Рівненський міський суд Рівненської області
Справа№1-986/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Цвіркуна О.С.

при секретарі Власюк О.В.

за участю державного обвинувача військового прокурора Рівненського гарнізону полковника юстиції ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не судимої, працюючої завідомої виробництва філії «Управління торгівлі Західного ОК» концерну «Військторгсервіс», проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України.

Судовим слідством місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, будучи завідомою виробництва філії «Управління торгівлі Західного ОК» концерну «Військторгсервіс , в порушення вимог законодавства про охорону праці, а саме: ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.п.3.17., 4.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом №15 Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 року, п.п. 4.3.5, 4.3.6, 4.13, 4.16, 4.17 посадової інструкції завідуючого виробництвом, затвердженої начальником філії «Управління торгівлі Західного ОК» концерну «Військторгсервіс» від 29.12.2007 року, згідно яких вона повинна була забезпечити справний технічний стан обладнання, організувати дані роботи у відповідності з вимогами п.3.17, п.4.1 Типового положення [3], здійснювати заходи, які забезпечують виконання вимог охорони праці та контролювати їх додержання підлеглими працівниками під час проведення робіт, внаслідок чого 03 червня 2009 року у період між 15 год. 30 хв. та 16 год. 00 хв. комірнику ОСОБА_4 філії «Управління торгівлі Західного ОК» концерну «Військторгсервіс» на виробництві було спричинено тяжкі тілесні ушкодженя,

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 винною себе у предявленому обвинуваченні визнала повністю і, підтвердивши вищенаведене, пояснила, що дійсно, будучи завідуючою виробництвом філії «Управління торгівлі Західного ОК» концерну «Військторгсервіс» і особою, відповідальною за додержання правил безпеки, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, які вона повинна була і могла передбачити, легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечила справний технічний стан обладнання, не організувала роботи у відповідності з вимогами керівних документів, не здійснила заходи, які б забезпечили виконання вимог охорони праці та не проконтролювала їх додержання підлеглими працівниками під час проведення робіт, внаслідок чого комірник ОСОБА_4 зазнала тяжку травму.

Суд, зясувавши думку прокурора та підсудної щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності та істинності їх позицій, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3, недотримувала та порушила правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві внаслідок чого, здоровю потерпілій ОСОБА_4 заподіяно тяжкі наслідки а тому скоєне нею кваліфікує за ч.2 ст. 271 КК України.

При призначенні покарання, в якості обставин, що помякшують відповідальність підсудної, суд приймає до уваги щире каяття ОСОБА_2 у вчиненому, її активне сприяння органам досудового слідства в розкриттю вчиненого нею злочину, а також приймає до уваги те, що остання до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше ні в чому протиправному помічена не була, по місцю роботи характеризується виключно позитивно, а також думку потерпілої яка подала до суду заяву в якій зазначила що просить суворо не карати підсудну.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_2 декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого нею злочину, та з урахуванням особи винної, суд рахує за необхідне, на підставі ст.69 ч.1 КК України, призначити останній основне покарання перейшовши до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст. 271 КК України, у вигляді штрафу.

Крім того, судом встановлено, що органами досудового слідства заявлено судові витрати за проведення експертизи в сумі 1627 грн. 53 коп.

Однак дані, які б давали підстави для стягнення вищезазначеної суми з підсудної, суд з матеріалів справи не вбачає.

За ст..91 КПК України судовими витратами є витрати зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачено і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст..15 Закону України «Про судову експертизу»- проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які за цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 322,323,324 КПК України, місцевий суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, на підставі якої, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 підписку про невиїзд після набрання вироком законної сили, відмінити.

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 1627 грн. 53 коп., по даній кримінальній справі віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту оголошення вироку, а засудженому з моменту вручення копії вироку.

Суддя Рівненського міського суду О.С.Цвіркун