Справа № 185/6310/15-к
Провадження № 1-кп/185/385/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2015 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

За участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 20.04.2015 року за № 0001032 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, перебуваючого в цивільному шлюбі, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28 травня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадським робіт строком сто годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19.04.2015 року о 23.10 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 знаходився на сходах 8-го поверху буд. АДРЕСА_2 де між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу крадіжок, які на думку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчиняв відносно майна своєї співмешканки на ім`я ОСОБА_6 .

При собі у ОСОБА_5 був ніж.

Під час словесного конфлікту, між вказаними особами виникли неприязні відносини, на грунті чого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, в той же час та в тому ж місці, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_4 чотири удари ножем, який тримав у правій руці, в область тулуба з лівого боку та один удар в область голови зліва за вушною раковиною, чим спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді різаної рани завушної області зліва, трьох непроникаючих різаних ран лівої бокової поверхні грудної клітини та однієї не проникаючої рани лівої бокової поверхні черевної стінки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, заявив про розкаяння, та дав показання про те, що 19.04.2015 року о 23.10 год. він у вкрай нетверезому стані повертався додому до своєї співмешканки ОСОБА_6 , та знаходячись на сходах 8-го поверху буд. АДРЕСА_2 між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу крадіжок, які на думку ОСОБА_4 , він вчиняв відносно майна своєї співмешканки.

При собі у нього був невеличкий побутовий ніж.

Під час словесного конфлікту він умисно наніс ОСОБА_4 чотири удари ножем, який тримав у правій руці, в область тулуба з лівого боку та один удар в область голови зліва за вушною раковиною.

Додав, що згоден з висновком експерта відповідно до якого він спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді різаної рани завушної області зліва, трьох непроникаючих різаних ран лівої бокової поверхні грудної клітини та однієї не проникаючої рани лівої бокової поверхні черевної стінки. Коштів на відшкодування заподіяної шкоди на разі він не має.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав показання аналогічні показанням обвинуваченого, та підтвердив учинення останнім злочину за обставин, які зазначені в обвинувальному акті, закидаються обвинуваченому та в повному об`ємі визнані останнім.

Додав, що вимагає для обвинуваченого найсуворішого покарання.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням допустити у справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, не оспорює висунутого обвинувачення та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших осіб немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку усіх учасників процесу, де, кожен окремо, не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому та потерпілому правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи покази обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці покази з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_5 та показаннями потерпілого ОСОБА_4 , які підтверджують винність обвинуваченого, суд робить обґрунтований висновок про те, що покази обвинуваченого та потерпілого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні виду і розміру покарання, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинене кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, має задовільну характеристику.

В якості пом`якшувальних обставин суд визнає що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, розкаявся.

З обтяжливих обставин суд враховує вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини, спосіб спричинення тілесних ушкоджень, знаряддя яке використовувалося за для вчинення злочину та наслідки учиненого кримінального правопорушення, поруч з вимогою потерпілого про призначення обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання скоєнню ним інших кримінальних правопорушень не може відбутися без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене покарання за ч.2 ст.125 КК України у вигляді арешту, в межах санкції, передбаченої зазначеним законом.

28 травня 2015 року ОСОБА_5 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадським робіт строком сто годин,злочин передбачений ч.2 ст.125 КК України вчинив до постановлення попереднього вироку суду.

Відтак, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, у вигляді арешту, шляхом поглинання покаранням, що призначається за ч.2 ст.125 КК України, покарання , що було призначене ОСОБА_5 вироком суду від 28 травня 2015 року

Доля речових доказів у справі має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у вигляді арешту строком шість місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, покаранням у вигляді арешту строком шість місяців повністю поглинути покарання у вигляді громадських робіт строком сто годин, що було призначено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту строком шість місяців.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді арешту.

Речові докази: одежу потерпілого, що була передана ОСОБА_4 на зберігання залишити за належністю.( а.к.п.32,33)

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .