УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року м. Мукачево Справа №303/2660/15-к
1-в/303/120/15
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
За участю сторін:

прокурора ОСОБА_3 ;
представника КВІ ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево подання інспектора КВІ Мукачівського району ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
06 травня 2015 року інспектор КВІ Мукачівського району ВДПтС України в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2013 року за ч. 1 та ч. 4 ст.358 КК України, до 3-х років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік.
Необхідність задоволення подання обґрунтовується тим, що засуджений ОСОБА_5 систематично порушував порядок відбування покарання, зокрема не з`явився до КВІ Мукачівського району для постановки на облік, на неодноразові виклики також не реагував, а по місцю реєстрації був відсутнім. Внаслідок розшукових заходів та розшуку засудженого, працівниками міліції тільки 17.04.2015 року було доставлено ОСОБА_5 до органів КВІ, де останній пояснив, на даний час мешкає у м.Чоп. Таким чином. засуджений не виконав покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, тому підлягає направленню для відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні інспектор КВІ просив задоволити подання з вищенаведених підстав.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання з тих підстав, що не порушував покладені на нього судом обов`язки, оскільки внаслідок технічної помилки, у вироку Ужгородського міськрайонного суду помилково була вказана адреса його проживання Мукачівський район, незважаючи на те, що увесь час проживав у м.Чоп, про що періодично наголошував під час розгляду справи, у зв`язку з чим не з`явився на облік до КВІ Мукачівського району. Також наголосив на тому, що іспитовий строк відносно нього закінчився 26.12.2014 року, а тому відсутні підстави для направлення його для подальшого відбування покарання.
Прокурор прийнявши участь у судовому засідання просила відмовити у задоволенні поданні, мотивуючи тим, що неявка засудженого для реєстрації до КВІ не може свідчити про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, оскільки правопорушень засуджений ОСОБА_5 не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягався. Також, 26.12.2014 року закінчився іспитовий строк встановлений засудженому ОСОБА_5 вироком Ужгородського міськрпайонного суду, внаслідок чого питання про скасування покарання засудженому є недоцільним.
Враховуючи викладене, заслухавши засудженого, думку прокурора та інспектора, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.
Статтею 78 Кримінального кодексу України, встановленні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, так після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч.2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Аналогічним чином питання звільнення засуджених від відбування покарання визначені і в частині другій ст. 165 Кримінально виконавчого кодексу України, якою передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.
Відповідно до ст. 166 Кримінально виконавчого кодексу України у разі, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Наведена норма закону передбачає відповідальність, як за ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, так і за не виконання покладених на нього обов`язків. В першому випадку у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, а в другому в виді скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з`явився до органів КВІ Мукачівського району 17.04.2015 року, де Кримінально-виконавчою інспекцією щодо ОСОБА_5 застосоване 17.04.2015 року застереження і він письмово попереджений про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Поряд з цим засуджений пояснив причину своєї неявки на реєстрацію до КВІ, яка виникла внаслідок технічної помилки у вироку Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2013 року відносно вказівки місця його проживання, а саме Мукачівський район, замість м.Чоп, де проживав до постановлення судом вищевказаного вироку і проживає на теперішній час.
Посилання представника кримінально-виконавчої інспекції на те, що засуджений не знаходився по місцю свого проживання, не є підставою для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 , оскільки у відповідності до ч.1 ст.31 КВК України - кримінально виконавча інспекція організовує початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.
Вказані вимоги закону також були виконані, за результатами розшуку засудженого ОСОБА_5 , 17.04.2015 року працівниками Мукачівського МВ (з обслуговування м.Мукачева та Мукачівського району) Закарпатської області доставлено до органів КВІ Мукачівського району ОСОБА_5 (а.с. 30).
Інших відомостей, які б вказували на невиконання засудженим ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, чи систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення судом не встановлено.
Крім того, як вбачається з документів доданих до подання інспектора КВІ, іспитовий строк 1 (один) рік, визначений засудженому ОСОБА_5 згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2013 року, закінчився 26.12.2014 року, під час якого засуджений не притягався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності (а.с. 25,31,34-36, 37, 39).
Таким чином, відсутні підстави, передбачені ч.2 ст. 78 КК України, ч.1 та ч.2 статті 166 КВК України для направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2013 року.
В ситуації, яка склалася з виконанням даного вироку щодо ОСОБА_5 , фактично йдеться не про наявність підстав, передбачених ч.2 ст. 78 КК України для направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного йому покарання вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2013 року, а про недотримання вимог ч.1 ст.78 КК України.
Таким чином, в задоволенні поданні слід відмовити повністю.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369 -372, 376, ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
1. у задоволенні подання про скасування звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити повністю.
2. Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1