ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
березня 2008 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Авраменко Л.С.,

за участю прокурора

Гризуна С.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця і жителя АДРЕСА_1 громадянина України,
неодруженого, не працюючого, освіта середня,

несудимого,

обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

13
жовтня 2007 року близько 17 год. ОСОБА_1, знаходячись на території цеху по
переробці деревини в с. Глібівка Вишгородського району, таємно викрав майно
потерпілого ОСОБА_2 бензопилу „Husqvarna”, вартістю 2 450 грн., якою розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав свою винуватість і ствердив,
що за усною домовленістю працював на пилорамі ПП „Краснопольский”, звідки 13
жовтня 2007 року таємно викрав пилу „Husqvarna”, яку продав за 400 грн.

З кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину та вартістю
викраденого майна погодився.

Виходячи з того, що показання підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним
обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й
не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою прокурора та
підсудного, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового
розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого
майна, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і
кваліфікує його злочинні дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини
справи та вчинення ОСОБА_1 злочину середньої тяжкості, дані про його особу,
який раніше несудимий, характеризується задовільно, у вчиненому щиро покаявся,
що є пом'якшуючою покарання обставиною, відповідно до ст. 66 КК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому
покарання - штраф у розмірі 850 грн.

Запобіжний захід до
набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя:

7/1-288/06

копія

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2006 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Замно Н.М.,

за участю прокурора

Медведської О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

уродженця і жителя АДРЕСА_2, громадянина України,
неодруженого, не працюючого, освіта середня,

судимого 21 березня 2006 року вироком цього ж суду за ч.
1 ст. 263 і ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі,
звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України на 2 роки, 26 травня 2006 року постановою цього ж суду направленого для
відбування призначеного покарання,

обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

в
період з 20 по 22 квітня 2006 року близько 20 год. ОСОБА_3 за попередньою
змовою із особою, кримінальну справу щодо якої закрито на підставі п. 8 ст. 6
КПК України, будучи в стані алкогольного сп'яніння, проникли через вікно до
будинку АДРЕСА_3, звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_4, зокрема:
телевізор „ЛЖ” вартістю 1 100 грн., телевізор „Рекорд” - 500 грн.,
електролобзик „Спаркі” - 350 грн., набір сверл - 30 грн., покривало - 70 грн.,
три комплекти білизни на суму 150 грн., чотири рушники на суму 60 грн., пляшку
коньяку „Коктебель” - 30 грн., дві консерви на суму 6 грн., а всього на
загальну суму 2 296 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 визнав свою винуватість і ствердив,
що в стані алкогольного сп'яніння разом із ОСОБА_5, який проник до будинку
потерпілої ОСОБА_4, викрали її майно, яким розпорядилися на власний розсуд.
Підсудний погодився з кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину та
визначеними органами досудового слідства переліком та вартістю викраденого
майна, а також способом його викрадення.

Пред'явлений потерпілою позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав у
повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 ствердила про виявлення 23 квітня 2006 року слідів
проникнення в будинок і викрадення належного їй майна на суму 2 296 грн., вчинення
такого підсудний заперечував. Пізніше дізналася, що ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5
продавали викрадене в неї майно, яке їй повернуто не було, а тому просить про
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди й уточнює позовні вимоги на
зазначену суму. Також зазначила, що речовий доказ у справі - телевізор „Рекорд”
пошкоджено і такий не придатний до використання, а тому цінності для неї не
має.

Виходячи з того, що показання підсудного ОСОБА_3 відповідають фактичним
обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й
не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою прокурора,
потерпілої та підсудного, визнав недоцільним дослідження доказів, які
учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого
майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, що
підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує його
злочинні дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини
справи та вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину в стані алкогольного сп'яніння, дані
про його особу, який не працює і негативно характеризується, а до того ж вчинив
рецидив злочинів, протягом іспитового строку призначеного попереднім вироком,
що є підставою до призначення покарання за сукупністю вироків, на підставі ст.
71 КК України, шляхом його часткового складання.

У той же час, слід урахувати, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, що
обумовлює призначення нижчої межі покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст.
185 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 2 296 грн.

На підставі викладеного і керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_3, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому
покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім
вироком від 21 березня 2006 року і остаточно ОСОБА_3 визначити покарання
4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк
відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_3 відповідно до постанови
Вишгородського районного суду Київської області від 26 травня 2006 року про
направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком цього ж
суду від 21 березня 2006 року (а.с. 77-78).

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 2
296 грн.

Речові докази по справі - телевізор „Рекорд”, який знаходиться на
зберіганні в кімнаті речових доказів Вишгородського РВ ГУ МВС України в
Київській області, знищити (а.с. 53).

ОСОБА_3
до відправки в місця позбавлення волі утримувати в Київському СІЗО № 13
управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м.
Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: