Справа № 2604/6978/12
В И Р О К

іменем України

"28" березня 2012 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі :

головуючого судді
Федосєєва С.В.

при секретарі
Левицькій Н.В.

за участю прокурора Щасної
А.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

Харківської області, громадянина
України, українця, з середньою

освітою, одруженого, маючого на
утримані малолітнього сина 2007

року народження, працюючого на ЗАТ
«Фоззі» на посаді завідуючого
відділом, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працюючи на АЗС «Саланг»,
що розташована за адресою: м. Київ, прт.
Ватутіна, 32 та належала Дніпровському
районному відділенню спілки ветеранів
Афганістану м. Києва, в період часу з
01.09.2004 року до 06.01.2005 року, вчинив
привласнення товаро-матеріальних
цінностей на суму 17902,02 грн. при
наступних обставинах: так, ОСОБА_1,
будучи матеріально відповідальною
особою та достовірно знаючи, що на
вказаній АЗС під час вимкнення
електропостачання відбуваються збої у
роботі касового апарату і відповідно
не фіксуються операції по оплаті за
відпущене пальне, і працюючи в одній
зміні з оператором ОСОБА_2, з метою
привласнення грошових коштів,
отриманих від клієнтів як оплату за
відпущене пальне . З цією метою ОСОБА_1 в
період часу з 01.09.2004 до 06.01.2005 року
незаконно привласнював
товарно-матеріальні цінності, що
належали АЗС «Саланг»тобто
Дніпровському районному відділенню
спілки ветеранів афганістану м. Києва
наступним чином: так під час відпуску
пального по так званій операції «пост
оплата», що полягає в отримані касиром
грошових коштів від клієнта після
відпуску йому пального, ОСОБА_1 за
декілька секунд до закінчення фіксації
вказаної операції у касовому апараті,
штучно відключав касовий апарат з
електромережі, чим спричинював
блокування роботи касового апарату і
невідображення операції «пост оплати»
у касовому апараті, а оператор ОСОБА_2
не знаючи про це. Продовжував заливати
пальне із пістолета
паливно-роздавального комплексу. В
результаьті чого касовий апарат не
фіксував операцію і, відповідно не
вибивав чек на оплату відпущеного
пального. Таким чином грошові кошти,
надані клієнтом як оплата за пальне,
ніде не відображались і не вносились в
касу згідно касової стрічки і
інформації, що містилась у касовому
апараті. Невраховані грошові кошти
ОСОБА_1 обертав на свою користь.

Згідно акту технічної експертизи,
від 24.01.2005 року встановлено, що касовий
апарат і паливно- роздаточний комплекс
працюють справно, також не має сумнівів
в тому, що працівниками АЗС проводився
несанкціонований відбір палива шляхом
відключення касового апарату та наливу
палива за допомогою пістолетів
паливно-роздавального комплексу
вручну.

Згідно з акту документальної
ревізії господарської діяльності
Дніпровського районного відділення
спілки ветеранів Афганістану м. Києва
від 26.11.2005 року встановлено, що
врезультаті розкрадання пального
матеріально відповідальними особами
АЗС «Саланг», Дніпровськолму районному
відділеню спілки ветеранів
Афганістану м. Києва в період з 01.09.2004 до
06.01.2005 року нанесено збитки в розмірі
48297,11 грн. А всього ОСОБА_1 заволодів
чужим майном Дніпровського районного
відділення спілки ветеранів
Афганістану м. Києва на загальну суму
17902,02 грн.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1, свою вину в
інкримінованому йому злочині визнав
повністю, підтвердив обставини
викладені в обвинувальному висновку та
показав, що дійсно він своїми умисними
діями вчинив привласнення чужого
майна. Жалкує, що так сталося, за що
тепер йому дуже прикро.

Щиро розкаявся у скоєному,
просив призначити пом'якшити йому
покарання, врахувавши наявність на
утриманні у нього малолітньої дитини.

Враховуючи те, що
учасниками процесу не оспорювались
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що учасники процесу
правильно розуміють зміст цих обставин
та відсутні сумніви щодо
добровільності та істинності їх
позицій, а тому, вислухавши думку
учасників судового розгляду та
роз'яснивши їм положення ст.299 КПК
України, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною
винність ОСОБА_1 в незаконному
привласненні чужого майна, яке було
ввірене йому та кваліфікує його дії за
ч.1 ст.191 КК України.

Призначаючи вид та міру
покарання ОСОБА_1 суд у відповідності
до ст. 65 КК України враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а саме те,
що ОСОБА_1 вчинив злочин середньої
тяжкості, особу підсудного, який не
судимий, працюює, одружений, має на
утриманні сина 2007 року народження, на
обліку у лікарів психіатра та
нарколога не перебуває (а.с.141-143), за
місцем проживання характеризується
позитивно( а.с. 143).

Обставиною, що пом'якшує
покарання ОСОБА_1 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують
покарання судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості,
обставин злочину, його наслідків,
наявності пом'якшуючої покарання
обставини, яка істотно знижує ступінь
тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, а
також враховуючи позитивні дані про
його особу, суд вважає за можливе та
доцільне з метою забезпечення
ефективного виховного впливу на
підсудного, його виправлення та
попередження вчинення ним нових
злочинів, призначити більш м'яке
покарання, передбачене санкцією статті
за вчинений злочин - у виді штрафу.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, за якими вбачається,
що вчинений ОСОБА_1 злочин не
характеризується будь-яким
зловживанням службовим становищем чи
перевищенням його меж, суд не вбачає
необхідності призначати йому
додаткове покарання у виді позбавлення
права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю.

Оскільки представник цивільного
позивача в судове засідання не
з'явився, клопотання про розгляд
цивільного позову у його відсутність
не надходило, а прокурор цивільний
позов не підтримав, суд в порядку ст. 291
КПК України залишає цивільний позов
без розгляду.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК
України, та призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що на день розгляду справи
становить 850 грн., без позбавлення
спеціального права.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1, до набрання вироком законної
сили залишити без змін у виді підписки
про невиїзд з постійного місця
проживання.

Цивільний позов залишено без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: