А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.12.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/777/423/14 за апеляційною скаргою заступника Берегівського міжрайонного прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду від 10 жовтня 2014 року.
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегова Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів.
З ухвали суду вбачається, що підставами для повернення обвинувального акта є: не зазначення дати його складання, відсутність розписки підозрюваного про вручення йому обвинувального акта та реєстру матеріалів з перекладом на угорську мову у зв`язку з не володінням вільно українською мовою.
Прокурор в апеляції просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали кримінального провадження до того ж суду для розгляду по суті. Посилається на те, що в матеріалах провадження є розписки про отримання цих документів як підозрюваним ОСОБА_7 , так і його захисником ОСОБА_8 та перекладачем ОСОБА_9 , а відсутність дати складання обвинувального акта не є суттєвим недоліком і може бути усунута у підготовчому судовому засіданні. Щодо ненадання обвинуваченому перекладу обвинувального акта та реєстру матеріалів, то така вимога не передбачена ст. 293 КПК України і тому не може бути підставою для повернення обвинувального акта.
В доповненні до апеляційної скарги прокурор зазначає, що посилання судді на те, що особа не володіє мовою спростовуються даними ухвали та журналу судового засідання. До того ж, ухвала повинна бути скасована з підстав проведення підготовчого судового засідання без участі захисника.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги і доповнення до неї, доводи та виступ прокурора в судових дебатах про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт повертається прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо він не містить відомості про місце проживання потерпілого; виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта та дату складання обвинувального акта.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 не зазначено місце проживання потерпілого, що тягне за собою неможливість виклику його в судове засідання; в акті відсутні дані щодо витрат на залучення експерта, хоча з описової частини обвинувального акта та реєстру матеріалів вбачається, що судово медична експертиза проводилась; в обвинувальному акті не зазначено дату його складання як того вимагає п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України. ( а. с. 1 3, 4 5 ).
Однак, крім зазначених, обвинувальний акт містить ще один суттєвий недолік, який перешкоджає судовому розгляду даного кримінального провадження і полягає у тому, що в ньому відсутній чіткий виклад фактичних обставин кримінального провадження, які були встановлені прокурором. Так, з формулювання обвинувачення незрозуміло яким чином від ударів в обличчя потерпілий отримав тілесні ушкодження в ділянці правого колінного суглобу і чи можна вважати встановленими обставинами наступне: « ОСОБА_7 наніс два удари долонею в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах обох внутрішніх кутів очей при носових ділянок лиця та ділянки зсаднення в напрямку дещо зверху вниз зліва на право на шкірних покривах передньої поверхні правого колінного суглоба».
Колегія суддів вважає, що викладенням фактичних обставин це назвати неможна, оскільки формулювання обвинувачення не містить конкретних відомостей про те, за яких обставин та у який спосіб було вчинено злочин, а посилання на висновок експерта № 267 від 24 вересня 2014 року не підтверджуються зазначеними в реєстрі даними, згідно з якими до обвинувального акта додані зовсім інші висновки - № 253 від 10 вересня 2014 року та № 245 від 4 вересня 2014 року. Крім того, обставини викладено безграмотно з юридичної точки зору, з граматичними помилками, із застосуванням не медичних термінів. ( а. с. 2 3, 4 5 ).
Отже, наведене свідчить, що ні прокурор, ні керівник органу досудового розслідування, ні слідчий, як того вимагає ч. 2 ст. 9 КПК України, не забезпечили всебічність, неупередженість та повноту дослідження обставин кримінального правопорушення, а саме: дослідження всіх реально можливих версій щодо характеру події та винуватості особи; встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні та використання сукупності доказів, які обгрунтовують ці висновки.
До того ж, правова позиція прокурора, який наполягає на проведенні судового розгляду в межах висунутого слідством обвинувачення за обвинувальним актом, який не містить аналізу правильності пред`явленого обвинувачення, є такою, що суперечить вимогам ст. 121 Конституції України, згідно з якими обов`язком прокурора є нагляд за додержанням законів органами слідства з метою захисту прав у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і свобод людини.
До того ж, обвинувальний акт містить ще один недолік, який унеможливлює проведення підготовки до судового розгляду це невручення підозрюваному копії обвинувального акта та реєстру матеріалів на рідній мові.
З журналу судового засідання та ухвали суду вбачається, що обвинувальний акт ОСОБА_7 на угорську мову не перекладався, що свідчить про обмеження його прав на захист, оскільки при відкритті матеріалів згідно з вимогами ст. 290 КПК України він не мав реального доступу до матеріалів досудового розслідування з причини, що всі документи були викладені мовою, якою він вільно не володіє. ( а. с. 6, 13 14, 15 16 ).
Посилання прокурора на необґрунтованість висновків суду про необхідність перекладу обвинувального акта на мову, якою вільно володіє підозрюваний з мотивів, що це не передбачено ст. 293 КПК України є такими, що суперечать вимогам Конституції України, міжнародних договорів та кримінального процесуального законодавства. Вимоги до кримінального провадження базуються на сукупності правових норм, а не на вимогах однієї статті КПК і порядок провадження спрямований на гарантування, передбачених статтею 2 КПК України, завдань кримінального судочинства, в тому числі що стосуються охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження. До таких відносяться й забезпечення права на захист і мова, якою здійснюється кримінальне провадження. Отже, слідчий, суд і прокурор повинні у відповідності до вимог ст. 29 КПК України забезпечити учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання, подавати скарги, виступати в суді рідною мовою та користуватись послугами перекладача у разі необхідності і отримувати будь - який документ, який вручається особі, перекладеним на мову, якою ця особа володіє.
Отже, на підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 24 Конституції України, ст. ст. 8, 10, 21 КПК України щодо верховенства права, рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом та доступу до правосуддя, практику Європейського суду та вимоги ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону і повернення його прокурору є законним і обгрунтованим.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В :
Ухвалу Берегівського районного суду від 10 жовтня 2014 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України прокурору для усунення виявлених недоліків залишити без зміни, апеляційну скаргу заступника Берегівського міжрайонного прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: