УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 року м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Томенчука
Б.М.,

суддів: Флісака
Р.Й., Ткачук Н.В.,

прокурора Біньковської
Н.В.

розглянувши
17.01.2008 року у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який
приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілих ОСОБА_1., ОСОБА_2. на постанову
Долинського районного суду від 28
вересня 2007р., -

встановила:

Вказаною
постановою кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя АДРЕСА_1,
підприємця, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 190 ч.4 КК
України направлено прокурору Долинської міжрайонної прокуратури для проведення
додаткового розслідування.

Направляючи
вказану справу прокурору для проведення додаткового розслідування, суд у своїй
постанові зазначає, що органами досудового слідства ОСОБА_3. обвинувачується
в тому, що він, як суб'єкт підприємницької діяльності, в період з вересня 2001 року по серпень 2003 року заволодів
чужим майном шляхом обману та зловживання довірою на загальну суму 212 830, 13 грн. , а в період до 19.11.2003 року ще
додаткового,

Справа №11-13/2008 р. Головуючий
у І інстанції Тураш В.А.

Категорія
ст. 190 ч.4 КК
України Доповідач:
Томенчук Б.М.

2

тобто всього на
суму 224556, 13 грн. В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3. свою вину у вчиненому та цивільні позови
визнав частково. Однак, досудовим слідством поверхнево та однобічно досліджені
обставини вчинення шахрайських дій відносно потерпілих, органи досудового
слідства не вичерпали всіх можливостей одержання додаткових доказів, які мають
істотне значення, а суд при розгляді справи не має змоги усунути недоліки
досудового слідства. Досудовим слідством не дано оцінки тому факту, що ОСОБА_3
являвся суб'єктом підприємницької діяльності та мав ліцензію на право
провадження посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном. Судом
вживались заходи щодо усунення протиріч, неповноти досудового слідства,
виносилась

Постанова
про привід свідків, дано судове доручення виконати певні дії. Судове доручення
не виконано в повному об'ємі, не вирішені всі поставлені питання. В ході
виконання судового доручення досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 шляхом
обману та зловживання довірою заволодів чужим майном на суму 197086, 20 грн., однак в постанові про зміну
обвинувачення вказано, що ОСОБА_3 заволодів майном на загальну суму, 224556, 13 грн.
Оскільки досудовим слідством не були допитані всі особи, яким потерпілі
давали кошти і які займались підготовкою документів і відправленням громадян,
не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для
підтвердження чи спростування винуватості дій підсудного, не вирішено питання
про притягнення до відповідальності інших осіб, а злочини вчинені у співучасті
повинні розглядатися в одному провадженні, тому ці та інші нез'ясовні питання і
послужили підставою направлення справи для проведення додаткового
розслідування.

Прокурор,
який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не погодившись із
постановою суду в своїй апеляції вказує, що судом незаконно та необгрунтовано
повернуто зазначену кримінальну справу прокурору для проведення додаткового
розслідування. Так, при постановленні рішення суд не дотримався вимог ППВС
України №2 від 11.02.2005 року «Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування». Вважає, щодо судовим слідством
в повному обсязі зібрані докази про винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині. Однак, сам суд не дав
оцінки злочинним діям підсудного, а саме, що ОСОБА_3. як суб'єкт
підприємницької діяльності, поміщав в газетах оголошення про надання послуг
громадянам по працевлаштуванню за кордоном, хоч у нього не було ліцензії на
таку діяльність. Угоди із клієнтами, потерпілими по справі, ОСОБА_3 також
укладав від свого імені без посилання на будь-яку фірму. Однак, для з'ясування
причетності чи непричетності до інкримінованого злочину фірм, на які посилався
ОСОБА_3, досудовим слідством було виділено матеріали із кримінальної справи для
проведення додаткової перевірки та направлено у відповідні органи.

3

Крім
цього, суд, вказуючи у своїй постанові про те, що між підсудним та потерпілими
були цивільно-правові відносини, упереджено зробив висновок про
невинуватістьОСОБА_3.

На
виконання вимог суду окремого доручення досудовим слідством фактично в повному
обсязі було дано відповідь на постановленні питання, а тому просять постанову
суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в
іншому складі суддів.

Потерпілі
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в своїх апеляціях зазначають, що ОСОБА_3. отримавши від
них по 2300 доларів США не вчинив жодних
дій для відкриття їм віз та працевлаштування, а заволодівши шахрайським методом
їх грошима категорично відмовляється повернути гроші. Вважають постанову суду
такою, що підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд в
іншому складі суду.

Заслухавши
доповідь судді, доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість
постанови, яка підтримала апеляцію в повному обсязі, пояснення
підсудногоОСОБА_3. та його
захисника ОСОБА_4., які
заперечили щодо поданих апеляцій і вважають постанову суду законною і
обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляції підлягають до часткового задоволення з таких
підстав.

Згідно
вимог ст. 281 ЦПК України повернення кримінальної справи на додаткове розслідування
із стадії судового розгляду справи допускається лише тоді, коли неповнота та
неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Як
вбачається із постанови суду, основними мотивами направлення справи на
додаткове розслідування є те, що досудовим слідство поверхово та однобічно
досліджені обставини справи, при цьому не вичерпано всіх можливостей одержання
додаткових доказів, які мають істотне значення для прийняття судом рішення.
Крім цього, досудовим слідством не були виконані судові доручення в повному
обсязі, а також не вирішено питання про притягнення до відповідальності інших
осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину у співучасті із ОСОБА_3.
Однак, такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи.

Як видно
із матеріалів справи, відповідно заяв 12
потерпілих, ОСОБА_3.,
шляхом обману та зловживання довірою заволодів їх коштами на суму 29190 доларів США. Надалі було
встановлено, що ОСОБА_3 таким же ж чином заволодів грошима і інших осіб.

В
судовому засіданні, підсудний ОСОБА_3. свою вину у вчиненому та цивільні позови
потерпілих визнав частково. Однак, суду слід було з'ясувати в чому саме він
визнає вину і суму цивільних позовів.

4

Крім
цього, на виконання судового доручення, досудовим слідством дано відповіді на
всі поставлені запитання, в тому числі розмежовано суму грошей отриманих
ОСОБА_3 внаслідок здійснення підприємницької діяльності законно та незаконним
заволодінням грошима потерпілих шляхом обману та зловживанням довірою.

Що ж
стосується посилання суду на те, що досудовим слідством не вирішено питання про
притягнення по даній справі до кримінальної відповідальності інших осіб то,
згідно матеріалів справи, досудовим слідством для проведення додаткової
перевірки було виділено матеріали із кримінальної справи та направлені
відповідним РВ УМВС. Однак, згідно відповіді Шевченківського РУ ГУ MBС в м. Києві
встановити фактичне знаходження фірми СП
«Спектр-Трейд» не видалось можливим.

Цим та
іншим питанням, з'ясованим у судовому засіданні, оцінку повинен дати суд, а при
необхідності може додатково направити судове доручення в порядку ст. 315-1 КПК
України.

Отже,
колегія суддів вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для прийняття
судом рішення про винуватість чи невинуватість підсудного.

Істотних
порушень норм КПК України досудовим слідством, які б давали підстави для
направлення даної справи на додаткове розслідування не встановлено, а тому

Постанова
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі
наведеного та керуючись ст.
ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
потерпілих ОСОБА_1., ОСОБА_2.
задовольнити частково.

Постанову
Долинського районного суду від 28
вересня 2007 року
скасувати. Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 направити в той же суд на новий судовий розгляд.