У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_4. ОСОБА_5.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 лютого 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Лановецького районного Тернопільської області від 19 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2014 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 червня 2014 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що в червні 2013 року, перебуваючи в м. Ланівці Тернопільської області, він незаконно придбав у невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який зберігав при собі з метою збуту. 28 червня 2013 року, приблизно о 18 год. ОСОБА_7, знаходячись на АДРЕСА_1, маючи при собі заздалегідь незаконно придбану у невстановленої слідством особи подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 2-668/13 від 9 липня 2013 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,47 грама, незаконно збув її ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено) під час проведення працівниками міліції оперативної закупівлі наркотичного засобу, за що отримав від нього гроші в сумі 50 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить судові рішення щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження закрити через відсутність події кримінального правопорушення. При цьому захисник посилається на те, що інкримінованого злочину ОСОБА_7 не вчиняв, справу щодо нього органами досудового розслідування сфальсифіковано, оскільки в основу вироку покладені недопустимі докази, отримані з порушенням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, у тому числі показання свідка ОСОБА_8 та інші докази, зокрема протокол про проведення контролю за вчиненням злочину, оскільки до нього не долучено жодної речі, відеозапису чи документу, ОСОБА_8 не мав доступу до державної таємниці, у ОСОБА_7 гроші в сумі 50 грн. не вилучалися, ряд слідчих дій досудовим слідством оформлено процесуальними документами, не передбаченими КПК України та іншими нормативними актами, показанням понятих та окремим доказам дано неправильну оцінку. Крім того захисник зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки розгляд провадження за апеляцією захисту відбувся без участі сторони захисту, оскільки захисника належним чином не повідомлено про дату, час і місце розгляду апеляції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи касаційної скарги захисника про те, що засуджений ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення не вчиняв, колегія суддів вважає безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу грунтуються на зібраній у цьому проваджені та дослідженій у судовому засіданні сукупності доказів, яким у вироку суд дав відповідну оцінку і визнав їх достатніми для встановлення фактичних обставин провадження та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження за доводами апеляції захисника, які фактично тотожні доводам касаційної скарги з тією лише різницею, що в ній ставилося питання про скасування обвинувального та постановлення виправдувального вироку, а не скасування судових рішень та закриття кримінальної справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину встановлені правильно, бо ґрунтуються на сукупності належних, допустимих та достовірних доказів, навівши в ухвалі мотиви, з яких вирок суду визнав законним і обґрунтованим, а апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, бо в ній наведені переконливі мотиви, якими спростовані доводи апеляції захисника щодо неповноти та неправильності досудового і судового слідства та невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження шляхом заперечення факту збуту ОСОБА_7 наркотичного засобу, колегія суддів не має підстав не погодитись з висновками судів першої та апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень касаційним судом є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Статтею 412 КПК України визначено як безумовні підстави для скасування судових рішень у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яких в апеляції та касаційній скарзі захисником не наведено, так і зазначено, що істотними є такі порушення вказаного закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Разом з тим, судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_7 злочину були встановлені відповідно до ст. 5 Закону України від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та з дотриманням вимог статей 246, 271 КПК України.

Тому доводи касаційної скарги захисника про те, що органами досудового розслідування та судом першої інстанції при збиранні, дослідженні й оцінці доказів допущені істотні порушення норм кримінального процесуального закону, колегія суддів не може взяти до уваги. Крім того, за загальними положеннями кримінального процесуального закону лише суд першої інстанції має право встановлювати фактичні обставини справи на підставі зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів. При цьому оцінка цих доказів, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, є прерогативою суду першої інстанції, правильність якої у цьому кримінальному провадженні визнав апеляційний суд.

Касаційним судом також встановлено, що порушень кримінального процесуального закону при дослідженні та оцінці наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду щодо винності ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його злочинних дій судами першої та апеляційної інстанції не допущено.

З урахуванням зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, злочинні дії засудженого ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто кримінальний закон застосовано правильно.

Безпідставними є також доводи захисника про порушення апеляційним судом права ОСОБА_7 на захист з посиланням на те, що сторону захисту не було повідомлено про день та час розгляду справи апеляційним судом.

З матеріалів провадження вбачається, що повідомлення обвинуваченому ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_6 про час розгляду цього провадження в апеляційному суді було направлено 22 серпня 2014 року, при цьому захиснику повідомлення було направлено за адресою, вказаною в ордері останнього та зазначеною в повідомленні суду першої інстанції (а.с. 19, 320, 332). Про те, що ОСОБА_7 особисто отримав повідомлення апеляційного суду свідчить його підпис про вручення поштового відправлення від 28 серпня 2014 року (а.с. 329). Крім того, згідно копії опису рекомендованих листів від 26 серпня 2014 року, наданої апеляційним судом касаційному суду, таке ж повідомлення апеляційним судом було направлено захиснику ОСОБА_6, а на дошці об'яв було завчасно розміщено список справ, призначених до апеляційного розгляду на 10 вересня 2014 року. Зазначене свідчить, що сторону захисту було завчасно та належним чином повідомлено про час та місце розгляду провадження щодо ОСОБА_7

Покарання засудженому ОСОБА_7 судом призначено відповідно до вимог статей 65, 69 та 75 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, його особи та обставин, що пом'якшують покарання.

Оскільки кримінальний закон судом першої інстанції застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування, судами першої і апеляційної інстанції у провадженні не допущено, тому підстав для скасування судових рішень та закриття кримінального провадження за доводами касаційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Лановецького районного Тернопільської області від 19 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3.