ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/2422/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кп/636/247/15
02 червня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кегичівка Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України,
в с т а н о в и в:
25 березня 2015 року ОСОБА_7 знаходився у м. Чугуєві, Харківської області з метою знайти баню. Незнайомий водій таксі дав йому мобільний телефон чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який надає у користування баню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_6 , який з метою звідництва для розпусти, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовився під час розмови з ОСОБА_7 про те, що він зведе його з дівчиною, яка надасть йому послуги інтимного характеру, вказавши наступні умови для словесної угоди: ОСОБА_7 за свої кошти орендує приміщення бані для зайняття розпусними діями за 150 гривень та надасть грошову винагороду в сумі 250 гривень дівчині, яка надасть йому послуги сексуального характеру. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 25 березня 2015 року, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 отримав грошову винагороду від ОСОБА_7 у сумі 150 гривень, за орендування приміщення бані, та надалі чекав особу жіночої статі для надання сексуальних послуг. ОСОБА_9 привів до приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , жінку ОСОБА_10 , яку обіцяв та викликав ОСОБА_7 для надання йому послуг інтимного характеру, знаючи заздалегідь про її скрутне матеріальне становище. 25 березня 2015 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_6 вчинив безпосереднє звідництво ОСОБА_7 та ОСОБА_10 для розпусти, внаслідок чого ОСОБА_10 вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 250 гривень з ОСОБА_7 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
Крім того, 26 березня 2015 року ОСОБА_11 знаходився у м. Чугуєві, Харківської області, та мав на меті знайти баню для того, щоб відпочити та розслабитися. Зустрівшись із раніше йому не знайомим чоловіком, який є водієм таксі, ОСОБА_11 спитав у останнього чи не порекомендує він йому баню у м. Чугуєві. На дане прохання, водій таксі дав ОСОБА_11 мобільний телефон чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який надає у користування баню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Надалі ОСОБА_11 попрямував за вище вказаною адресою, де зустрівся з ОСОБА_6 . 26 березня 2015 року ОСОБА_6 маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовився під час розмови з ОСОБА_11 про те, що він зведе його з дівчиною, яка надасть йому послуги інтимного характеру, вказавши наступні умови для словесної угоди: ОСОБА_11 за свої кошти орендує приміщення бані для зайняття розпусними діями за суму 170 гривень та надасть грошову винагороду у сумі 200 гривень дівчині, яка надасть йому послуги сексуального характеру.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру 26 березня 2015 року, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 отримав грошову винагороду від ОСОБА_11 у сумі 170 гривень за орендування приміщення бані, та надалі чекав особу жіночої статі для надання сексуальних послуг. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 привів до приміщення бані, за вищезазначеною адресою ОСОБА_12 , яку обіцяв та викликав ОСОБА_11 для надання йому послуг інтимного характеру, знаючи заздалегідь про її скрутне матеріальне становище.
26 березня 2015 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_6 вчинив безпосереднє звідництво ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для розпусти, внаслідок чого ОСОБА_12 вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 200 гривень з ОСОБА_11 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
Крім того, 14 травня 2015 року ОСОБА_13 знаходився у м. Чугуєві, Харківської області з метою знайти баню. Зустрівшись із раніше йому не знайомим чоловіком, який є водієм таксі, ОСОБА_13 спитав у останнього чи не порекомендує він йому баню у м. Чугуєві. На дане прохання, водій таксі дав ОСОБА_13 мобільний телефон чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який надає у користування баню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Надалі ОСОБА_13 попрямував за вище вказаною адресою, де зустрівся з ОСОБА_6 .
14 травня 2015 року ОСОБА_6 з метою звідництва для розпусти, домовився під час розмови з ОСОБА_13 про те, що зведе його з дівчиною, яка надасть йому послуги інтимного характеру, вказавши наступні умови для словесної угоди: ОСОБА_13 за свої кошти орендує приміщення бані для зайняття розпусними діями за суму 180 гривень та надасть грошову винагороду у сумі 200 гривень дівчині, яка надасть йому послуги сексуального характеру.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру 14 травня 2015 року, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 отримав грошову винагороду від ОСОБА_13 у сумі 170 гривень за орендування приміщення бані, та надалі чекав особу жіночої статі для надання сексуальних послуг. Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 привів до приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_12 , яку обіцяв та викликав ОСОБА_13 для надання послуг інтимного характеру, знаючи заздалегідь про її скрутне матеріальне становище.
14 травня 2015 року близько 15 години 30 хвилин, перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_6 вчинив безпосереднє звідництво ОСОБА_13 та ОСОБА_12 для розпусти, внаслідок чого ОСОБА_12 вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 200 гривень з ОСОБА_13 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
14 травня 2015 року о 16 годині 30 хвилин в ході обшуку в приміщенні бані за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено грошові кошти, які ОСОБА_6 отримав у результаті злочинної діяльності.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 по кожному з трьох епізодів вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
Під час досудового розслідування 28 травня 2015 року між старшим прокурором Чугуївської міжрайонної прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України, згідно з якою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 302 КК України, та покарання в види штрафу: за ч. 1 ст. 302 КК України - у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень).
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки 28 травня 2015 року між ним та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 302 КК України.
Сторони узгодили зазначене вище покарання у виді штрафу.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені п. 1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Окрім того, за змістом даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої, передбачені вимогами ст. 473 КПК України, а також наслідками невиконання вказаної угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України, та показав, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди. Захисник не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч. 1 ст. 302 КК України, на який обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд переконався, що укладення угоди прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України. Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинуваченого підлягає покаранню, яке узгоджене прокурором та обвинуваченим в угоді про визнання винуватості від 28 травня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 травня 2015 року укладену між старшим прокурором Чугуївської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 302 КК України - у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень. Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1