ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Животова
Г.О.,

суддів
Пузиревського Є.Б., Шибко Л.В.,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.,

розглянула 19 серпня 2014 року у м. Києві
кримінальну справу щодо

ОСОБА_1 за касаційними скаргами
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції, та
потерпілого ОСОБА_2 на вирок
Калінінського районного суду м.
Горлівки від 5 грудня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області
від 5 листопада 2013 року.

Вказаним вироком місцевого суду,
залишеним без зміни вищезазначеною
ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_1, 1956 р. н., не судимого,
громадянина України,

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з
випробуванням протягом дворічного
іспитового строку з покладенням
обов'язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
76 КК України.

Згідно вироку, 28.08.2012 о 16:30 на літньому
майданчику кафе «Естер» на вулиці
Магістральній, 7 в м. Горлівці, між
ОСОБА_1, який знаходився в стані
алкогольного сп'яніння, та ОСОБА_2
виникла сварка на ґрунті неприязних
стосунків, під час якої останній почав
«демонструвати» ніж та погрожувати
першому фізичною розправою.

ОСОБА_1, з метою захисту своїх прав та
для здійснення психологічного впливу
на ОСОБА_2 щоб «спонукати його
припинити» протиправні дії, зайшов у
приміщення кафе, взяв заряджену
мисливську рушницю і повернувся з
метою її «демонстрації», але,
піднімаючи зброю вгору, проявив
злочинну недбалість, оскільки «не
передбачаючи можливості настання
суспільно небезпечних наслідків своїх
дій» зробив постріл, заподіявши
потерпілому вогнепальне сліпе
поранення з тяжкими тілесними
ушкодженнями, як небезпечними для
життя в момент їх спричинення, від яких
останній помер наступного дня у
лікарні.

У касаційних скаргах:

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав скарги
прокурора та потерпілого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
визнає їх такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Порушуючи питання про скасування
вироку місцевого суду, потерпілий
ОСОБА_2 стверджував в апеляції, що суд
першої інстанції не дотримався
загальних засад, передбачених ст. 65 КК
України, оскільки не врахував тяжкість
вчиненого ОСОБА_1 у стані алкогольного
сп'яніння злочину та його наслідків.
Крім того, на думку апелянта, судом не
враховано те, що ОСОБА_1 не відшкодував
заподіяну потерпілому шкоду.

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_2, за
змістом його апеляції, просив визнати,
що покарання у виді обмеження, а не
позбавлення волі, та ще із звільненням
від його відбування з випробуванням на
підставі положень ст. 75 КК України не
відповідає тяжкості вчиненого злочину
та особі засудженого внаслідок
м'якості та є явно несправедливим.

Усупереч вимогам ст. 377 КПК України, в
ухвалі апеляційного суду не зазначені
переконливі обґрунтування на
спростування вказаних доводів, що
могло перешкодити постановити законне,
обґрунтоване та справедливе рішення.

За таких обставин, у відповідності до
положень ч. 1 ст. 370 КПК України 1960 року,
колегія суддів визнає це порушення
кримінально-процесуального закону
істотним, що відповідно до пп. 1, 3 ч. 1 ст.
398 КПК України є підставою для
скасування оскарженого рішення з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Крім того, вказане судове рішення
підлягає скасуванню, зважаючи на
вищезазначені обставини, через
обґрунтованість доводів касаційних
скарг прокурора та потерпілого про
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину, його
наслідків та особі засудженого
внаслідок м'якості.

Зі змісту апеляційної скарги
потерпілого вбачається, що він, не
погоджуючись з кваліфікацією дій
засудженого за ст. 119 КК України,
фактично порушував питання про
направлення справи на додаткове
розслідування для кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне
вбивство. При цьому, апелянт
стверджував, що на досудовому слідстві
були порушені його права, як
потерпілого, зокрема - не було
повідомлено про перекваліфікацію
слідчим дій обвинуваченого з ч. 1 ст.
115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, а
після закінчення слідства - не
ознайомлено з його матеріалами.

Апеляційний суд, усупереч вимогам ст. 377
КПК України, залишив поза увагою й ці
доводи потерпілого, не провів
відповідно до вимог ст. 362 КПК України
1960 року судове слідство, не дослідив та
не дав оцінку, зокрема, даним протоколу
огляду місця події від 28.08.2012 про те, що
ніж, яким ОСОБА_2 нібито погрожував
засудженому, не було виявлено, та
показанням очевидця події - свідка
ОСОБА_3 про те, що у потерпілого не було
ножа й відповідних погроз він не
висловлював, а постріл в ОСОБА_2 був
здійснений прицільно тощо.

За таких обставин, ухвала апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ
«ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Кримінального
процесуального кодексу України та
статтями 394-396
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, та потерпілого
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 5 листопада 2013 року щодо
вироку Калінінського районного суду м.
Горлівки від 5 грудня 2012 року стосовно
ОСОБА_1 скасувати, справу направити на
новий апеляційний розгляд.

Судді:

Г. Животов Є. Пузиревський Л. Шибко