г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4315/14-к
Номер провадження 1-кп/213/49/15
В И Р О К
Іменем України
02 лютого 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

- з боку обвинувачення- прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

- з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001729 від 28.10.2014 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Радевичеве Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова вища, офіційно не працює, має тимчасові заробітки, неодруженого, раніше не судимого;

за ст. 186ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2014 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_5 перебував у парковій зоні по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, неподалік від МК Аттіла, де побачив раніше йому невідому компанію відпочиваючих молодих людей, серед яких знаходилась раніше йому незнайома неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої останній попросив мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_7 погодилась та добровільно передала ОСОБА_5 свій мобільний телефон "Samsung S3600" рожевого кольору, вартістю 780 гривень, зі вставленою сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_1 , вартістю 10 гривень, та карткою пам`яті об`ємом 2 Гб, вартістю 50 гривень.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який він, з корисливих мотивів, отримавши вільний доступ до вище зазначеного мобільного телефону та утримуючи його при собі, почав тікати у напрямку вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , почала кричати йому навздогін та вимагати, щоб ОСОБА_5 повернув їй мобільний телефон. ОСОБА_5 не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_7 припинити злочинні дії, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння та обернення на свою користь, утримуючи зазначений мобільний телефон, та маючи реальну можливість ним розпорядитись, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 840 гривень.

Своїми умисними діями, які полягли у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 cт.186 КК України.

На підставі ст.474 ч.1 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаюється, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_4 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченого вони не мають, оскільки всі матеріальні та моральні потреби задоволені.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Права обвинуваченого ОСОБА_5 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 при складанні угоди повністю дотримані, угода про примирення погоджена з законним представником, яка також підписала угоду, та пояснила, що при укладанні угоди сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.

ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, перед вищевказаного злочину. Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.

Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом також не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.186 ч.1 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 враховує його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн., та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, відповідає покаранню, яке передбачено санкцією ч.1 ст. 186 КК України, та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 11 грудня 2014 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її законним представником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з одного боку, та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ст.186 ч.1 КК України і призначити йому узгоджене між сторонами покарання - у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3ст.394 КПК України.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя: