Справа № 630/320/15-к
В И Р О К
Іменем України
27 травня 2015 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 , ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області кримінальне провадження № 0001069 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, працює збірником-клепальником на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 21.03.2015 року близько 17:00 годин маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, перелізли через паркан та проникли на огороджену територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , звідки таємно викрали наступне майно:

- камеру відеоспостереження ТМ STS - С 310, вартістю 747,00 грн.,

- камеру відеоспостереження ТМ Partizan, COD - 454 НМ, DC 12 V, TV System PAL, вартістю 1 063,80 грн.,

- електричний лічильник 1 Ф. СОЕА 05 МІ Комунар, вартістю 262,50 грн.,

а всього майна на загальну суму 2 073,30 грн.

Після скоєння злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд, тим самим, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним за пред`явленим обвинуваченням себе визнав повністю та підтвердив обставини злочину так, як вони викладені вище.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що претензій до обвинуваченого вона не має в зв`язку з тим, що останній відшкодував завдану шкоду у повному обсязі. Від поданого раніше цивільного позову потерпіла відмовилась.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо всіх її обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особистості ОСОБА_6 судом встановлено, що обвинувачений має середньо-спеціальну освіту, неодружений, офіційно працює, за місцем проживання характеризується негативно, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире розкаяння у вчиненому.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, призначає покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, враховуючи обставини справи, а також той факт, що обвинувачений свою вину визнав повністю та у вчиненому розкаявся, заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_6 не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

Речові докази, які знаходять на зберіганні у потерпілої, згідно ст. 100 КПК України, необхідно вважати повернутими потерпілій, а які знаходяться у камері зберігання повернути потерпілій, а при відмові отримати - знищити.

Керуючись ст. 100, 124, 369, 371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та/або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази, а саме камеру відеоспостереження ТМ STS - С 310, камеру відеоспостереження ТМ Partizan, COD - 454 НМ, DC 12 V, TV System PAL, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , вважати повернутими останній.

Речові докази, а саме обгорівшу деталь електролічильника, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речовим доказів Люботинського ВМ Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 , а при відмові отримати знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 4093 від 20.04.2015 р. у розмірі 307,50 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1