Справа
№ 11 -155/2007
189 КК України І інстанції
Доповідач Карпій В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого
Карпія В.М.

суддів:
Тимошевського В.П.

Губи О.О.

при секретарі Гарусенко Л.М.

за участю:

прокурора
Данчука В.П.

потерпілого
ОСОБА_1

захисників
ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4, захисника ОСОБА_2 в
інтересах засудженого ОСОБА_4, помічника прокурора м. Миколаєва Цибух Т.І., на
вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який навчається в
Миколаївському Державному Університеті ім. Сухомлинського, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, засудженого
28.12.2005 р.
Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до
позбавлення волі строком на 4
роки 6 місяців
згідно вимог ст. 75

2

КК України від відбування покарання звільнений з
іспитовим строком 3 роки

засуджено:

за ч.2 ст. 189
КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч.2 ст. 186
КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч.І ст. 122
КК України до позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання
призначених покарань визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4
ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом складання призначених покарань за цим
вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.12.2005 та шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання
у виді позбавлення волі строком на 5
років.

На підставі ст.ст. 75,
104 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнений з
іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК
України його зобов'язано з'являтись на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 160 грн. спричиненої
шкоди.

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним в тому, що в
середині вересня 2003 року
(точну дату в ході судового та досудового слідства встановлено не було),
близько 10 год. він
за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходячись у дворі економічного
ліцею № 1, розташованого
по вул. Артема в м. Миколаєві, вимагав у неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, передачі
грошей в сумі 150 грн. При
цьому неповнолітній ОСОБА_4 з метою залякування потерпілого наніс йому два
удари рукою по обличчю та погрожував фізичною розправою у випадку невиконання
вимог його та ОСОБА_6.

На слідуючий день після вказаних подій біля 8 год. ОСОБА_4 з
двома невстановленими досудовим слідством особами зустрів ОСОБА_1 біля СШ № 33 по вул.. Артема
в м. Миколаєві, якому повторно в грубій формі пред'явив незаконні вимоги щодо
передачі їм грошей в сумі 150
грн., погрожуючи йому при цьому фізичною розправою за те, що той не приніс
вказану суму в призначений час попереднього дня. Потерпілий ОСОБА_1, побоюючись
виказаних ОСОБА_4 та іншими особами погроз, передав ОСОБА_4 гроші в сумі 150
грн., чим було спричинено матеріальну шкоду батьку потерпілого ОСОБА_5.

3

Через кілька днів після вказаних подій, точну дату
слідством встановлено не було, в обідній час ОСОБА_4, знаходячись біля
економічного ліцею № 1 по вул.. Артема в м. Миколаєві і діючи за попередньою
змовою з невстановленою в ході слідства особою, зупинили ОСОБА_1 і з погрозою
застосування до нього фізичної розправи зажадали передачі їм грошей в сумі 10
грн. Після відповіді щодо відсутності в нього грошей, невстановленою особою
було доглянуто його кишені, в результаті чого відібрано 10 грн. Вказаними
діями ОСОБА_5. було спричинено шкоду в розмірі 10 грн.

В цей же день після відкритого заволодіння 10 грн. ОСОБА_4 та
невстановленою особою було запропоновано ОСОБА_1 пройти на територію СШ № 33 в м. Миколаєві,
де йому було повторно запропоновано передати їм гроші в сумі 200 грн., а у разі
невиконання їх вимог погрожували фізичною розправою. Після пояснень ОСОБА_1
щодо неможливості виконати їх вимоги за відсутності такої суми грошей, від
нього зажадали, щоб він під приводом тимчасового використання узяв мобільний
телефон у неповнолітнього однокласника ОСОБА_7 та передав їм. Потерпілий,
побоюючись за своє життя та здоров'я, направився до ОСОБА_7, якому пояснив,
що ОСОБА_4 з незнайомою особою погрожують йому застосуванням фізичного
насильства і вимагають передачі його мобільного телефону. ОСОБА_7. В рахунок
зажаданого мобільного телефону передав ОСОБА_1 два інших мобільних телефони
"Ериксон" і "Нокиа", які не являють собою матеріальної
цінності, а також п'ять CD-дисків, які також не являють для нього матеріальної
цінності. Отримане від ОСОБА_7 ОСОБА_1 віддав ОСОБА_4 та іншій невстановленій
особі.

