Єдиний унікальний номер справи 185/2322/15-к
Провадження № 1-кп/185/201/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, що проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:17.06.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, останній раз 17 червня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та непогашену судимість, в установленому законом порядку, повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 28.01.2015 року приблизно о 01:45 годині знаходився у стані алкогольного сп`яніння, біля будівлі № 109-А яка розташована по вул. Полтавська в м. Павлограді Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме камери зовнішнього відео спостереження з залізобетонної опори № 46/90 та звернення його на свою користь.

Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, підійшов до залізобетонної опори, яка розташована на перехресті вул. Полтавська та вул. Шевченко, м. Павлограда Дніпропетровської області залізши на яку шляхом ривка відірвав камеру зовнішнього відеоспостереження «Atis AW-H 800».

Викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1440 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не оспорював.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює на громадських засадах в приймальні народного депутата ОСОБА_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Потепілим за власні кошти в сумі 1600 гриивень було придбано камеру зовнішнього відео спостереження «Atis AW-H 800» ,яку було встановлено на залізобетонній опорі, розташованій на перехресті вулиці Полтавська та вулиці Шевченко в місті Павлограді Дніпропетровської області, та яку було викрадено 28 січня 2015 року, що було зафіксовано відеозаписом з камери відео спостереження, після чого 12 лютого 2015 року ним було повідомлено правоохоронні органи. Також суду пояснив, що не матиме претензій до обвинуваченого у разі відшкодування матеріальної шкоди або повернення викраденої камери.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина обвинуваченого окрім його власних свідчень із визнанням винуватості, свідчень потерпілого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується також письмовими матеріали кримінального провадження, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( а.к.п.9);

- Протоколом огляду місця події та фото таблиці (а.к.п. 10-13);

- Протоколом огляду відеозапису (а.к.п. 52);

- Звітом №ГО-558 від 24.02.2015 року, відповідно до якого, вартість камери зовнішнього відео спостереження «Atis AW-H 800» на момент вчинення злочину складала 1440 гривень (а.к.п. 28-29).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом досліджені матеріали, що характеризують особу ОСОБА_4 :

- довідки, що на психіатричному та наркологічному обліку він не перебуває (а.к.п.42);

- копія паспортного документу на ОСОБА_4 з підтвердженням анкетних даних (а.к.п. 38)

-довідка про наявність судимостей (а.к.п.39);

- довідка про відсутність реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.к.п. 43)

Суд визнає, що зазначені докази по справі зібрані у порядку і відповідно до вимог закону, є належними, допустимими та достатніми для постановлення вироку.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці покази з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_4 суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України - доведена повністю.

Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, у відповідності до ст. 12 КК України, скоїв злочин середньої тяжкості, сукупність обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме: умисну форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, тяжкість наслідків, данні про особу обвинуваченого - на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України є повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі , оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду від 17 червня 2013 року, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком за правилами ст.71 ч.1 КК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Обвинуваченому ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підстав для його зміни до набрання вироком законної сили немає.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Судових витрат судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2013 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк вібування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу виконання вироку в частині призначення покарання у виглдяі позбавлення волі.

Речовий доказ: CD-Rдиск з записом відеоспостереження від 16.02.2015 року з відеозаписом камери №2 зовнішнього спостереження будівлі АДРЕСА_2 зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.к.п.23)

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1