Справа № 1-14/2008р.
В И Р О К

І М “ Я М У К Р А Ї Н
И

11 березня 2008 року
Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого судді - Головченко М.М.

при
секретарі - Жегет Л.Г.

за
участю прокурора - Кириченко А.В.

потерпілої ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ічня справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Зарічани Житомирського району Житомирської області, жителя с. Городня АДРЕСА_1
Ічнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України,
одруженого, освіта загальна базова, працюючого охоронцем Городнянської ЗОШ, не військовозобов'язаного,
раніше не судимого, в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

4 грудня 2007 року близько 18год.
підсудний ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння прибув до
житлового будинку свого знайомого ОСОБА_3 проживаючого за адресою с. Щурівка
Ічнянського району АДРЕСА_2. Під час перебування в приміщенні житлового будинку
між ним та ОСОБА_3 виникла сварка в ході якої ОСОБА_3 наніс йому один удар
кулаком руки по обличчю. У відповідь ОСОБА_1 умисно завдав ОСОБА_3 два сильні
удари кулаками рук в голову, в область обличчя від яких останній впав спиною на
металевий котел центрального опалення, вдарившись при цьому тулубом об металеву
поверхню котла. Після цього підняв ОСОБА_3 і поклав на ліжко, а коли ОСОБА_3
намагався знову розпочати бійку умисно завдав йому сильний удар кулаком руки в
область грудної клітки, від чого той впав на дерев'яну підлогу кімнати будинку.
Припинивши побиття ОСОБА_3 та поклавши останнього на ліжко ОСОБА_1 пішов з
будинку. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 515-Е від 10.01.2008 року
смерть ОСОБА_3 настала від травматичної лівобічної субдуральної гематоми зліва
з стисканням і набряком головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли
виникнути на протязі доби до моменту настання смерті. Тілесні ушкодження
грудної клітки у вигляді численних переломів ребер завдані дією тупих предметів або при ударі об
такі і по строку спричинення відповідають 4-5 денній давності і могли виникнути
4.12.2007 року та відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних
ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 4 грудня
2007 року він знаходився в с. Щурівка і близько 18-ї години вечора вирішив
зайти до свого знайомого ОСОБА_3, до цього вжив близько 200 грамів горілки.
Вдома ОСОБА_3 крім господаря знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_5, всі перебували в
стані алкогольного сп'яніння. В них з ОСОБА_3 виникла сварка, останній ображав
його нецензурними словами і вдарив
кулаком в область лівого ока. У відповідь він кулаками рук наніс два удари по
обличчю ОСОБА_3, від яких той впав спиною на корпус металевого опалювального
котла. Піднявши ОСОБА_3 він посадив його на ліжко і вони почали розмовляти,
свідомості ОСОБА_3 не втрачав і слідів крові в нього не було. ОСОБА_3 знову
розпочав, встав з ліжка і пішов до нього. Не чекаючи коли той його вдарить він
наніс удар ОСОБА_3 кулаком руки в
область грудної клітки і від удару останній упав на підлогу перед ліжком.
Піднявши ОСОБА_3, поклав його на ліжко і пішов з будинку.

Відповідно до ст. 299 КПК України інші
докази в судовому засіданні не досліджувались, оскільки ніхто із учасників
судового розгляду проти цього не заперечував і ніким не оспорювались.

Таким чином, допитавши підсудного,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні
доведена вина підсудного ОСОБА_1 в умисному середньої тяжкості тілесному
ушкодженні, яке не є небезпечним для життя
і його дії суд кваліфікує за ст. 122 ч.1 КК України.

При виборі виду і міри покарання підсудному
суд враховує, що вину він визнав
повністю, раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, по місцю
роботи та проживання характеризується посередньо, скоїв злочин перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного суд приходить
до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без відбування реально
призначеного покарання, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді
виправних робіт в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122
ч.1 КК України і призначити покарання у
вигляді двох років виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20%
заробітної плати.

Міру запобіжного заходу осудженому
ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

На вирок на протязі 15 діб може бути
подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд.

СУДДЯ: М.М.Головченко