Справа № 667/1566/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження №0003814 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.01.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст.185КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , 29.10.2013р. знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення права власності особи, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку золотого ланцюжку вагою 1,53г., вартістю 443,7грн.; 2 сережок, загальною вагою 1.02г., вартістю 291.9 грн.; золотого ланцюжку вагою 0.57г., вартістю 161,85грн.; золотого хрестику вагою 0,67г., вартістю 194,3 грн.; золотого хрестику вагою 0,49г., вартістю 142,1 грн.; золотої обручки вагою 1,84г., вартістю 533,6грн.; золотої обручки вагою 1,67г., вартістю 484,3 грн.; золотої обручки вагою 2,09г., вартістю 580грн.; які знаходились у спальній кімнаті. В результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , матеріальний збиток в розмірі 2831,75 гривень. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 01.10.2014р. близько 22:00 год. знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення права власності особи, усвідомлюючи суспільне - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку грошових коштів в розмірі 6000 доларів США, що в перерахунку на українську гривню становить 77700,04 гривень, які знаходились у спальній кімнаті,в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток в розмірі 77700,04 гривень. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдала значної шкоди потерпілому, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, цивільний позов визнав в повному обсязі, пояснив, що 29.10.2013 року та 01.10.2014 року, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , викрав майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме золоті вироби, які здав до ломбарду та грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, які витратив на погашення боргів.
Потерпіла в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, при вирішенні питання про призначення покарання покладалась на розсуд суду, цивільний позов підтримала, просила його задовольнити.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину, цивільний позов визнав, сумніву в істинності та добровільності його позиції не має та позиції потерпілої не має, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду, вважає відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі. З`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого та потерпілої є достовірними, узгодженими з матеріалами справи.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий за корисливий злочин, на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому, суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, і вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в порядку ст. 75 КК України, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, а також поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Заявлений по справі цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню на суму 149497,75 грн.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України суд, -

засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Покарання призначене вироком Дніпровського районного суду від 16.01.2015 року у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень - виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за цивільним позовом суму у розмірі 149497,75 гривень.

Речові докази, а саме: додатки до договору застави зберігати при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя:ОСОБА_1