Справа № 457/1352/13-к
номер провадження №1-кп/457/82/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2013 року Трускавецький
міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Марчука В.І.

з участю: секретаря
Словіцької О.Ю.

прокурора
Стебельської О.І.

обвинуваченої
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Трускавці
матеріали кримінального провадження №
0000045 про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Стебник,
Львівської області, українку,
громадянку України, освіта середня,
розлученої, офіційно не працюючої,
раніше судимої: 04.01.2013 року
Трускавецьким міським судом за ч.1 ст. 185
КК України до 160 годин громадських
робіт, зареєстровану та проживаючу за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389
ч.2 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_1 будучи раніше
судимою: 04.01.2013 року Трускавецьким
міським судом за ч.1 ст. 185 КК України до
160 годин громадських робіт, на шлях
виправлення не стала, а скоїла новий
злочин.

Так, згідно вироку Трускавецького
міського суду Львівської області від
04.01.2013 року ОСОБА_1 була засуджена до 160
годин громадських робіт. 27 травня 2013
року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в
КП «Парк Курортний» міста Трускавця
для відбування покарання у вигляді 160
годин громадських робіт з
відпрацюванням не більше як чотири
години на день з 28.05.2013 року згідно із
наказом №7-п від 27.05.2013 року. ОСОБА_1
умисно, з метою ухилення від
громадських робіт, порушивши порядок
та умови відбування покарання із 15.07.2013
року до 08.08.2013 року включно на роботі
була відсутня без поважних на те причин
та продовжує не виходити на роботу,
тобто не виконавши обов'язку працювати
за своїм місцем роботи протягом строку,
визначеного вироком Трускавецького
міського суду Львівської області,
допустила більше двох разів протягом
місяця прогулів, порушивши порядок та
умови відбування покарання.

Обвинувачена винною себе визнала
повністю, послідовно та в повній мірі
підтвердила обставини вчиненого нею
злочину, зокрема суду пояснила, що вона
свідомо не виходила на роботу
ухиляючись від відбування покарання у
вигляді громадських робіт та почала
уникати відвідування в
кримінально-виконавчу інспекцію м.
Трускавця перебуваючи в с. Зимівки,
Сколівського району Львівської
області. Щиро розкаялася у вчиненому,
просила суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченою, її
вина доведена зібраними матеріалами
кримінального провадження, які
учасники судового провадження не
оспорювали та вважали їх дослідження в
судовому засіданні недоцільним. Судом
встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, сумніви у
добровільності та істинності їх
позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового
провадження, роз'яснивши їм зміст ч. 3
ст. 349 КПК України про те, що в такому
випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати ці обставини в апеляційному
порядку, суд визнав недоцільним
дослідження доказів щодо цих обставин
і визнав фактичні обставини справи
доведеними наявними у матеріалах
кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченої у вчиненому
повністю доведена, а її неправомірні
дії слід кваліфікувати за ст. 389
ч.2 КК України, оскільки вона, здійснила
умисні дії спрямовані на ухилення від
відбування громадських робіт особою,
засудженою до цього покарання.

При обранні міри покарання підсудній
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудної,
пом'якшуючі та обтяжуючі обставини.

ОСОБА_1 вчинила злочин, які відповідно
до ст.12 КК України відносяться до
ступеня невеликої тяжкості злочинів.

Обставиною, що пом'якшує вину підсудної
ОСОБА_1, в порядку ст. 66 КК України, є
щире каяття.

Обставини, що обтяжують вину підсудної
ОСОБА_1, в порядку ст. 67 КК, судом не
встановлені.

При обранні виду і розміру покарання
підсудній суд приймає до уваги вік
підсудної, те, що вона щиросердечно
розкаюється у вчиненому, на обліку в
лікаря-нарколога та в лікаря-психіатра
не перебуває, за місцем проживання
характеризується посередньо, раніше
притягувалася до кримінальної
відповідальності, а тому враховуючи
особу підсудної суд вважає можливим
застосувати до неї покарання у виді
обмеження волі, в межах санкції статті,
за якою вона притягується до
кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе застосувати до підсудної ст. 75
КК України, звільнивши її від
відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що таке покарання буде
необхідним і достатнім для її
виправлення і попередження нових
злочинів.

Згідно довідки про відбутий засудженою
особою час покарання, виданою
інспектором Дрогобицького МВ
Трускавецького МП КВІ УДПтСУ у
Львівській області, станом на 08.08.2013
року засуджена ОСОБА_1 відбула 64 години
громадських робіт з 160 годин,
призначених вироком суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 389
ч.2 КК України, та призначити їй
покарання у виді обмеження волі
строком 1 (один) рік 6
(шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати невідбуте покарання за
вироком Трускавецького міського суду
від 04.01.2013 року та остаточно
призначити покарання у виді обмеження
волі строком 1 (один) рік 6 (шість)
місяців 12 (дванадцять)
днів.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання із
випробуванням із іспитовим строком на 1
(один) рік, якщо вона протягом цього
строку не вчинить нового злочину.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Трускавецький міський суд
Львівської області протягом 30 днів з
дня його проголошення.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України
копію вироку після його проголошення
негайно вручити обвинуваченому та
прокурору.

Суддя: В. І. Марчук