Справа №: 1-94/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 22.03.2011 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді МИРОНЮКА М.Г.

при секретарі ПОСПОЛІТАК Г.О.

з участю прокурора БОРЗОВЕЦЬ С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше судимого:

14.05.2007 р. Ковельським міськрайонним судом по ст. 190 ч.1 КК України до штрафу в сумі 680 грн.;

21.12.2010 р. Ковельським міськрайонним судом по ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в:

20.11.2010 року приблизно о 13 год. ОСОБА_1 в м. Ковелі, по вул. Мічуріна, поблизу міського центру зайнятості, завідомо маючи намір обманним шляхом заволодіти чужим майном, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_2 отримав від того мобільний телефон Самсунг S 3310 вартістю 829 грн. та звернув його на свою користь.

Він же, 22.11.2010 року приблизно о 11 год. в м. Ковелі, по вул. Міцкевича, в приміщенні компютерного клубу «Навігатор», завідомо маючи намір обманним шляхом заволодіти чужим майном, повторно, зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_3 мобільний телефон «Соні-Еріксон К 550 і»вартістю 900 грн. з сім карткою мобільного оператора «Білайн»вартістю 25 грн. на рахунку якої було 20 грн., та карткою памяті ємністю 512 мб. вартістю 90 грн. і звернув його на свою користь. Всього, зловживаючи довірою ОСОБА_1 заволодів майном належним ОСОБА_3 на загальну суму 1035 грн.

Він же 27.11.2010 року приблизно 20.00 год. в м. Ковелі, по вул. Червонго хреста, 17, завідомо маючи намір обманним шляхом заволодіти чужим майном, повторно, зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_4 гроші в сумі 200 грн. та звернув їх на свою користь.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому злочині визнав повністю та показав, що 20 листопада 2010 р. він разом із ОСОБА_2, в обідню пору на таксі приїхали на привокзальну площу, де він попросив в останнього мобільний телефон «Самсунг», щоб нібито з кимось поговорити, Той дав йому телефон і він вийшовши з таксі та в подальшому пішов в ломбард, де заклав телефон ОСОБА_2 за 260 грн. Повернувшись з ломбарду до автомобіля таксі він сказав ОСОБА_2, що його телефон заклав в ломбарді, і пообіцяв повернути його ввечері цього ж дня, але наміру повертати телефон ОСОБА_5 не мав. Після цього, він ще кілька разів зустрічався з ОСОБА_2 і обіцяв тому повернути його телефон, але нічого не робив, так як не мав наміру його повертати.

В кінці листопада 2010 р. він перебував в компютерному клубі «Навігатор». Так як в нього не було грошей, то вирішив якимось чином їх роздобути. В клубі був знайомий ОСОБА_3, в якого він попросив мобільного телефона, сказавши, тому, що йому необхідно зателефонувати. Той дав йому телефон «ОСОБА_6 К 550 і»і він вийшов на вулицю, роблячи вигляд, що телефонує. Вийшовши на вулицю він відразу пішов в центр міста, щоб знайти когось хто купить даний телефон. По дорозі він вийняв з телефону сім картку і викинув. В центрі міста він зустрів візуально знайомого хлопця і продав телефон за 150 грн. Через декілька днів він побачив ОСОБА_3 та пообіцяв,що поверне телефон, пояснивши,що забув телефон в автомобілі свого знайомого, однак робити цього не збирався.

Через декілька днів він знову вирішив заробити грошей, когось обманувши. Він пішов до своєї знайомої ОСОБА_4 і попросив позичити грошей, для цього вигадавши історію, що йому необхідно забрати телефон з ломбарду, хоча наміру забирати телефон в нього не було. Щоб ОСОБА_4 повірила, він залишив в заставу договір про заставу телефону і свій паспорт. ОСОБА_4 дала йому 200 грн., які він пообіцяв їй повернути на слідуючий день, але не повернув та повертати не мав наміру.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина повністю доводиться зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_3С.в судовому засіданні підтвердив покази підсудного ОСОБА_1 зазначивши, що 22.11.2010 року він знаходився в компютерному клубі «Навігатор», і передав на прохання ОСОБА_1 свій мобільний телефон «ОСОБА_6 К500і»,якого в нього попросив останній, щоб зателефонувати. Взявши телефон, ОСОБА_1 вийшов на вулицю, але в клуб не повернувся, і не віддав йому телефон. Через кілька днів він зустрів його на вул. ОСОБА_7 і той пообіцяв, що поверне йому телефон ввечері, але так і не повернув.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що дійсно в кінці листопада 2010 року до неї додому у вечірній час прийшов ОСОБА_1 і попросив 200 грн. Спочатку вона відмовила йому, але він став вмовляти її, і передав в заклад квитанцію ломбарду та свій паспорт. Після цього вона дала ОСОБА_1 200 грн. З цього дня вона ОСОБА_1 більше не бачила.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що 20.11.2010 р. возив ОСОБА_2 із незнайомим хлопцем до «центру зайнятості»Там незнайомий хлопець вийшов і кудись пішов, а коли повернувся то ОСОБА_2 вийшов з автомобіля і вони про щось розмовляли. Потім ОСОБА_2 сів в автомобіль, а незнайомець заплатив йому 40 грн., і він відвіз ОСОБА_2 додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_1, як на незнайомця, якого він разом із ОСОБА_2 20.11.2010 р. піжвозив до центру зайнятості.

Вина ОСОБА_1 доводиться також протоколом вилучення від 20.11.2010 р. згідно якого в ОСОБА_4 вилучено договір надання ломбардом фінансового кредиту ОСОБА_1, предметом якого є мобільний телефон Самсунг S 3310, а також паспорт громадянина України на імя ОСОБА_1 (а. с. 11), протоколом виїмки від 2.12.2010 р., згідно якого в Ковельському відділенні «Ломбарду-Скарбниця»вилучено мобільний телефон Самсунг S 3310 і (а. с. 24).

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати по ст. 190 ч. 2 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились в заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчиненими повторно, ОСОБА_1 вчинив шахрайство, тобто злочин, передбачений ст. 190 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують або обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_1 суд відносить його щире каяття та добровільне відшкодування шкоди завданої потерпілим.

До обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1 суд відносить вчинення ним рецидиву злочинів.

Судом також враховується, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 слід обрати покарання у виді обмеження волі.

Згідно вироку Ковельського міськрайонного суду від 21.12.2010 р. ОСОБА_1 засуджено по ст. 186 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт, яке він не відбув, а тому покарання ОСОБА_1 слід призначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України.

По справі потерпілий ОСОБА_3 заявив цивільний позов до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в сумі 1 035 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 від позову відмовився, так як ОСОБА_1 в добровільному порядку відшкодував завдані збитки.

Суд вважає, що відмову ОСОБА_3 від позову слід прийняти і на підставі ст. 205 ч. 1 п. 3 ЦПК України закрити провадження по справі.

Потерпіла ОСОБА_4 також відмовилась від позову до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в сумі 200 грн. в звязку з відшкодуванням шкоди в добровільному порядку.

Відмову ОСОБА_4 від позову слід прийняти і провадження по справі закрити на підставі ст. 205 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Речові докази: мобільний телефон Самсунг S 3310 і залишити в користуванні ОСОБА_2; договір про надання фінансового кредиту - залишити при справі; паспорт громадянина України на імя ОСОБА_1, який знаходиться при справі повернути ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 21.12.2010 р. у виді 160 годин громадських робіт, що відповідно із ст. 72 ч. 4 КК України становить 20 днів обмеження волі і остаточно до відбування визначити ОСОБА_1 2 (два) роки 20 днів обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку щодо ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу приведення вироку до виконання

Речові докази: мобільний телефон Самсунг S 3310 і залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_2; договір про надання фінансового кредиту залишити при справі, паспорт громадянина України на імя ОСОБА_1, який знаходиться при справі повернути ОСОБА_1.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15 днів з часу його проголошення.

Головуючий : М.Г. Миронюк