Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/2419/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження №0000676 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянин України, українець, одружений, освіта вища, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою - АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

встановив:

20.09.2014 року, близько 15 год., ОСОБА_4 , керуючи власним автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись в с. Стави, Кагарлицького району, Київської області, по вул. Центральна, порушив вимоги п.п. 12.4, 1.7. та 12.3 Правил дорожнього руху і не урахував дорожню обстановку, створивши небезпеку для руху, що загрожувала життю або здоров`ю малолітнього ОСОБА_6 , проявив неуважність до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, будучи спроможним об`єктивно виявити небезпеку для руху або перешкоди, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проявив безпечність при обранні відповідної швидкості руху, рухаючись зі швидкістю 80 км./год., що - перевищувала дозволену швидкість в населеному пункті, вчинив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час вибіг на проїзну частину дороги, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв головного мозку тяжкого ступеню (в ділянках правої тім`яної долі мозку, правої і лівої лобних долей мозку); крововиливу у .шлуночки головного мозку; забою легкого ступеню верхньої долі правої легені; рани забійного характеру в лобній ділянці зліва; численних саден в ділянках волосистої частини голови, обличчя (лобна і скроневі ділянки); вушних раковин, тулуба, плечей, передпліч і кистей з обох боків, передніх поверхонь обох колінних суглобів, правої підколінної ямки обох стоп. Наявні у потерпілого множинні забої головного мозку тяжкого ступеню та крововилив у шлуночки головного мозку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння та за звичайного перебігу. Пункти 12.4, 1.7. та 12.3 Правил дорожнього руху передбачають слідуючі вимоги: 1.7 «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»; 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або;безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 12.4, 1.7. та 12.3 Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим.

Злочин обвинуваченим вчинено з необережності у виді злочинної недбалості, так як він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати.

Таким чином є доведеним , що своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність свою визнав. Пояснив, що здійснив наїзд на дитину автомобілем на своїй полосі руху автомобіля коли дитина перебігала дорогу. При цьому проявив неуважність і можливо перевищив швидкість руху в населеному пункті де рухався зі швидкістю 60 -80 км/год та пізно застосував гальмування коли побачив потерпілого.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 підтверджується, що отримав тілесні ушкодження, але не пам`ятає за яких обставин. Це суд вважає викликано віком потерпілого та перебігом часу.

Показами свідка ОСОБА_7 підтверджується, що наїзд на потерпілого вчинено на проїзній частині дороги, так як після наїзду він надавав дитині допомогу і бачив, що один тапок дитини лежав на проїзній частині дороги.

Протоколом огляду місця події від 20.09.2014 року та фото таблицею і схемою до нього підтверджується, що обвинувачений здійснив наїзд на потерпілого на своїй полосі руху автомобіля і не був особливо уважним не вжив негайно заходів для зменшення швидкості руху шляхом гальмування.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 3.10.2014 року підтверджується, що ОСОБА_4 пояснив і показав за яких обставин він здійснив наїзд на потерпілого на своїй полосі руху автомобіля.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 68 від 08.12.2014 року у ОСОБА_6 , 2007 р.н., виявлені тілесні ушкодження у вигляді: множинних забоїв головного мозку тяжкого ступеню (в ділянках правої тім`яної долі мозку, правої і лівої лобних долей мозку); крововиливу у .шлуночки головного мозку; забою легкого ступеню верхньої долі правої легені; рани забійного характеру в лобній ділянці зліва; численних саден в ділянках волосистої частини голови, обличчя (лобна і скроневі ділянки); вушних раковин, тулуба, плечей, передпліч і кистей з обох боків, передніх поверхонь обох колінних суглобів, правої підколінної ямки обох стоп. Наявні у потерпілого множинні забої головного мозку тяжкого ступеню та крововилив у шлуночки головного мозку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх заподіяння та за звичайного перебігу.

Сукупність наявних у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень могла утворитися у пішохода за вказаних у постанові обставин автомобільної травми 20.09.2014 р. у вигляді зіткнення з пішоходом легкового автомобіля, що рухався, в результаті ударів конструктивними елементами кузова легкового автомобіля та ударів об елементи дорожнього покриття.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 909 А від 20.10.2014 року рульове керування автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, які б могли викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 910 А від 20.10.14 року за даних дорожніх обставин, водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 1.7. та 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara» мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху, рухаючись як з обраною, так із допустимою-в населеному пункті швидкістю руху.

Частину обвинувачення суд визнає необґрунтованою. А саме обвинуваченому інкриміновано порушення вимог пункту 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими» та пункту 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків» Але вказані вимоги є загальними і не перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження , керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів- з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч.2 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки руху транспорту особою яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого який позитивно характеризується по місцю проживання , має на утриманні малолітню дитину, надавав добровільно кошти на відшкодування шкоди, спричиненої потерпілому. Обставиною яка пом`якшує його покарання є щире каяття . Обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення злочину щодо малолітнього ОСОБА_6 31.01.2007 року якого обвинувачений бачив до наїзду і усвідомлював , що йому потерпілому менше 14 років, виходячи з його зовнішнього вигляду низького росту та поведінки на дорозі.

На підставі викладено суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в мінімальному розмірі по ст..286 ч.2 КК України, а також можливість його виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на визначений судом іспитовий строк відповідно до ст.. 75 КК України. Також на нього слід покласти обовязки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі , визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього слідуючі обовязки:

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк вираховувати з 21.01.2015 року.

Речовий доказ - автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 залишити у користування ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 589,68 грн. і 589,68 грн . у відшкодування витрат на проведення двох судових автотехнічних експертиз.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1