Справа № 635/5333/15-к
Провадження № 1-в/635/458/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника Хролівського виправного центру №140 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого за: 1) вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2000 року за ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений умовно з іспитовим строком 1 рік; вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2011 року за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03 липня 2012 року за ч. 2 ст. 187, ст.ст. 69, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 засуджений за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03 липня 2012 року за ч. 2 ст. 187, ст.ст. 69, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді 2 років 4 місяців 21 дня позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же строк. Залік 21 день
Початок строку: 21 лютого 2012 року. Кінець строку: 28 лютого 2017 року.
Адміністрація Хролівського виправного центру №140 спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області звернулися до суду із поданням про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, визначеного вироком суду, на не відбутий строк, як особі, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довела своє виправлення, посилаючись на те, що за період відбування покарання в Хролівському виправному центрі № 140 засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, стягнень та заохочень не має, до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься з ініціативою, поставлені завдання виконує у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання адміністрація Хролівського виправного центру №140 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 заперечував, посилаючись на те, що з моменту заміни невідбутої частини покарання засудженому більш м`яким не пройшов рік, що відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України є підставою для відмови у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.
Представник адміністрації виправного центру та засуджений у судовому засіданні підтримали подання про умовно-дострокове звільнення, просили його задовольнити.
Суд, заслухавши думку прокурора, представника адміністрації виправного центру та засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Засуджений ОСОБА_5 з 03 березня 2012 року відбував покарання в Харківському слідчому ізоляторі, вимог режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав; з 06 серпня 2013 року відбував покарання в Холодногірській виправній колонії № 18 за час відбування покарання вимоги режиму утримання не порушував, стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці мав два заохочення; з 19 грудня 2013 року відбував покарання в Дергачівській виправній колонії № 109 за час відбування покарання вимоги режиму утримання не порушував, стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення; з 26 листопада 2014 року відбував покарання в Балакліївському виправному центрі № 106, за час відбування покарання вимоги режиму утримання не порушував, стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці мав одне заохочення.

03 червня 2015 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140. За час відбування покарання позитивно характеризується, вимог режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не має, до виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься з ініціативою, на заходи виховного характеру реагує правильно.

Станом на 23 липня 2015 року ОСОБА_5 відбув 03 роки 05 місяців 23 дні, до відбуття залишилось 01 рік 07 місяців 05 днів.
Як вбачається з матеріалів справи, за час відбування покарання як у вигляді позбавлення волі так і у вигляді обмеження волі засуджений ОСОБА_5 режиму відбування покарання не порушував, позитивно характеризується, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення, Крім того, ОСОБА_5 працевлаштований на контрагентському об`єкті ДП «Харківський автомобільний завод», до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує у повному обсязі, проявляє ініціативу, на заходи виховного характеру реагує правильно, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія».
Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року, особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою і ставленням до праці доводить своє виправлення.
Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково. При цьому суд не приймає до уваги заперечення прокурора, оскільки норми ч. 8 ст. 154 КВК України, поширюються тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, і положення ч. 8 ст. 154 КВК України не поширюється на засудженого ОСОБА_5 , який відбував та продовжує відбувати покарання за вироком суду, а із застосуванням до нього заміни невідбутої частини покарання позбавлення волі на обмеження волі на той же строк мало місце зміна типа установи виконання покарань, а не направлення у місця обмеження волі у передбачених законом випадках в розумінні положень ч. 8 ст. 154 КВК України. Так, ОСОБА_5 відбував покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу (виправній колонії), а з 26 листопада 2014 року відбуває покарання у кримінально виконавчій установі відкритого типу (виправному центрі).
На підставі викладеного суд задовольняє подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 81, 82 КК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
подання адміністрації Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 та спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03 липня 2012 року умовно достроково на невідбутий строк 01 рік 07 місяців 05 днів.
Ухвалу направити в Хролівський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 для виконання.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1