№ 1-52/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2008 року
Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого-судді Волошина С.О.

при секретарі Дрозде А.Я.

з участю : прокурора Марковського
І.А.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника цивільного позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці
справу по обвинуваченню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, з вищою освітою,
неодруженого, працюючого, раніше не судимого, в скоєні злочинів, передбачених
ст.ст. 190 ч. 4, 28 ч. 3, 364 ч. 3,
28 ч. 3, 27 ч. 4, 15, 369 ч. 1,
28 ч. 3, 365 ч. 3, 190 ч. 4, 28 ч.
3, 357 ч. 3, 28 ч. 3, 358 ч. 2,
28 ч. 3, 358 ч. 3, 209 ч. 3 КК України,
-

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, уродженця
та мешканця АДРЕСА_2, з
середньою-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, в
скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 28 ч. 3,
27 ч. 5, 364 ч. 3, 28 ч. 3, 27 ч.
4, 15, 369 ч. 1, 28 ч. 3, 27 ч.
5, 365 ч. 3, 190 ч. 4, 28 ч. 3, 357
ч. 3, 28 ч. 3, 358 ч. 2, 28 ч. 3,
358 ч. 3, 209 ч. 3 КК України, -

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, уродженця
та мешканця АДРЕСА_3, з
середньою-технічною освітою, одруженого, працюючого помічником машиніста
Чернівецького локомотивного депо, раніше не судимого, в скоєні злочинів,
передбачених ст.ст. 27 ч. 5, 365 ч. 1, 190 ч.
2, 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И
В :

В період часу з листопада 2005 року по грудень 2006 р.,ОСОБА_6, працюючи на
посаді оперуповноваженого сектора організації боротьби з незаконним обігом
товарів відділу податкової міліції ДПІ в м. Чернівці, діючи умисно, з
корисливих спонукань, з метою незаконного вилучення з ломбарду ПТ «Народний
фінансовий дім» м. Чернівці конфіскованих у правопорушників виробів із золота
та їх привласнення, в різні періоди часу вступив у злочинну змову з ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Так, 02.11.2005 р.,ОСОБА_6, виконуючи свої службові обов'язки на території
МТК «Калинівський ринок», спільно з іншими працівниками податкової міліції,
виявив факт незаконної реалізації ОСОБА_9 виробів із золота в кількості 308
шт., загальною вагою 519,34 гр. та вилучив їх.

28.11.2005 р. відбувся розгляд адміністративної справи за участю ОСОБА_10 і
за результатами оголошена постанова Садгірського районного суду м. Чернівці від
28.11.2005 р., якою ОСОБА_9 визнана винною у вчиненні адмінправопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164 КупАП, а вироби із золота в кількості 308 штук вагою
519,34 грам конфісковано в дохід держави.

Бажаючи повернути конфісковані золоті вироби, ОСОБА_9 звернулась до ОСОБА_6
з проханням посприяти їй в цьому, аОСОБА_6 в свою чергу усвідомлюючи, що це
неможливо зробити в законному порядку, достовірно знаючи, що конфісковані
золоті вироби для оцінки і зберігання із ДПІ передані до ломбарду товариства
«Народний фінансовий дім», запевнив, що за 2000 дол. США допоможе їй повернути
ці вироби, чим підбурив ОСОБА_9 до давання хабара.

Діючи умисно, з метою отримання від ОСОБА_9 обіцяної винагороди, вирішив
підробити постанову суду про повернення конфіскованих золотих виробів і
перевищуючи свої службові повноваження, шляхом введення в оману працівників
ломбарду, отримати конфісковані цінності.

Реалізовуючи свій злочинний намір,ОСОБА_6 вступивши в попередню змову з
особою, у відношенні якої матеріали виділено в окреме провадження, виготовив
постанову Садгірського районного суду м. Чернівці по адміністративній справі у
відношенні ОСОБА_9, в постанові зазначив, що золоті речі підлягають поверненню
ОСОБА_10, за допомогою особи, матеріали відносно якої виділено в окреме
провадження, підробив в постанові підпис судді і поставив печатку Садгірського
суду м. Чернівці.

В квітні 2006 року ОСОБА_6, діючи за змовою з ОСОБА_7 домовився, щоб той
передав постанову ОСОБА_9 та отримав у неї гроші в сумі 2000 дол. США. При
цьому ОСОБА_7 не був обізнаний про те, що постанова підроблена.

21.04.2006 р., приблизно о 10 год., знаходячись в ломбарді „Народний
фінансовий дім” по вул. Першотравнева, 5 у м. Чернівці, ОСОБА_9, в присутності
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, який пред'явив працівникам ломбарду посвідчення працівника
податкової інспекції і створив видимість законності повернення золотих виробів,
отримала згідно підробленої ОСОБА_6 постанови суду золоті вироби на суму 20771
грн., а ОСОБА_9 в цей же день передала ОСОБА_7 2000 дол. США (згідно офіційного
курсу НБУ на 21.04.2006 р. еквівалентні 10100 грн.), які той через деякий час
передав ОСОБА_6.

05.01.2006 р.,ОСОБА_6, виконуючи свої службові обов'язки на території МТК
«Калинівський ринок», спільно з іншими працівниками податкової міліції, виявив
факт незаконної реалізації ОСОБА_4 виробів із золота в кількості 440 шт.,
загальною вагою 914,26 гр. та вилучив їх.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.03.2006 р.
вилучені у ОСОБА_4 вироби із золота в кількості 440 шт., вагою 914, 26 грам
були конфісковані в дохід держави.

Переслідуючи мету направлену на незаконне заволодіння золотими виробами
шляхом шахрайства та перевищення своїх службових повноважень,ОСОБА_6 використав
наявний у нього паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_11, яким він
незаконно заволодів весною 2006 року.

