Справа № 11-480 Головуючий у І інстанції Архангельський
Категорія 12 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Колокольнікової Н.М.

суддів - Каленченко Н.О., Загоруйко В.В.

за участю прокурора - Скрипки І.І.

потерпілої - ОСОБА_1

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 21 лютого 2011 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5, Олексія ІНФОРМАЦІЯ_6 та дочку ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_7, тимчасово не працюючого, військовозобов'язаного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8»ятигори, вул. Садова 17, Тетіївського району Київської області, судимого 19.02.2010 року Тетіївським районним судом за ст. 164 ч.1 КК України - 1 рік обмеження волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

- засудженого за ч. 2 ст.164 КК України та призначено покарання - 2 роки обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 19.02.2010 року, і остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_2 призначено - 2 роки 3 місяці обмеження волі.

Згідно вироку, ОСОБА_2, відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області № АЄ-65 від 29.11.1996 року зобов»язаний сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян, починаючи з 21.11.1996 року до повноліття дітей.

Проте ОСОБА_2, не зважаючи на те, що 19.02.2010 року був засуджений Тетіївським районним судом за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, на шлях виправлення не став, злісно ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по аліментам не погасив, на неодноразові попередження державного виконавця про необхідність сплати боргу не реагував, не працевлаштувався і станом на 01.12.2010 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 1702 гривні.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати, виправдати його, а кримінальну справу закрити на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляції засуджений зазначає, що в період з 19.02.2010 року по жовтень 2010 року, він не мав роботи і перебував на обліку в Тетіївському районному центрі зайнятості, де отримував соціальну допомогу, яку практично в повному розмірі перераховував на сплату аліментів, що підтверджується довідкою Тетіївського РЦЗ. Вказує, що коли в нього були випадкові заробітки чи дохід він переказував кошти потерпілій, що підтверджується поштовими квитанціями від 14.09.2009 року на суму 262 грн., від 16.04.2009 року на суму 262 грн. та 16.02.2011 року на суму 419 року. Також, він був непрацездатним, так як на початку минулого року зламав ліву ногу і більше місяця носив гіпс, а також він має хронічні захворювання і з цієї причини йому важко знайти постійну роботу та стабільний дохід, а тому в його діях відсутній склад злочину, а саме злісне ухилення від сплати встановлених судом коштів.

В заперечені на апеляцію засудженого прокурор просить апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, вирок суду- без змін, оскільки вина засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України повністю підтверджена доказами, зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи. Крім того, засудженому були розяснені правові наслідки застосування ст. 299 КПК України, відповідно до яких, він позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, потерпілу, яка пояснила, що також заперечує проти задоволення апеляції, оскільки засуджений до цього часу не сплатив заборгованість по аліментах, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 365 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч.1 ст. 299 і ст. 301-1 цього ж Кодексу, докази не досліджувались, не перевіряються.

Як вбачається з протоколу судового засідання, засуджений ОСОБА_2 не оспорював встановлені органами досудового слідства фактичні обставини скоєного злочину. У зв'язку з чим, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч.3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, докази, що містяться у справі, не досліджував. Згідно пояснень засудженого, зміст ст. 299 КПК України про неможливість, у такому випадку, оспорювати ці фактичні обставини справи, йому був роз'яснений і зрозумілий.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає порушень кримінально-процесуального закону при встановленні та дослідженні доказів в порядку, передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України.

Тому, відповідно до ст. 365 КПК України, висновок суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого злочину не перевіряється.

Проте, слід зазначити, що доводи, викладені в апеляції засудженим, є безпідставними, оскільки вони не стосуються періоду, що йому інкримінується і за який виникла заборгованість в сумі 1702грн.

Кваліфікація дій засудженого за ст. 164 ч. 2 КК України є правильною, оскільки він, будучи раніше судимий за ч. 1 ст. 164 КК України, знову злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей / аліментів /.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд першої інстанції врахував суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом»якшують та обтяжують відповідальність, а тому призначив покарання, яке відповідає вимогам ст. ст. 50,65 КК України і є домірним скоєному.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, чи підстав для закриття справи, колегія суддів не вбачає.

При таких обставинах, підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_2 колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, вирок Тетіївського районного суду Київської області від 21 лютого 2011 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Головуючий

Судді