Справа № 595/2429/14-к
Провадження № 1-о/603/1/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" лютого 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника - засудженого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 (прокуратура Бучацького району Тернопільської області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 16.04.2013 року за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року до Монастириського районного суду Тернопільської області надійшли матеріали заяви засудженого ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. У заяві ОСОБА_3 просить переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами, скасувати вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2013 року, яким він визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, із призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, та ухвалити виправдувальний вирок. Посилається на те, що вказаний вирок суду ґрунтується на завідомо неправдивих показаннях свідка ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 . Під час розгляду кримінальної справи не був допитаний свідок ОСОБА_7 , пояснення якого доводять неправильність вироку та неправдивість показань ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Про дані обставини ОСОБА_3 дізнався 15.10.2014 року та вважає їх нововиявленими.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заяву, посилаючись на обставини, зазначені в ній, просить її задовольнити. Суду пояснив, що протягом усього розгляду кримінальної справи він своєї вини не визнавав, не погодився із вироком суду, вважає дане рішення суду незаконним, проте оскаржити останній йому не вдалось.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, оскільки вважає, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві не є нововиявленими, не підтверджуються жодними доказами та фактично характеризуються необхідністю повторного дослідження доказів у кримінальній справі. У заявника відсутні докази завідомо неправдивих показань свідка та потерпілого, на що він посилається, вирок суду ухвалено судом у результаті ретельного дослідження доказів у кримінальній справі, яким надана відповідна оцінка.

Інші учасники провадження у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду заяви належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Заслухавши учасників судового провадження, зокрема заявника ОСОБА_3 , думку прокурора, вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Вирок суду набрав законної сили, в апеляційному та касаційному порядку не переглядався.

Згідно вироку 16 квітня 2011 року біля 20 год. 30 хв. житель с.Рублин Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_6 повертався з центру вказаного населеного пункту у напрямку свого будинку, проходячи дорогою повз господарство ОСОБА_3 , з яким він перебуває у неприязних відносинах протягом останніх п`яти років.

У зазначений час, коли ОСОБА_6 проходив ділянку дороги на межі господарства ОСОБА_3 та його сусідки ОСОБА_8 , ОСОБА_3 уже очікував його у кущах свого господарства з метою умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а при наближенні ОСОБА_6 вискочив на дорогу та підбіг до нього, після чого умисно завдав заздалегідь заготовленою металевою трубою удар в лобну ділянку голови ОСОБА_6 .

Від завданого удару ОСОБА_6 втратив свідомість, а ОСОБА_3 , маючи намір продовжити побиття ОСОБА_6 та бажаючи приховати сліди злочину, за допомогою своїх синів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перетягнув тіло потерпілого в урвище поблизу свого городу на відстань 105 м від місця побиття. Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_3 , продовжуючи розправу над ОСОБА_6 , який на той час прийшов до тями, наніс йому ще не менше чотирьох ударів руками та ногами в ділянку голови.

Відчуваючи сильну фізичну біль від побиття, ОСОБА_6 став кричати та кликати на допомогу. Клич ОСОБА_6 про допомогу почув його син ОСОБА_5 , який одразу кинувся до батька. Після того, як ОСОБА_5 прибіг до місця побиття ОСОБА_6 , то він застав там ОСОБА_3 , який, побачивши ОСОБА_5 , перестав наносити удари потерпілому та втік з місця події разом зі своїми синами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Внаслідок нанесення ударів зі сторони ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що проявилася у струсі головного мозку, перелому лобної кістки, перелому зубовидного відростка 2-го шийного хребця, синців та ран на обличчі.

У своїй заяві про перегляд вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 16.04.2013 року за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_3 нововиявленими вважає пояснення свідка ОСОБА_7 від 15.10.2014 року, в яких він стверджує, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в 20 год. 30 хв. 16.04.2011 року не могли бути в с.Рублин Бучацького району, так як в той час перебували в с.Сновидів Бучацького району, відстань між яким близько 3,5 км. А тому показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 є завідомо неправдивими. Зазначені обставини не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі доводять неправильність вироку, який належить переглянути.

Будучи допитаним у судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину не визнав.

Як убачається із вироку, при його постановленні судом ураховані показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_5 та надана їм належна оцінка. Дані показання визнані послідовними, логічними на всіх стадіях досудового слідства і в судовому засіданні та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Оцінка даних показань надана судом в сукупності з іншими наявними у кримінальній справі доказами, а саме : протоколом огляду місця події від 19.04.2011 року, висновком судово-медичної експертизи №236 від 17.06.2011 року, висновком додаткової судово-медичної експертизи №309 від 25.07.2011 року, протоколами очних ставок між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , протоколами відтворення обстановки та обставин події від 28.06.2011 року, 12.05.2012 року.

У судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили, що 16 квітня 2011 року приблизно о 19 год. 00 хв. пішли з дому до своєї сестри в с.Сновидів Бучацького району, звідки повернулись біля 23 год.

Суд критично оцінив дані показання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , визнавши їх такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , а також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як передбачено ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно пунктів 1, 5 ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно ч. 1 ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення

Виходячи з наведеного обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Аналізуючи наведені засудженим ОСОБА_3 обставини з посиланням на письмові пояснення ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що вони не можуть бути прийняті до уваги. Крім того, не можуть вважатися нововиявленими та істотними для кримінальної справи, оскільки навіть і за умови безпосереднього їх дослідження у судовому засіданні не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за який його було засуджено, не спростовують його причетності до вчинення злочину.

Посилання заявника на нібито завідомо неправдиві показання ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_5 суд не може визнати нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки вирок суду не ґрунтується виключно на їхніх показаннях, а неправдивість даних показань не підтверджена жодними доказами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як наголосив Європейський Суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення» (п.40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України» визначив окремі ознаки принципу остаточності судового рішення, який полягає в тому, що б жодна сторона не мала права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Приписами частини 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що наведені заявником обставини не доводять неправильності, необгрунтованості, незаконності вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 16.04.2013 року, переглянути яке бажає заявник, та безпосередньо не впливають на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів, а тому заяву ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.459, 446, 467 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: