АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/841/15 Справа № 185/1142/15-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000498 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, працює економістом у ПП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9 ,

її представника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

У с т а н о в и л а:

Ухвалою суду ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

В апеляційній скарзі представник потерпілої просить ухвалу суду скасувати як незаконну, а прокурору відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 . В обґрунтування посилається на те, що останній навмисно не з`являвся до суду без поважних причин аби уникнути кримінальної відповідальності, тому в даному випадку, на думку апелянта, можна зробити висновок про застосування положень ч.2 ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника потерпілої, колегія суддів, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, в судовому засіданні, в суді першої інстанції, від прокурора надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та закриття кримінального провадження на підставі ст.. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з моменту вчинення обвинуваченим злочину пройшло два роки.

Згідно даного клопотання, ОСОБА_10 , 29 вересня 2012 року, о 09 годині 50 хвилин, знаходячись навпроти РАГСу по вул. Радянській у м. Павлограді Дніпропетровської області, діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , на грунті особистої неприязні, кулаком правої руки наніс останній не менше 2 ударів в область голови та шиї, та один удар долонею лівої руки в область правого вуха, штовхав її в область спини, хапав за волосся, чим заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом з помірним набряком на волосяній частині тім`яної ділянки голови, а також невеликого синця на мочці правої вушної раковини, які згідно висновку судово-медичної експертизи №644 від 11.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дії підозрюваного ОСОБА_10 були кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Передбачений ст. 49 вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) неухилення особи від слідства або суду.

Під ухиленням від слідства або суду як обставиною, що зупиняє перебіг строку давності (ч. 2 ст. 49), розуміються будь-які умисні дії, вчинені особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин (нез`явлення без поважних причин за викликом до правоохоронних органів, недотримання умов запобіжного заходу, зміна місця проживання, зміна документів, які посвідчують особу, і перехід її на нелегальне становище тощо).

За загальним правилом перебіг зазначених у законі строків давності є підставою обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності.

Колегією суддів встановлено, що передбачений законом двухрічний строк по даному кримінальному провадженню сплинув 29 вересня 2014 року, ще під час досудового розслідування по справі, тобто 10 березня 2015 року, на момент ухвалення судом першої інстанції свого рішення, строк давності для даного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, закінчився.

Суд першої інстанції належним чином встановив, що ОСОБА_10 в розшук не оголошувався, на протязі зазначеного строку не вчиняв нового злочину певного ступеня тяжкості і не ухилявся від слідства чи суду, а тому суд правильно прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги представника потерпілої є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а колегія суддів вважає їх нікчемними, оскільки суд першої інстанції цілком законно звільнив ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності та закрив відносно нього кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги представника потерпілої є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, а ухвала суду є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4