Провадження № 1-кп/127/39/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2015 Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0006522 від 09.09.2014 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, студента Вінницького будівельного архітектурного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 08.09.2014 близько 13:00 год. перебуваючи неподалік Вінницького будівельного архітектурного коледжу, що по вул. Коцюбинського, 78 в м. Вінниці, в ході конфлікту та неприязних відносин, що виникли між ним та потерпілим ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком правої руки по обличчю в область лівої щоки ОСОБА_5 в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкової травми, закритий перелом передньої та задньої стінок лівої гайморової пазухи, струс головного мозку, синець в лівій навколо орбітальній ділянці з набряком м`яких тканин, що супроводжується, в ділянку лівої щоки та тіла нижньої щелепи зліва, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більший 21 доби) розлад здоров`я, що згідно висновку експерта №1703/1755 від 22.10.2014.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність в інкримінованого йому діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав частково.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину визнав частково, надав суду покази, пояснивши, що потерпілого ОСОБА_5 він знає, так як, вони навчаються в одному і тому ж самому навчальному закладі. Потерпілий ОСОБА_5 постійно проявляв надмірну увагу та цікавість до його дівчини, за що він останньому робив зауваження, пояснивши, що не потрібно так робити, тому що це дівчина з якою він зустрічається. Однак, потерпілий ОСОБА_5 на його зауваження не реагував, через що напередодні цього конфлікту, 05.09.2014, тобто в п`ятницю, біля Вінницького будівельного коледжу він «придушив» потерпілого, цим давши зрозуміти потерпілому, що не потрібно постіно ходити та проявляти надмірну увагу до його дівчини ОСОБА_8 .. Проте, ОСОБА_5 у соціальній мережі Інтернет написав йому повідомлення: «Я тебе не боюсь і дам тобі здачі», на що він погодився. В понеділок, тобто 08.09.2014, він та потерпілий ОСОБА_9 зустрілись у дворі, неподалік Вінницького будівельного коледжу, для з`ясування стосунків, під час яких, він наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком руки в область обличчя останнього, від чого ОСОБА_5 впав на землю, після чого піднявся на ноги, а він розвернувся і залишив місце події.
У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, до вчиненого ставиться самокритично, просив у потерпілого вибачення за вчинене, а також просив суд його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав покази та пояснив суду, що даний конфлікт виник через дівчину, ОСОБА_8 , з якою він навчався в одній групі, з цією дівчиною він спілкувався, проводив її додому. ОСОБА_4 це не сподобалось, через що останній телефонував до нього і попереджав щоб він не спілкувався із ОСОБА_8 , на що він заперечив та повідомив ОСОБА_4 , що буде спілкуватись з ким він захоче.
08.09.2014 після закінчення навчальних пар, ОСОБА_4 підійшов до нього і сказав щоб він йшов за ним. Відійшовши у двір, неподалік навчального закладу, між ними зав`язалась розмова, яка переросла в конфлікт, в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому тілесне ушкодження в область голови. Від отриманого удару він упав на землю, після чого, піднявся і побачив, що в нього з носа тече кров. Обвинувачений побачивши це пішов, залишивши його на місці пригоди. Прийшовши додому йому стало погано, почала крутилась голова, вночі не міг заснути, через що поїхав з батьками у лікарню.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала покази та пояснила суду, що ОСОБА_5 , це її одногрупник, який неодноразово «чіплявся» до неї, писав її смс повідомлення, при цьому повсюди ходив за нею. Її це зовсім не подобалось, через що вона все це розповіла ОСОБА_4 , з яким зустрічається. ОСОБА_4 неодноразово говорив ОСОБА_5 щоб останній не переслідував її, не писав її смс повідомлення, однак ОСОБА_10 не погоджуючись із зауваженнями ОСОБА_4 відповідав, що йому байдужі вісі ці зауваження і надалі продовжував писати її смс повідомлення та повсюди ходити за нею. Потім, ОСОБА_4 вирішив поговорити з ОСОБА_5 відійшов в двір будинку біля коледжу де вони навчаються. Під час розмови ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 один раз, про що їй повідомили її одногрупники, які були присутні під час даного конфлікту.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав покази та пояснив суду, що навчається на ІІІ курсі Вінницького будівельного архітектурного коледжу. По обставинах кримінального провадження пояснив, що до дівчини його друга ОСОБА_4 , надмірно проявляв увагу ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_8 цього не бажала, однак, ОСОБА_12 продовжував нав`язувати ОСОБА_13 свою дружбу, через що остання поскаржилась ОСОБА_4 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_5 , що не потрібно його дівчині, ОСОБА_8 , нав`язувати свою дружбу проти її волі. Однак, ОСОБА_5 , застереження ОСОБА_4 до уваги не взяв, після чого ОСОБА_4 із ОСОБА_5 по закінченню пар, 08.09.2014, вийшли у сусідній двір, неподалік коледжу, щоб поговорити, як хлопець із хлопцем. Прийшовши в двір вони спокійно розмовляли і ОСОБА_4 сказав до ОСОБА_5 : «Я тебе попереджав?, попереджав!», після чого ОСОБА_4 один раз рукою в область обличчя вдарив ОСОБА_5 від чого останній впав на землю, а ОСОБА_4 відійшов від нього, після чого, він разом із ОСОБА_4 залишили місце пригоди.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав покази та пояснив суду, що навчається на ІІІ курсі Вінницького будівельного архітектурного коледжу. Йдучи додому після закінчення пар у дворі, неподалік коледжу, він побачив своїх одногрупників підійшовши до них він побачив, що ОСОБА_12 жестикулює до ОСОБА_4 , як йому було раніше відомо між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був конфлікт через дівчину. Під час розмови ОСОБА_4 вів себе спокійно, однак після якоїсь фрази, точно не пам`ятаючи якої, ОСОБА_4 наніс рукою один в область обличчя ОСОБА_5 від якого останній впав на землю, після чого, доволі швидко піднявся, з`ясувавши, що з останнім все гаразд всі розійшлись.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні надав покази та пояснив суду, що навчається у Вінницькому будівельному архітектурному коледжі. По обставинах кримінального провадження пояснив, що конфлікт між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 стався через дівчину, так як, ОСОБА_5 залицявся до ОСОБА_8 , яка була проти цього.
Після закінчення пар, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зайшли в двір, біля коледжу, в ході розмови останній наніс ОСОБА_5 рукою однин удар в область обличчя від чого ОСОБА_10 впав на землю, після чого, піднявшись на ноги побачив, що з носа тече кров. ОСОБА_4 після нанесення удару ОСОБА_16 , розвернувся і пішов.
Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні надав покази та пояснив суду, що критерієм тілесного ушкодження середньої тяжкості є відсутність небезпеки для життя, тобто ті ушкодження, які не можуть бути віднесенні до більш тяжких критеріїв небезпеки для життя і наступний критерій це критерій тривалого розладу здоров`я, саме тривалого розладу здоров`я, а не тривалості лікування, а це не тотожні терміни. В даному випадку в обґрунтування за своїм характером спричинили тривалий розлад здоров`я, скільки фактично людина перебуває на лікарняному листі, ліжко день на стаціонарі, чи скільки на амбулаторному лікуванні для даного виду ушкоджень, це значення не має. Сам характер цього ушкодження, а саме: перелом кісток скелету за характером не може загоїтись менше ніж за 21 день. Менший термін лікування не має значення для визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження, тому що розлад здоров`я передбачається характером ушкодження.
