Справа № 751/5915/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/609/2015
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

представника ЧВК-44 ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбуття покарання засуджена не мала сумлінної поведінки та ставлення до праці.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджена ОСОБА_8 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить переглянути ухвалу Новозаводського районного суду від 12 червня 2015 року та застосувати щодо неї положення ст. 81 КК України, звільнивши умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що характеристика не відповідає дійсності та є ідентичною до інших, адміністрація навмисно надає негативні характеристики, оскільки їй не вигідно звільняти засуджених. Зазначає, що вона працювала на швейному виробництві та виконувала всю покладену майстром та бригадиром на неї роботу, приймала участь у культурно масових заходах та благоустрої установи.

Заслухавши доповідача, думку засудженої ОСОБА_8 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила застосувати щодо неї умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, представника ЧВК 44, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, суд при розгляді подання дотримався вказаних вимог Закону, належним чином дослідив наявність необхідних умов для умовно-дострокового звільнення засудженої та обґрунтував свою відмову у задоволенні подання переконливими доводами.

При цьому, розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд достатньо перевірив сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи до праці за весь період відбування нею покарання, врахував тяжкість вчиненого злочину та особу засудженої в цілому.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 була засуджена 15 липня 2014 року за вироком Білгород-Дністровського міськрасуду Одеської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.69 КК України та їй призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахується з 02 вересня 2014 року, кінець строку покарання 02 вересня 2015 року. Отже, на момент розгляду клопотання, відповідно до ст. 81 КК України ОСОБА_8 відбула встановлену частину строку покарання.

Під час апеляційного перегляду та в ході судового розгляду в суді першої інстанції було достеменно встановлено, що ОСОБА_8 не довела своєю сумлінною поведінкою, що стала на шлях виправлення та може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.

Згідно з характеристикою ОСОБА_9 в Чернігівській виправній колонії № 44 утримується з 08.10.2014 року. Розподілена до відділення № 3, працевлаштована до бригади №34 швейного виробництва установи - швачкою, до праці відноситься незадовільно, не зацікавлена у виконанні денного завдання та потребує постійного контролю з боку виробничого персоналу. За час відбування покарання характеризується посередньо, вимоги встановленого режиму відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку порушує, за що на неї було накладено стягнення правами начальника відділення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не приймає участь у роботах з благоустрою, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством. За характером особа хитра, надокучлива, легковажна, емоційна, бурхливо реагує на зауваження, здатна викликати почуття жалю до себе. У колективі відносини будує не правильно, підтримує не завжди рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику. У спілкуванні з представниками адміністрації не завжди тактовна, зауваження розцінює на власний розсуд.

З вищевикладеного вбачається, що доводи апеляційної скарги засудженої про те, що вона сумлінно працює, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

26.02.2015 року комісією установи розглядалось питання застосування зміни умов тримання згідно ст. 100, 101 КВК України засудженій відмовлено, оскільки засуджена відповідно до матеріалів особової справи не заслуговує на зміну умов тримання.

12.03.2015 року комісією установи розглядалось питання про застосування заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України комісією відмовлено, тому, що засуджена відповідно до матеріалів особової справи не заслуговує на заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким.

14.05.2015 року комісією установи розглядалось питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України, але враховуючи матеріали особової справи на момент розгляду, комісія прийшла до рішення, що засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

З врахуванням досліджених матеріалів особової справи щодо ОСОБА_8 та вищевикладених доводів, колегія суддів приходить до висновку, що засуджена відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. Враховуючи те, що ОСОБА_8 з позитивного боку себе не зарекомендувала, порушувала вимоги режиму відбування покарання, а отже не має впевненості у її подальшій правослухняній поведінці, тому підстави для умовно-дострокового звільнення згідно з вимогами статті 81 КК України відсутні.

Таким чином, ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є законною, та такою, що відповідає вимогам Кримінально-виконавчого кодексу України та чинному Кримінальному процесуальному кодексу України.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в тексті оскаржуваної ухвали виявлено технічну помилку, а саме замість 12 червня 2015 року зазначено 12 березня 2015 року. Отже, датою винесення ухвали необхідно вважати 12 червня 2015 року.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час розгляду матеріалів справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 81 КВК України, ст. ст. 404, 405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4