На слідуючий після цього день ОСОБА_4, знаходячись у
дворі економічного ліцею №
1, підійшовши до ОСОБА_1, повторно погрожував йому застосуванням фізичного
насильства і вимагав від нього грошей в сумі 200 грн., мотивуючи тим, що передані ним раніше телефони
несправні.

8 жовтня 2003 року біля 16 год. 30 хв. ОСОБА_4,
запросивши ОСОБА_1 в під'їзд будинку АДРЕСА_2, на
ґрунті особистих неприязнених відносин, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_1 не
менш як 8 ударів руками і ногами по різним частинам тіла, чим спричинив йому
тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку середньої тяжкості,
численних забоїв та крововиливів обличчя, забою носа. Згідно висновків експерта
№ 185 від 6.12.2004 р. та висновків комісійної судово-медичної експертизи №
26-К від 25.05.2004 р. за ступенем тяжкості відносяться: черепно-мозкова травма
з забоєм головного мозку до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за
критерієм тривалості розладу здоров'я, а інші до категорії легких тілесних
ушкоджень

В апеляції засуджений ОСОБА_4 просить вирок суду першої
інстанції змінити, перекваліфікувавши його
дії на ч.І
ст. 125,
інше

4

обвинувачення виключити, а міру покарання лишити умовною,
посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В апеляції помічник прокурора просить вирок суду
скасувати та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання на
підставі ст. 70 КК
України у виді позбавлення волі строком на 6 років. В обґрунтування посилається на те, що судом не в
повній мірі врахована ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_4 злочинів і їх
сукупності, оскільки ч.2 ст. 189 КК України та ч.2 ст. 186 КК України віднесені
до категорії тяжких злочинів, ч.І ст. 122 КК України - до категорії злочинів
середньої тяжкості. Вказує на те, що судом при призначенні покарання
безпідставно враховано за обставину, що пом'якшує покарання, часткове визнання
ОСОБА_4 своєї вини в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1 Також в
апеляції зазначає, що судом не надано оцінки тому факту, що кікбоксінг є
бойовим видом спорту, що зобов'язувало ОСОБА_4 реально оцінювати явну перевагу
його фізичної підготовки відносно підготовки потерпілого ОСОБА_1

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_4 просить вирок суду першої інстанції змінити, виключивши з вироку ч.2
ст. 186 та ч.2 ст. 189 КК України та перекваліфікувавши його дії з ч.І ст. 122
КК України на ч.І ст. 125 КК України, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 76,
114, 130, 196-197, 199, 202, ч.З ст. 323, ч.І ст. 334 КПК України, що потягнуло
односторонність оцінки доказів. В обґрунтування посилається на протиріччя в
показаннях потерпілого та свідків, а також їх непослідовність; відсутність
об'єктивних доказів вини ОСОБА_4. Вказує на те, що судом безпідставно не
прийнято до уваги, що висновки судово-медичних експертиз № 185 та № 26 складені
з порушеннями Правил оцінки тяжкості тілесних ушкоджень на підставі історії
хвороби, складеної в порушення Наказів Міністра охорони здоров'я України,
однією особою. На те, що для провадження експертизи амбулаторна карта експерту
Павлову та комісії не надавалась; на те, що в матеріалах справи в наявності
висновок Київських судово-медичних експертів, який повністю виключає середньої
тяжкості тілесні ушкодження і який залишений судом без уваги невмотивовано.
Також захисник вказує на те, що в матеріалах справи відсутні протокол огляду
місця події із слідами крові, протокол вилучення та огляду одягу потерпілого на
наявність крові, висновок судово-медичної експертизи по цих речах, яка
призначалась, як вбачається з відповідей на їх скарги, на 18.12.2003 p., а також на те,
що зразки крові у ОСОБА_4 не відбирались. В апеляції вказується на
невстановлення інших осіб, причетних до злочину, скоєного ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого,
захисника ОСОБА_2 на підтримку своїх апеляцій, думку захисника ОСОБА_3 на
підтримку апеляцій засудженого та захисника ОСОБА_2, а також

5

заперечення проти задоволення апеляції прокурора, думку
прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив апеляції засудженого ОСОБА_4
та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого
ОСОБА_4, захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та помічника
прокурора м. Миколаєва Цибух Т.І. задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у
вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджений доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_1 підтвердив, що ОСОБА_4 в середині
вересня 2003 року
близько 10 год.
разом із неповнолітнім ОСОБА_6 вимагав у нього передачі грошей в сумі 150 грн. При цьому
ОСОБА_4 наніс йому два удари рукою по обличчю та погрожував фізичною розправою
у випадку невиконання вимог.

На слідуючий день біля 8 год. ОСОБА_4 з двома невідомими йому особами зустрів його
біля СШ № 33 по вул..
Артема в м. Миколаєві, і повторно в грубій формі пред'явив незаконні вимоги
щодо передачі грошей в сумі 150
грн., погрожуючи йому при цьому фізичною розправою за те, що той не приніс
вказану суму в призначений час попереднього дня. Побоюючись виказаних ОСОБА_4
та іншими особами погроз, він передав ОСОБА_4 гроші в сумі 150 грн.

Через кілька днів після вказаних подій, в обідній час
ОСОБА_4, знаходячись біля економічного ліцею № 1 по вул.. Артема в м. Миколаєві разом з невідомою особою
відкрито заволодів його грошима в сумі 10
грн.

В цей же день йому було запропоновано передати їм гроші в
сумі 200 грн., а
у разі невиконання їх вимог погрожували фізичною розправою. Він побоюючись за
своє життя та здоров'я, направився до ОСОБА_7, який передав йому два мобільних телефони
"Ериксон" і "Нокиа", а також п'ять CD-дисків для
передачі ОСОБА_4 та іншій невстановленій особі.

На слідуючий після цього день ОСОБА_4, знаходячись у
дворі економічного ліцею №
1, підійшовши до нього, повторно погрожував йому застосуванням фізичного
насильства і вимагав від нього грошей в сумі 200 грн., мотивуючи тим, що передані ним телефони несправні.

8 жовтня 2003 року біля 16 год. 30 хв. ОСОБА_4
умисно наніс йому удари руками і ногами по різним частинам тіла, чим спричинив
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Аналогічні покази дані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5.

6

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що в кінці вересня 2003 року ОСОБА_1
розказав йому, що ОСОБА_4 з невідомими особами вимагає в нього гроші і просить
передати мобільний телефон "Панасонік". Він віддав ОСОБА_1 два інші
телефони і 5 CD-дисків.

Факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень підтвердив
представник потерпілого ОСОБА_5.

З показань ОСОБА_4, даних підчас досудового і судового
слідства, вбачається, що він 8
жовтня 2003 року на
ґрунті особистих неприязнених стосунків наносив удари рукою по обличчю ОСОБА_1.

Згідно висновків експерта № 185 від 6.12.2004 р. та
висновків комісійної судово-медичної експертизи № 26-К від 25.05.2004 р.
ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку,
численних забоїв та крововиливів обличчя, забою носа. За ступенем тяжкості
черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку відносяться до категорії
тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я,
а інші до категорії легких тілесних ушкоджень

Твердження засудженого та його захисника ОСОБА_2 про його
непричетність до вчинення вимагання та грабежу є безпідставними, оскільки
спростовуються вищевказаними доказами.

Встановленим фактичним обставинам та зібраним доказам
судом першої інстанції дана належна юридична оцінка, дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 186, ч.І ст. 122 КК України
кваліфіковані вірно.

Покарання засудженому ОСОБА_4 судом першої інстанції
призначено з дотриманням вимог ст.ст. 65-67
КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, які відносяться
до категорії тяжких та середньої тяжкості злочинів, особи засудженого, а також
з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують покарання, вчинення злочинів в
неповнолітньому віці, що визнано обставиною, яка пом'якшує покарання.

Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому відповідно
до вимог ст.ст. 75, 104 КК
України правильно звільнив засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з
покладенням на нього певних обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Посилання помічника прокурора м. Миколаєва на те, що суд
при призначенні покарання ОСОБА_4 не врахував у повній мірі ступінь тяжкості
скоєних ним злочинів, є безпідставними.

Підстав для скасування вироку та призначення засудженому
ОСОБА_4 більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Порушень норм кримінально-процесуального закону, які б
тягли за собою скасування вироку колегія суддів при апеляційному розгляді
справи не виявила.

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляції засудженого ОСОБА_4, захисника ОСОБА_2 в
інтересах засудженого ОСОБА_4, помічника прокурора м. Миколаєва Цибух Т.І.
залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_4 залишити без змін.

Головуючий