З цією метою, в період часу з березня по 16.05.2006 р.,ОСОБА_6, вступивши в
попередню змову з особою, у відношенні якої матеріали виділено в окреме
провадження, особисто виготовив постанову Садгірського районного суду м.
Чернівці від 14.04.2005 р., підробив на виготовленій постанові підпис судді, з
допомогою особи, у відношенні якої матеріали виділено в окреме провадження,
поставив печатку Садгірського суду, зазначивши в тексті постанови, що золоті
вироби підлягають поверненню ОСОБА_11, достовірно знаючи, що вони вилучені у
ОСОБА_4 і конфісковані в дохід держави.

16.05.2006 р., ОСОБА_7, знаходячись в приміщенні ломбарду ПТ „Народний
фінансовий дім” по вул. Першотравневій, 5 в м. Чернівці, з метою заволодіння
виробами із золота вагою 914, 26 грам шахрайським шляхом за попередньою змовою
з ОСОБА_6, маючи при собі переданий йому ОСОБА_6 паспорт на ім'я ОСОБА_11 серії
НОМЕР_1, в який він переклеїв фото зі свого паспорта та передану ОСОБА_6
постанову Садгірського районного суду м. Чернівці про повернення ОСОБА_11
зазначених виробів із золота, звернуся до працівників ломбарду з проханням
видати йому вироби із золота конфісковані у ОСОБА_4, представившись ОСОБА_11

При цьомуОСОБА_6, зайшовши пізніше, і усвідомлюючи, що його присутність при
видачі цінностей із ломбарду не входить в коло його службових обов'язків і на
ці дії ніхто з керівництва ДПА в області його не уповноважував, перевищуючи
свої службові повноваження, представився працівником податкової міліції,
пред'явив їм своє службове посвідчення та підтвердив належність вилучених у
ОСОБА_4 вироби із золота в кількості 914,26 грам, вартістю 39536 грн. ОСОБА_11,
чим переконав їх у законності видачі цінностей ОСОБА_11 і в тому, що ОСОБА_7 є
ОСОБА_11., підписавши при цьому акт передачі цих цінностей ОСОБА_11

Крім того, 28.09.2006 р.,ОСОБА_6, виконуючи свої службові обов'язки на
території МТК «Калинівський ринок», спільно з іншими працівниками податкової
міліції, виявив факт незаконної реалізації ОСОБА_4 виробів із золота в
кількості 81 шт., загальною вагою 252,13 гр. та вилучив їх.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.11.2006 р.
вилучені у ОСОБА_4 вироби із золота в кількості 81 шт., вагою 252, 13 грам були
повернуті ОСОБА_4

ОСОБА_6, ще не знаючи, що за рішенням суду вилучені у ОСОБА_4 цінності
будуть повернуті, вступивши в попередню змову з особою, у відношенні якої
матеріали виділені в окреме провадження, особисто виготовив постанову
Садгірського суду м. Чернівці від 27.10.2006 р., з допомогою особи у відношенні
якої матеріали виділено в окреме провадження, поставив на постанові печатку
суду, особисто підробив підпис судді на постанові, в якій зазначив, що 81 шт.
виробів із золота вагою 252,13 гр. підлягають поверненню ОСОБА_11

03.11.2006 р.ОСОБА_6 передав підроблену постанову суду та паспорт на ім'я
ОСОБА_11 своєму знайомому ОСОБА_8, який усвідомлюючи, що паспорт підроблений і
він не є ОСОБА_11, чим вводить працівників ломбарду в оману, за попередньою
змовою з ОСОБА_6, отримав в ломбарді ПТ „Народний фінансовий дім” золоті вироби
вагою 252,13 гр., вартістю 12504 грн. і передав їх ОСОБА_6.

Всього в період з 21.04.2005 р. по 03.11.2006 р.,ОСОБА_6, перевищуючи свої
службі повноважень, шахрайським шляхом, за попередньою змовою з ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження,
незаконно заволодів виробами із золота на суму 72812,94 грн., чим заподіяли
шкоду державі на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність,ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усвідомлюючи, що
отримані незаконно ними в ломбарді 440 шт. виробів із золота є цінностями,
здобутими злочинним шляхом, діючи умисно, з метою їх використання та
приховування, маскування злочинного походження цих виробів, надали їх в заставу
під отримання фінансового кредиту, але наміру повертати фінансові кредити не
мали, використали їх для власних потреб.

Так, 16.05.2006 р., ОСОБА_7, за змовою з ОСОБА_6, здали в ломбард
„Скарбниця” вироби із золота вагою 171,39 гр. і отримали 9043 грн., в ломбард
„Судїн і Ко” в період з 23.05.2006 р. по 06.06.2006 р. здали вироби із золота
вагою 125,85 гр. і отримали 7275 грн., в період з 18.05.2006 р. по 06.06.2006
р. здали в ломбард „Скарбниця” золоті вироби вагою 311 гр., отримавши 20128
грн., в період з 02.06.2006 р. по 24.07.2006 р. здали в ломбард „Скарбниця”
виробів із золота вагою 24 гр. і отримали 1570 грн., а всього ними було здано
під заставу 522,24 гр. виробів із золота, отриманих злочинним шляхом і отримали
готівкові кошти в сумі 43721 грн., які привласнили та використали на власні
потреби, і таким чином легалізували доходи отримані злочинним шляхом на суму
43721 грн.

Крім того, весною 2006 р.,ОСОБА_6, знаходячись по вул. Руській в м.
Чернівці, незаконно заволодів паспортом гр. ОСОБА_11, серія НОМЕР_1, запевнивши
того, що доки ОСОБА_11 не віддасть йому борг, паспорт буде знаходитися у нього.
В подальшомуОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 використали паспорт ОСОБА_11,
попередньо підробивши його, для отримання золотих виробів в ломбарді.

В судовому засіданні підсуднийОСОБА_6 свою вину в
інкримінованих злочинах визнав частково і показав, що визнає факт заволодіння
золотими виробами шахрайським шляхом і не визнає службові злочини. Також не
визнав факт існування злочинної групи і відмовляється давати будь-які інші
показання та відповідати на запитання. Просив прийняти до уваги, що він на
даний час працює і має намір відшкодувати заподіяні злочином збитки. На
останньому слові ОСОБА_6 розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим
ОСОБА_4 та представником ДПІ м. Чернівці, сказав, що за час перебування під
вартою усвідомив неправильність своїх дій і збагнув що вчинив.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину в
інкримінованих злочинах визнав частково і показав, що визнає епізод отримання
золота в ломбарді та підробку паспорта і його використання. В іншій частині
свою вину не визнає і не бажає давати показання. На останньому слові ОСОБА_7
розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим ОСОБА_4 та представником ДПІ
м. Чернівці і просив не позбавляти його волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину в
інкримінованих злочинах визнав частково і показав, що визнає епізод шахрайства,
коли назвавшись ОСОБА_11, отримав на чуже прізвище золото в ломбарді. Він не
визнає епізод підробки ним паспорта ОСОБА_11, бо не вважає підробкою те, що він
наслинив своє фото і приклав його в паспорт ОСОБА_11. Визнає, що здавав золото
в ломбард на прохання ОСОБА_7. Коли дізнався, що його шукає міліція, став
переховуватися, бо злякався. Він визнає і той факт, що коли йому зателефонував
ОСОБА_6, повідомивши, що у нього на роботі проблеми та попросив заховати
передане ним золото. Тоді він передав золото своєму братові, який в
послідуючому і видав пакунок з золотом працівникам міліції. На останньому слові
ОСОБА_8 розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим ОСОБА_4 та
представником ДПІ м. Чернівці і просив не позбавляти його волі.

Суд критично оцінює такі показання підсудних, оскільки вони по ряду
епізодів об'єктивно суперечать фактичним обставинам, встановленим під час
досудового та судового слідства і спростовуються показаннями свідків та
зібраними по справі доказами.

Тому суд оцінює позицію підсудних як спосіб захисту і намагання уникнути
покарання за скоєні ними злочини.

Не зважаючи на те, що підсудніОСОБА_6,
ОСОБА_7 і ОСОБА_8 свою вину в
інкримінованих їм злочинах визнали частково, їх вина в повному обсязі
підтверджується доказами, які суд вважає об'єктивними та достовірними.

Зокрема, вина підсудних підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4,
який в судовому засіданні показав, що отримавши рішення Саргірського суду про
повернення йому золотих виробів, того ж дня не поїхав, а поїхав на другий день.
В ломбарді йому сказали, що отримати вилучені золоті вироби він може лише з
працівником ДПІ ОСОБА_6. Він прийшов у податкову інспекцію, але отримав відмову
у видачі. По дорозі він заїхав в ломбард, де йому показали ще одну постанову
суду, згідно якої 252,3 грам вилученого у нього золота видали іншій особі. До
того у нього ще вилучили 914 грам.

Підтримує заявлений ним позов на суму 116683 грн. матеріальної шкоди і
117000 моральної шкоди. Позов підтримує і по тій постанові на 914 грам, яка на
даний час в силі (пост.про конфіскацію). Вважає, що коли підсудні вчиняли
підроблення і зловживання, то мабуть і тих 914 грам у нього вилучено
безпідставно.

Моральна шкода полягає в тому, що він на ґрунті цих подій посварився і не
проживає з дружиною, дитину відрахували з ВУЗу через несплату за навчання. Все
це є наслідком злочинних дій підсудних.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що
пройшло вже 2 роки і вона не пам'ятає всіх обставин, однак підтримує свої
попередні показання. ОСОБА_6 гроші вона не давала і чи передавалися йому ті
гроші, не знає. Вона запитувала чи постанова законна. ОСОБА_7 відповів, що
законна. Гроші давала добровільно.

Після оголошення показань Т.2 а.с.49-56, Т.7 196-199, де
свідок показала, що 02.11.2005 р. вона
знаходилася на робочому місці в контейнері № 77 МТК «Калиновський ринок», де
здійснювала реалізацію виробів із золота. Біля 10 год. прийшли працівники податкової
міліції ОСОБА_6, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і вилучили золоті вироби. Всі
процесуальні документи складавОСОБА_6 Вона запитала чи не може той допомогти
вирішити питання таким чином, щоб вилучені вироби із золота були повернуті
їй.ОСОБА_6 сказав, що він може вирішити питання так, щоб їй повернули вилучені
вироби із золота, але зробить це пізніше за що вона повинна дати 2000 дол. США.
Яким чиномОСОБА_6 мав вирішити це питання, не говорив, а вона не питала. В
листопаді 2005 р. її викликали в Садгірський суд де розглядали матеріали по
факту вилучення у неї золотих виробів і на неї був накладений штраф. Крім цього
ОСОБА_14 сказав, що вилучені вироби конфісковані в дохід держави.

Через деякий час вона випадково зустрілася з ОСОБА_6,
якому розповіла про суд і запитала чому він їй не допоміг.ОСОБА_6 сказав, що
нічого страшного не має, він все вирішіть, якщо та дасть йому 2000 дол. США, на
що вона погодилася.

В послідуючому 20.04.2006 р. і 21.04.2006 р. вона зустрічалася зі знайомим
ОСОБА_6, а потім з ними вдвох в ломбарді по наданій ними постанові суду
отримала своє золото, за що передала знайомому ОСОБА_6 оговорену суму.

ОСОБА_9 заявила, що оголошені показання підтримує. Раніше з ОСОБА_7 не була
знайома. При зустрічі ОСОБА_7 не представлявся.

Свідок ОСОБА_15, який працює виконавцем
Шевченківського ВДВС м. Чернівці, в судовому засіданні показав, що у нього на
виконанні було виконавче провадження про конфіскацію золотих виробів, які
знаходяться в ломбарді і належали ОСОБА_10, але він золото так і не вилучив, бо
його в ломбарді не було. Потім у нього вилучили виконавче провадження у зв'язку
з порушенням з цього приводу кримінальної справи.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що
працює ст.о/у з ОВС податкової міліції. ОСОБА_6 також був о/у і в його обов'язки
входило вилучення золота, яке перебувало в незаконному обігу. До нього
звертався ОСОБА_4 з постановою суду про повернення вилученого золота. На той
час була усна домовленість з ломбардом не видавати золото без їх участі. По
суті золото рахувалося за податковою і повертати мав ломбард з участю
працівника податкової, але така участь не була обов'язковою. В посадових
обов'язках ОСОБА_6 це не було закріплено і він не був зобов'язаний це робити. З
ломбардом вони робили звірку щодо кількості повернутого золота. Був договір з
ломбардом про відповідальне збереження.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що на той період
часу він працював начальником відділу ДПІ м. Чернівці. ОСОБА_6 працював на
посаді о/у по боротьбі з незаконним обігом товарів. Його обов'язки зазначені в посадових
обов'язках. Офіційно до податкової інспекції постанови суду про результати
розгляду адміністративних справ щодо золотих виробів судом не направлялися і
підпис працівника податкової інспекції в акті повернення ломбардом золотих
виробів особі не передбачений.

При вилученні золотих виробів на користь Держави, виконавча служба
направляє лист, податкова комісійно оформляє передачу золотих виробів в
держсховище.

Свідок ОСОБА_13. в судовому засіданні
показав, що він працював в ДПІ міста в одному секторі з ОСОБА_6, але не може
сказати що входило в обов'язки ОСОБА_6, бо пройшло багато часу. Він особисто не
приймав участі в поверненні золотих виробів. Всі дії могли вчинятися лише з
відома керівництва.

Свідок ОСОБА_12 показав, що працює ст.о/у ДПА
області, а на час скоєння злочинів працював з ОСОБА_6 в одному відділі. Золото
поверталося власникам за рішенням суду. Після вилучення золотих виробів у
правопорушників, вони передавалися на оцінку. В поверненні золотих виробів він
особисто участі не приймав.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що
на час скоєння злочину він працював в ломбарді. Прийшов ОСОБА_19, здав золоті
вироби, а через деякий час ще декілька золотих виробів, які вона не прийняла,
бо золото було низькопробне. Пізніше прийшли працівники міліції і вилучили те
золото, сказавши, що воно здобуте злочинним шляхом.

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що працює в
ломбарді. Золото їм передавалося представником Держави, тобто податкової
інспекції до рішення суду. Коли до них приходила постанова суду про видачу
золота, вони повертали його в присутності працівника ДПІ, зокрема в присутності
ОСОБА_6. Щодо отримання золота, вилученого у ОСОБА_4, то ОСОБА_4 особисто
золото не отримував. Згідно пред'явленої постанови суду, золото вилучене у
ОСОБА_4 належало іншій особі на прізвище ОСОБА_11. Особа ОСОБА_11 перевірялася
по паспорту і золото поверталося в присутності ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що
працює в ломбарді і пам'ятає ОСОБА_6, як працівника ДПІ. Згідно постанови КМУ є
порядок прийому і видачі дорогоцінних металів. ОСОБА_6 та інші особи здавали в
ломбард золото. ОСОБА_6 як представник ДПІ підписував акт прийому-передачі
золота. Щодо золота, яке було вилучене податковою у ОСОБА_4, то він не пам'ятає
щоб ОСОБА_4 сам отримував золото.

Свідок ОСОБА_22 показала, що працює в ломбарді
головним бухгалтером. ОСОБА_6 здавав їй кілька раз золото, вилучене у ОСОБА_10
і ОСОБА_4. В квітні 2006 року до неї прийшла ОСОБА_9 за золотом, але ОСОБА_21
сказав, що має бути ще представник ДПІ. Тоді прийшов ОСОБА_6 і ОСОБА_21 разом з
ОСОБА_9 і присутнім там ОСОБА_7 оформили отримання золота.

З приводу золота, вилученого у ОСОБА_4 показала, що той виступав в якості
реалізатора, а золото належало ОСОБА_11.
Золото отримали ОСОБА_6 і як потім стало відомо ОСОБА_8, який представлявся
ОСОБА_11. Було таке коли ОСОБА_4 один раз отримував і сам золото.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що
він є студентом 5-го курсу Харківського політехнічного інституту. 06.11.2006 р.
він на прохання ОСОБА_14 здавав вироби із золота в ломбард по вул. Ентузіастів,
а потім на розі вул. Комарова-Червоноармійська. Вони разом їздили на вул.
Ентузіастів і він на свій паспорт здав передане ОСОБА_14 золото, за що отримав
винагороду від 600 грн. до 800 грн. Другий раз здавали золото також по вул.
Ентузіастів, на суму біля 1000 грн. Звідки золото уОСОБА_14 не знає. ОСОБА_14
казав, що то золото матері, а йому терміново були потрібні гроші.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що працює в
локомотивному депо помічником машиніста і підсудний ОСОБА_8 є його рідним
братом. Свої показання дані на досудовому слідстві підтримує. Дійсно було таке
коли брат передавав йому на зберігання згорток із золотими виробами. Коли у
брата почалися неприємності, мати його запитала чи не має, у нього чого-небудь,
що належить братові і тоді він видав працівникам міліції той згорток з золотом.

Свідок ОСОБА_23 підтвердив в суді свої показання з
приводу того, що підвозив ОСОБА_8 в Глибоцький район. ОСОБА_8 був з дівчиною
говорив, що має певні проблеми, але які саме не говорив.

Свідок ОСОБА_24 показала в судовому засіданні, що
її син ОСОБА_11 прийшов додому розплакався, розповів, що втратив паспорт. Потім
він написав заяву в міліцію і отримав новий. Син двічі губив паспорт.

Свідок ОСОБА_11, в ході
досудового слідства показав, що в 2005 р. загубив свій паспорт громадянина
України. В червні 2005 року отримав новий паспорт, а в кінці 2005 року він
позичив гроші в сумі 100 дол. США у знайомого ОСОБА_6 і ОСОБА_7.

На початку весни 2006 року він йшов додому по вул. Руській, коли біля нього
зупинився автомобіль «Форд», з якого вийшло 4 хлопців, серед яких булиОСОБА_6 і
ОСОБА_7 У нього стали вимагати повернення боргу і тоді він запропонував хлопцям
віддати свій паспорт громадянина України в забезпечення того, що він з часом
поверне борг. Після чого вони заїхали до нього додому,ОСОБА_6 піднявся з ним на
5 поверх. Він виніс свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 і передав
ОСОБА_6. В період з 16 травня по 18 червня 2006 року до ломбарду ПТ
«Ломбард-Скарбниця» на паспорт серії НОМЕР_1 золоті вироби він не здавав, бо
цей паспорт у нього забравОСОБА_6 і з того часу він свого паспорт більше не
бачив. Оглянувши кредитні договори серійні номери № 140330, 140331, 140332,
140333, 140334, 140335, 140336, 140337, 140526, 140527 заявив, що у всіх
договорах у графі з прізвищем ОСОБА_11 стоїть не його підпис (Т.7 а.с. 7-9).

З показань свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26., які
працюють на посадах суддів Садгірського районного суду м. Чернівці, вбачається,
що постанови Садгірського районного суду від 27.10.2006 р. про повернення
ОСОБА_11 золотих виробів, де у графі «суддя» надруковано ІНФОРМАЦІЯ_4, та дві
постанови Садгірського районного суду, де зазначено прізвищеІНФОРМАЦІЯ_5 про
повернення ОСОБА_9 виробів із золота від 29.12.2005 р., та про повернення
виробів із золота ОСОБА_11 від 14.04.2006 р., вони не виносили, оскільки даних
справ в їх провадженні не було (Т.4 а.с. 76-78, 85-87).

Вина підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7. і ОСОБА_8 також підтверджується :

- заявою ОСОБА_9 від 11.11.2006 р.
до прокурора Садгірського району з повідомленням про те, що 02.11.2005 р.
працівник податкової міліціїОСОБА_6 вимагав у неї хабара 2000 дол. США за
повернення їй золотих виробів, вилучених у неї 21 квітня. ОСОБА_6 і його
посібник дали їй постанову суду від 29.12.2005 р., знову вимагали 2000 дол. США
і 21.04.2006 р. вона на підставі постанови суду забрала золоті вироби і
передала 2000 дол. США.

- постановою про накладення адміністративного стягнення від 28.11.2005 р.,
яка знаходиться в адміністративній справі № 3-3844 за 2005 рік Садгірського
райсуду м. Чернівці, з якої вбачається, що ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 85
грн., золоті вироби в кількості 308 шт., вагою 536 гр. конфіскувати в дохід держави
(Т.4 а.с. 167);

- постановою Садгірського райсуду від 28.12.2005 р. про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_9, якою її було визнано винною у вчиненні
правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі
85 грн. в дохід держави, вироби із золота вагою 536 гр. повернуто власнику (Т.1
а.с. 71);

- заявою, написаною власноручно ОСОБА_4, згідно якої потерпілий 07.11.2006
р. звернувся до прокурора Садгірського району по факту того, що 28.09.2006 р.
на Калинівському ринку працівники податкової міліції ОСОБА_6 і ОСОБА_13
вилучили у нього 81 шт. золотих виробів, вагою 252, 13 грама. 30.10.2006 р.
постановою суду його було покарано у виді штрафу, а золоті вироби повернуті.
Коли він звернувся за отриманням золотих виробів, йому повідомили, що золоті
вироби забрав ОСОБА_11 разом з працівником податкової міліції ОСОБА_6 (Т.1 а.с.
29);

- постановою Садгірського райсуду м. Чернівці від 24.03.2006 р., згідно
якої судом було розглянуто матеріали відносно ОСОБА_4, який 05.01.2005 р. на
МТК „Калинівський ринок” повторно протягом року займався реалізацією виробів із
золота без відповідних документів. Оскільки на момент розгляду матеріалу сплив
строк накладення адміністративного стягнення, то провадження по справі було
закрито, вилучені вироби із золота в кількості 440 шт., вагою 914.26 гр.
конфісковані в дохід держави (Т. 7 а.с. 66);

- постановою
Садгірського райсуду м. Чернівці від 14.04.2006 р., з якої вбачається, що
ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 164 ч.2 КпАП України і призначено покарання у виді 340 грн.
штрафу, золоті вироби 440 шт. вагою 970 гр. повернути ОСОБА_11 (Т.1 а.с. 83);

- постановою Садгірського райсуду м. Чернівці від 30.10.2006 р., якою
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 164 КпАП України та застосовано штраф в сумі 510 грн., а
золоті вироби в кількості 81 шт., вагою 252,13 грама повернути ОСОБА_4 (Т.1
а.с. 236);

- постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.10.2006 р.,
згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення
та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. в
дохід держави, золоті вироби вилучені згідно акту від 28.09.2006 р. в кількості
81 шт., вагою 252,13 гр. повернути ОСОБА_11 (Т.1 а.с. 93);

- висновком експерта №
2349 від 10.11.2006 р., згідно якого при досліджені постанов Садгірського суду
від 14.04.2006 р. та 27.10.2006 р. відтиски печаток нанесено кліше виготовленого
з дотриманням фабричних правил (Т.2 а.с. 13);

- висновком експерта № 0075 від 01.02.2007 р., згідно якого підписи в
рядках „суддя” в постановах про накладення адміністративного стягнення від
14.04.2006 р. та 28.12.2005 р. виконані не ОСОБА_26, а іншою особою з
наслідуванням дійсних підписів ОСОБА_26. Підпис в рядку „суддя” в постанові про
накладення адміністративного стягнення від 27.10.2006 р. виконаний не ОСОБА_25,
а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів ОСОБА_25 (Т.4 а.с. 116);

- висновком експерта № 2432 від 30.11.2006 р., яким встановлено, що
першопочаткова фотокартка в паспорті громадянина ОСОБА_7. була видалена
механічним шляхом, після чого повторно наклеєна з деяким зміщенням від місця
попереднього наклеювання, що беззаперечно підтверджує факт переклеювання
ОСОБА_7 фотокарточки зі свого паспорта в паспорт ОСОБА_11 (Т.2 а.с. 122 );

- висновком експерта № 2497 від 29.12.2006 р., відповідно до якого підписи
в рядках „Представник ВПМ ДПІ” та „Представник ДПІ” в акті передачі виробів із
золота ОСОБА_11 від 16.05.2006 р., акті прийому-передачі виробів з жовтого
металу від ПТ „НФД” ОСОБА_11 від 03.11.2006 р. та акті передачі виробів від ПТ
„НФД” ОСОБА_9 від 21.04.2006 р. виконані ОСОБА_6 (Т.3 а.с. 40);

- протоколом явки з
повинною ОСОБА_7., з якої вбачається, що в період з 01.01.2006 р. по 30.06.2006
р., він перебуваючи у змові зі своїм другом ОСОБА_6, заволодів золотими
виробами, які знаходилися в ломбарді „Народний фінансовий дім”. Перший раз
ОСОБА_6 надрукував на комп'ютері рішення суду про те, щоб повернути золото
жінці на ім'я ОСОБА_27, після того разом забрали з ломбарду золоті вироби в
кількості біля 500 гр. і взяли від жінки 2000 дол. США. Другий раз ОСОБА_6
знову підробив на комп'ютері постанову суду і він отримав в ломбарді золоті
вироби по підробленому паспорту на ім'я ОСОБА_11 (Т.2 а.с. 57);

- протоколом явки з повинною ОСОБА_8, згідно якої він 03.11.2006 р. на
прохання ОСОБА_6 пішов до ломбарду, неподалік від парку ім. Шевченка і отримав
там згідно постанови Садгірського суду, яку дав йому ОСОБА_6 В., 252 грама
золота. На прохання ОСОБА_6 підробив паспорт ОСОБА_11, якого в ломбарді не
показував, бо його не запитали за паспорт. Частина золота знаходиться у нього,
він ним не користувався, бо зрозумів, що воно здобуте злочинним шляхом (Т.3
а.с. 90).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_6 знайшла своє
об'єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст.ст. 27 ч.
4, 15, 369 ч. 1, 365 ч. 3, 357 ч.
3, 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, оскільки
він скоїв підбурювання до замаху на давання хабара, перевищення службових
повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за
межі наданих їй прав чи повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, незаконне
заволодіння будь-яким способом
паспортом, підроблення іншого документа, який видається і посвідчується
установою, і який надає права, з метою використання його як підроблювачем, так
і іншою особою, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб та
використання завідомо підробленого документа.

Дії ОСОБА_6, кваліфіковані на досудовому слідстві за ст. 190 ч. 4 КК
України, слід перекваліфікувати на ч. 3 ст. 190 КК України,
оскільки судом встановлено, що шахрайство вчинено не організованою групою, а за
попереднім зговором осіб. Крім того, в диспозиції статті зазначено таку
кваліфікуючу ознаку як повторність, а тому додаткова кваліфікація за тією ж
статтею є зайвою і її слід виключити з обвинувачення. Таким чином, шахрайські
дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати як заволодіння чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою
групою осіб, у великих розмірах.

Суд також вважає зайвою кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ст. 364 ч. 3 КК України
(по епізоду ІНФОРМАЦІЯ_6), оскільки такі дії підсудного вже вірно кваліфіковані
за ст. 365 ч. 3 КК України, а тому ст. 364 ч. 3 КК України слід
виключити з обвинувачення.

Дії ОСОБА_6, кваліфіковані на досудовому слідстві за ст. 209 ч. 3 КК
України, слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 209 КК України,
оскільки судом встановлено, що сума легалізованого доходу не становить великого
розміру, дії вчинені не організованою групою, а за попереднім зговором осіб,
повторно, тобто вчинення фінансової операції з майном, одержаними внаслідок вчинення
суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації
(відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання
незаконного походження такого майна, володіння ними, місцезнаходження, вчинені
повторно за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_7. знайшла своє
об'єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст.ст. 27 ч.
4, 15, 369 ч. 1, 27 ч. 5, 365 ч. 3,
358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, оскільки він скоїв
підбурювання до замаху на давання хабара, пособництво у перевищенні службових
повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за
межі наданих їй прав чи повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, підроблення
іншого документа, який видається і посвідчується установою, і який надає права,
з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинені
повторно за попередньою змовою групою осіб та використання завідомо
підробленого документа.

Дії ОСОБА_7., кваліфіковані на досудовому слідстві за ст. 190 ч. 4 КК
України, слід перекваліфікувати на ч. 3 ст. 190 КК України,
оскільки судом встановлено, що шахрайство вчинено не організованою групою, а за
попереднім зговором осіб. Крім того, в диспозиції статті зазначено таку
кваліфікуючу ознаку як повторність, а тому додаткова кваліфікація за тією ж
статтею є зайвою і її слід виключити з обвинувачення. Таким чином, шахрайські
дії ОСОБА_7. слід кваліфікувати як заволодіння чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою
групою осіб, у великих розмірах.

Суд також вважає зайвою кваліфікацію дій ОСОБА_7. за ст.ст. 27 ч. 5, 364 ч.
3 КК України (по епізоду ІНФОРМАЦІЯ_6), оскільки такі дії підсудного вже вірно кваліфіковані
за ст.ст. 27 ч. 5, 365 ч. 3 КК України, а тому ст. ст. 27 ч. 5, 364 ч. 3 КК України слід виключити
з обвинувачення.

Дії ОСОБА_7., кваліфіковані досудовим слідством за ст. 209 ч. 3 КК України,
слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 209 КК України, оскільки судом
встановлено, що сума легалізованого доходу не становить великого розміру, а дії
вчинені не організованою групою, а за попереднім зговором групою осіб,
повторно, тобто вчинення фінансової операції з майном, одержаними внаслідок
вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації
(відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання
незаконного походження такого майна, володіння ними, місцезнаходження, вчинені
повторно за попередньою змовою групою осіб.

Також суд вважає, що з обвинувачення ОСОБА_7. слід виключити з ч. 2 ст. 358
КК України епізод про використання ним постанов Садгірського райсуду м.
Чернівці від 29.12.2005 р. та 14.04.2006 р., оскільки він не знав, що дані
постанови підроблені ОСОБА_6, він їх не підробляв і не виготовляв, а тільки
використав їх за проханням ОСОБА_6, не будучи обізнаним про їх незаконність.

За ст. 357 ч.3 КК України ОСОБА_7. слід виправдати, оскільки
саме ОСОБА_6 вирішив забрати у ОСОБА_11 паспорт, з цією метою піднявся на 5-й
поверх будинку до квартири і там усвідомлюючи, що не можна брати в забезпечення
боргових зобов'язань особисті документи, взяв у ОСОБА_11 паспорт, в той час
коли ОСОБА_7 і ще двоє невстановлених слідством осіб знаходилися на вулиці в
машині «Форд» і не спонукали до таких дій ОСОБА_6 та не підбурювали, а тому в
діях ОСОБА_7 відсутній склад даного злочину.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_8 знайшла своє об'єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за
ст.ст. 27 ч. 5, 365 ч. 1, 190 ч. 2,
358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, оскільки він скоїв
пособництво у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні
службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень,
що завдало істотну шкоду державним інтересам, заволодіння чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою
групою осіб, підроблення іншого документа, який видається і посвідчується
установою, і який надає права, з метою використання його як підроблювачем, так
і іншою особою, вчинені за попередньою змовою групою осіб та використання
завідомо підробленого документа.

Органом досудового слідства підсудним ОСОБА_6., ОСОБА_7 і ОСОБА_8
інкримінується вчинення злочинів в складі організованої групи.

Суд вважає, що ст. 28 ч. 3 КК України з обвинувачення всіх
підсудних слід виключити, оскільки як в ході досудового так і судового слідства
не встановлено, що злочини вчинялись ними в складі організованої групи.

Згідно ст. 28 ч. 3 КК України, злочини визнаються вчиненими організованою
групою, якщо в їх готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і
більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об'єднання для вчинення цього
та інших злочинів, об'єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників
групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Судом не було встановлено, що підсудні зорганізувалися у стійке об'єднання
для вчинення злочинів, які їм інкримінуються. Не встановлено і того, що в групі
підсудних була стійкість, вони бачились між собою епізодично, являлися
шкільними друзями і зустрічалися не для того, щоб вчиняти злочини. В діях
підсудних не вбачається, що вони були об'єднані єдиним планом, що для вчинення
злочину ними розроблявся окремий план, а також не доведено в ході слідства, що
мав місце розподіл функцій учасників. Для наявності організованої групи
потрібно, щоб план її діяльності був відомий всім учасникам групи, в той час
коли судом встановлено, що ніяких планів з числа підсудних ніхто не складав,
кожний з них не знав наперед коли вони можуть зустрітися, а тому вважати, що у
них була організована злочинна група не має підстав, а тому слід виключити з
обвинувачення всіх підсудних ст. 28 ч. 3 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини що
пом'якшують та обтяжують покарання, а саме :

-
те, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
частково відшкодував заподіяні злочином збитки, розкаявся у вчиненні
шахрайських дій, вибачився перед потерпілим та представником цивільного
позивача, позитивно характеризується по місцю проживання, влаштувався на
роботу, його молодий вік, суд визнає як пом'якшуючі вину обставини;

-
обставин передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання підсудного
судом не встановлено.

З урахуванням особи
винного, зазначених обставин, що пом'якшують покарання та знижують ступінь
суспільної небезпечності, ОСОБА_6. слід призначити покарання, необхідне
й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, це покарання
нижче від нижчої межі із застосуванням ст. 69 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини що
пом'якшують та обтяжують покарання, а саме :

-
те, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
частково відшкодував заподіяні злочином збитки, розкаявся у вчиненні
шахрайських дій, вибачився перед потерпілим та представником цивільного
позивача, позитивно характеризується по місцю проживання, його молодий вік, суд
визнає як пом'якшуючі вину обставини;

-
обставин передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання підсудного
судом не встановлено.

З урахуванням особи винного,
зазначених обставин, що пом'якшують покарання та знижують ступінь суспільної
небезпечності, ОСОБА_7 слід призначити покарання, необхідне й достатнє
для його виправлення та попередження нових злочинів, це покарання нижче від
нижчої межі із застосуванням ст. 69 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_8, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини що
пом'якшують та обтяжують покарання, а саме :

-
те, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, явився
з зізнанням в органи прокуратури, розкаявся у вчиненні шахрайських дій та
підробці документа, вибачився перед потерпілим та представником цивільного
позивача, позитивно характеризується по місцю проживання, за час перебування на
підписці про невиїзд одружився і створив сім'ю, влаштувався на постійну роботу
в локомотивне депо, частково відшкодував заподіяні злочином збитки, його
молодий вік, суд визнає як пом'якшуючі вину обставини;

-
обставин передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання підсудного
судом не встановлено.

З урахуванням особи
винного, його ролі в скоєнні злочинів, зазначених обставин, що пом'якшують
покарання та суттєво знижують ступінь суспільної небезпечності, ОСОБА_8 слід
призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів, це покарання нижче від нижчої межі із застосуванням ст.ст. 75,
76 КК України.

Заявлений по справі цивільний позов потерпілого ОСОБА_4, про стягнення на його користь з
підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7. і ОСОБА_8 116683 грн. заподіяної злочином
матеріальної шкоди та моральної шкоди в розмірі 117000 грн. в солідарному
порядку, підлягає до задоволення частково.

Заявлений цивільний позов ДПІ м. Чернівці про стягнення на користь
Держави з підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7. і ОСОБА_8 72812,94 грн. заподіяної
злочином матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, золоті вироби, якими
незаконно заволоділи підсудні, перебували у віданні ДПІ м. Чернівці і згідно
законних постанов Садгірського районного суду м. Чернівці конфісковані в дохід
Держави, за винятком належних ОСОБА_4 золотих виробів вагою 252,13 грам, які за
постановою суду підлягали поверненню потерпілому, але були незаконно вилучені
підсудними із відання ДПІ м. Чернівці.

При цьому прокурор в судовому засіданні заявив, що в повному обсязі
підтримує позов заявлений ДПІ м. Чернівці і частково - позов потерпілого
ОСОБА_4, посилаючись на те, що золото неправомірно вибуло із відання податкової
інспекції і саме податкова інспекція несе відповідальність перед ОСОБА_4 за
вилучені золоті виробів, які за постановою Садгірського суду підлягали
поверненню, але були незаконно вилучені підсудними.

Разом з тим, прокурор підтримав позов потерпілого про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної злочином потерпілому, оскільки з вини підсудних він
не має змоги повернути належні йому золоті вироби.

При цьому, підсудні не заперечували проти задоволення цивільних позовів і
просили врахувати внесення підсудним ОСОБА_8 на депозит ДСА в Чернівецькій
області 1500 грн. та підсудними ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на депозит прокуратури
Чернівецької області 40000 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7. і ОСОБА_8 на користь держави
31312,94 грн. (72812,94-41500=31312,94) заподіяної злочином матеріальної шкоди
в солідарному порядку.

Згідно ч. 1, ч.2 п. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає
у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Суд, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи вимоги
розумності і справедливості, при визначенні розміру відшкодування, а також
характеру правопорушення, вчиненого підсудним, глибини фізичних та душевних
страждань, а також з урахуванням обставин справи, вважає, що з ОСОБА_6,
ОСОБА_7. і ОСОБА_8 слід стягнути на користь ОСОБА_4 2500 грн. на відшкодування
заподіяної злочином моральної шкоди, відповідно з ОСОБА_6 - 1000 грн., ОСОБА_7.
- 1000 грн. і ОСОБА_8 500 грн.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання :

- за ст. 190 ч. 3 КК України у виді 3 (трьох) років
позбавлення волі;

- за ст.ст. 27 ч. 4, 15, 369 ч. 1 КК
України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ст. 365 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права
займатися діяльністю в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки;

- за ст. 357 ч. 3 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі ;

- за ст. 358 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років
позбавлення волі ;

- за ст. 358 ч. 3 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі ;

- за ст. 209 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі
з позбавленням права займатися діяльністю в правоохоронних органах строком на 3
(три) роки з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом,
та з конфіскацією майна;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначити засудженому ОСОБА_6
покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю в правоохоронних
органах строком на 3 (три) роки з конфіскацією коштів або іншого майна,
одержаних злочинним шляхом, та з
конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу, змінити ОСОБА_6. обраний запобіжний
захід з підписки про невиїзд на тримання
під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Зарахувати ОСОБА_6. тримання під вартою з 08.11.2006 р. по 27.08.2007
р. в строк відбуття покарання.

ОСОБА_7 визнати винним і призначити покарання :

- за ст. 190 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ст.ст. 27 ч. 4, 15, 369 ч. 1 КК
України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ст.ст. 27 ч. 5, 365 ч. 3 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями строком на 2 (два) роки;

- за ст. 358 ч. 2 КК України у виді 3 (трьох) років
обмеження волі ;

- за ст. 358 ч. 3 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі;

- за ст. 209 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі
з позбавленням права обіймати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями строком на 2 (два) роки 6
(шість) місяців з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним
шляхом, та з конфіскацією майна;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначити засудженому ОСОБА_7
покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення
волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців з конфіскацією
коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією майна.

За ст. 357 ч. 3 КК України ОСОБА_7 виправдати на підставі ст.
6 ч. 1 п. 2 КПК України за відсутністю в його діях даного складу злочину.

До вступу вироку в законну силу, змінити ОСОБА_7 обраний запобіжний
захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Зарахувати ОСОБА_7 тримання під вартою з 12.11.2006 р. по 27.08.2007
р. в строк відбуття покарання.

ОСОБА_8 визнати винним і призначити покарання :

- за ст. 190 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років 6
(шість) місяців обмеження волі;

- за ст.ст. 27 ч. 5, 365 ч. 1 КК України у виді 3
(трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки;

- за ст. 358 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі ;

- за ст. 358 ч. 3 КК України у виді 2 (двох) років
обмеження волі;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточно призначити засудженому ОСОБА_8
покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він
на протязі 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки.

В силу ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_8 такі обов'язки :

1. Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; 2. Повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3. Періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу, залишити ОСОБА_8 обраний запобіжний захід - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі : зазначені в Т.1 -
а.с. 74, 85, 95, 198, 239, Т.2 - а.с. 112, 190, 213, Т.3 - а.с. 30, 125, Т.4 - а.с. 172, Т.5 - а.с. 17, 69, 247, Т.6 -
а.с. 83, 234, Т.7 - а.с 80 - зберігати при справі;

два хрестики з розп'яттям, перстень з каменем та ланцюжок, 25 виробів із
золота виданих ОСОБА_8, які зберігаються в камері речових доказів прокуратури
Садгірського району м. Чернівці - зберігати там же.

Зняти арешт, накладений постановою слідчого від 22.03.2007 р. на грошові
кошти в сумі 550 дол. США та 134 гривні, які зберігаються на депозитному
рахунку прокуратури Чернівецької області та мобільний телефон „Nokia”, який зберігається в
кімнаті речових доказів прокуратури Садгірського району м. Чернівці і повернути
ОСОБА_6.

Цивільний позов Державної податкової інспекції м.
Чернівці задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
на користь Держави 31312 (тридцять одну тисячу триста дванадцять
тисяч) грн. 94 коп. заподіяної злочином моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1000 (однієї тисячі)
грн. заподіяної злочином моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1000 (однієї тисячі)
грн. заподіяної злочином моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 500 (п'ятиста) грн.
заподіяної злочином моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На вирок може бути подано
апеляцію на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який
перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку,
до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

СУДДЯ : С.О.
Волошин