Крім показань самого обвинуваченого, потерпілого, свідків та експерта, винуватість ОСОБА_4 доводиться також зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:
· Довідкою Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні №5060 від 09.09.2014, відповідно до якої ОСОБА_5 встановлено діагноз: струс головного мозку. Закритий перелом вилочкової кістки зліва, без зміщення тематосинусит зліва (а.с. 66);

· Довідкою центральної районної лікарні, відповідно до якої ОСОБА_5 знаходився на лікуванні з 10.09.2014 по 17.09.2014 з приводу перелому передньої та задньої стінки лівої гайморової пазухи ЗЧМТ (а.с. 68);

· Постановою слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_18 від 09.09.2014 про призначення експертизи ОСОБА_5 (а.с. 69);

· Висновком експерта №1540 від 09.09.2014 відповідно до якої у ОСОБА_5 мали місце тілесне ушкодження у вигляді: - синця (1) в лівій навколо орбітальній ділянці на тлі локального набряку м`яких тканин, що розповсюджуються в ділянці лівої щоки та тіла нижньої щелепи зліва, садна (1) на задній поверхні лівого передпліччя, які утворились від дії тупих твердих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку (а.с. 70);

· Постановою слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_18 від 10.10.2014 про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 (а.с. 71);

· Висновком експерта №1703/1755 від 22.10.2014 відповідно до якої у ОСОБА_5 , згідно судово-медичної огляду 10.09.2014 і наданих медичних документів, були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма закритий перелом передньої та задньої стінок лівої гайморової пазухи, струс головного мозку, синець в лівій навколо орбітальній ділянці з набряком м`яких тканин, що розповсюджується в ділянці лівої щоки та тіла нижньої щелепи зліва. Садно на задній поверхні лівого передпліччя. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному в постанові про призначення експертизи 08.09.2014, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), за ступенем тяжкості належать: - закрита черепно-мозкова травма; - закритий перелом передньої та задньої стінок лівої гайморової пазухи, струс головного мозку, синець в лівій навколо орбітальній ділянці з набряком м`яких тканин. Що розповсюджуються в ділянку лівої щоки та тіла нижньої щелепи зліва до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливим для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.); - садно на задній поверхні лівого передпліччя до легких тілесних ушкоджень (а.с. 72-73);

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлюює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Аналіз доказів у кримінальному провадженні свідчить про доведеність винуватості обвинуваченого виходячи з наступного.
При вирішенні питання щодо направленості умислу обвинуваченого суд виходить з того, що з показань як самого обвинуваченого так і потерпілого та свідків встановлено, що у дворі будинку неподалік Вінницького будівельного архітектурного коледжу, що по вул. Коцюбинського, 78 в м. Вінниці, ОСОБА_4 в ході розмови з ОСОБА_5 , після фрази, «Я тебе попереджав?, попереджав!», наніс останньому удар кулаком правої руки по обличчю в область лівої щоки і після нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_19 залишив місце події, при цьому не переконавшись, в якому стані залишився ОСОБА_5 ..
Допитаний в судовому засіданні, завідуючий відділом експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб, судмедексперт ОСОБА_17 пояснив, що критерієм тілесного ушкодження середньої тяжкості є відсутність небезпеки для життя, тобто ті ушкодження, які не можуть бути віднесенні до більш тяжких критеріїв небезпеки для життя і наступний критерій це критерій тривалого розладу здоров`я, саме тривалого розладу здоров`я, а не тривалості лікування, а це не тотожні терміни. В даному випадку в обґрунтування за своїм характером спричинили тривалий розлад здоров`я, скільки фактично людина перебуває на лікарняному листі, чи ліжко день на стаціонарі, чи скільки на амбулаторному лікуванні для даного виду ушкоджень, це значення не має. Сам характер цього ушкодження, а саме: перелом кісток скелету за характером не може загоїтись менше ніж за 21 день. Менший термін лікування не має значення для визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження, тому що розлад здоров`я передбачається характером ушкодження.
Характер та локалізація виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень згідно висновку експертизи, а саме: (№1703/1755 від 10.10.2014 відповідно до якої у ОСОБА_5 , згідно судово-медичної огляду 10.09.2014 і наданих медичних документів, були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма закритий перелом передньої та задньої стінок лівої гайморової пазухи, струс головного мозку, синець в лівій навколо орбітальній ділянці з набряком м`яких тканин, що розповсюджується в ділянці лівої щоки та тіла нижньої щелепи зліва. Садно на задній поверхні лівого передпліччя. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному в постанові про призначення експертизи 08.09.2014), повністю підтверджують вказані показання, обвинуваченого, потерпілого свідків та експерта.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, своїми показами визнав обставини справи, які зазначені в обвинувальному акті, по пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України, пояснивши суду, що він дійсно наніс тілесне ушкодження потерпілому, але при цьому не розрахував тяжкість удару нанесеного ним потерпілому ОСОБА_5 .
На підставі зазначених взаємоузгоджених доказів суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 мав умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, проте не розрахувавши силу нанесеного удару, завдавши потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження середньої тяжкості.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, свідків та експерта, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена повністю.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме:
- по місцю навчання ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.с. 60);
- згідно довідки УІАЗ УМВС України у Вінницькій області, ОСОБА_4 , раніше не судимий (а.с. 61);
- на диспансерному обліку у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, ОСОБА_4 , не перебуває (а.с. 62);
- на диспансерному наркологічному обліку у ВОНД СОЦІОТЕРАПІЯ, ОСОБА_4 , не перебуває(а.с. 63);
До обставин, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, те що обвинувачений під час розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченого для суспільства, що утворює підставу для висновку суду про те, що виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливе без ізоляції його від суспільства, а тому міру покарання обвинуваченому необхідно призначити відповідно до положень ст.ст. 75,76 КК України.
Відповідно до ст.ст. 127,128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов ОСОБА_6 склав 26250 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень, з них: у відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням, матеріальної шкоди 1890 (одна тисяча вісімсот дев`яносто) гривень та моральної шкоди 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень (а.с. 16-17).
Дослідивши та оцінивши матеріали цивільного позову, та доданого до нього документів, в частині відшкодування, матеріальної шкоди, суд приходить до наступного.
В обґрунтування, заподіяної кримінальним правопорушенням, матеріальної шкоди, законний представник потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що «Протягом перебування у стаціонарі ЛОР відділення ВЦРКЛ йому доводилось купувати ліки в аптечному пункті №1, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 92, а також було проведено СКТ головного мозку, на підтвердження чого, останнім надано підтверджуючі чеки та квитанцію до прибуткового касового ордера. Загальна сума, що підтверджується документами складає 1090 гривень». Крім того, законним представником потерпілого ОСОБА_6 у цивільному позові до ОСОБА_4 зазначено «… Також були ще непередбачувані витрати у вигляді спеціального харчування, щоденного до їзду із с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області до районної лікарні в м. Вінниця і в зворотному напрямку та інші витрати на загальну суму 800 гривень», однак, документально підтверджуючих документів до матеріалів кримінального провадження, позивачем у даному цивільному позові, долучено не було.
Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 в частині відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, матеріальної шкоди слід задовольнити частково.
Вирішуючи питання цивільного позову про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд, приходить до наступного.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Судом проаналізовано вищенаведені сторонами пояснення, а саме те, що потерпілий ОСОБА_5 , внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зазнав немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті ОСОБА_5 , а саме: щоденні спогади та думки про наслідки психотравмічної дії. Страх можливого повернення подій. Негативні переживання та спогади, потреб в обминанні аналогічних обставин. Насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксована увага на проблемі одужання та реабілітації, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, почуття образи, приниження гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. В момент отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги та страху за своє життя.
У співставленні з наведеними нормативними актами, суд вважає за необхідне частково задовольнити цивільний позов потерпілого при цьому судом враховано стан здоров`я потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом з`ясовано факт заподіяння потерпілому моральних страждань та втрати немайнового характеру, обставини, дії, внаслідок яких вони заподіяні. Враховуючи те, що обвинувачений цивільний позов визнав частково, аналізуючи матеріали кримінального провадження, пояснення учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне і достатнє частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 в частині відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368-374 КПК України, ст.ст. 65-67 КК України, суд -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, матеріальної шкоди в розмірі: 1090 (одна тисяча дев`яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди в розмірі: 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Речові докази, а також процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі 30 діб з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: