Справа № 1-460/11
Провадження № 1/1015/6633/11
В И Р О К

іменем України

21.09.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В., Пастуха І.О.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, працюючого транспортувальником на ТОВ «Венс» в м. Боярка Києво-Святошиснького району Київської області, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2009 року за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 ,ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 304 КК України, -

встановив:

15.05.2010 року близько 19 години ОСОБА_2, перебуваючи в громадському місці, а саме на стадіоні, розташованому на території ЗОШ №1 по вул. Лисенка, в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи умисел на вчинення хуліганства, при цьому усвідомлюючи публічність і небезпечність характеру своїх активних дій, грубо та навмисно порушуючи громадський порядок в частині спокійного відпочинку громадян, честі і гідності потерпілих, їх здоровя, виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, що супроводжувалася насильством із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень, безпричинно, з хуліганських спонукань, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ножа, який приніс із собою, ним наніс ОСОБА_3 один удар в область лівої частини живота, чим заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №173/Д від 14.06.2010 року, тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої поперекової ділянки, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.01.2011 року о 23 годині ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, пров. Островського, 1, разом та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4, який також перебував у стані алкогольного спяніння, за власної ініціативи, з метою незаконного заволодіння чужим майном, запропонував останньому заволодіти шахрайським шляхом мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_5, на що ОСОБА_4 погодився, після чого, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та, зловживаючи довірою останнього, під приводом здійснення дзвінка взяв у нього мобільний телефон марки «Nokia 6233», який в подальшому не повернув, та разом із ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зникли, викраденим телефоном розпорядилися на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 598,24 грн.

Крім того, 08.01.2011 року приблизно о 22 годині ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, пров. Островського, 1, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 являється неповнолітнім та не досяг вісімнадцятирічного віку, запропонував йому шахрайським шляхом заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_5, на що останній погодився, тим самим умисно втягнув його в злочинну діяльність, після чого вони вдвох, зловживаючи довірою ОСОБА_5, незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia 6233», заподіявши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 598,24 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав, підтвердив обставини вчиненого, пояснив, що 15.05.2010 року близько 18 години 30 хвилин він з ОСОБА_6 прийшли до стадіону, що знаходиться на території ЗОШ № 1 м. Боярка. У нього були два складені ножі, які він носив з собою з побутовою метою. Через деякий час він побачив, що якісь дівчата почали битися між собою, їх розборонили хлопці, які грали у футбол. У нього виникла словесна суперечка з якимось хлопцем з футбольної команди, яка переросла в бійку, під час якої він вийняв ніж та розмахуючи ним наніс ножове поранення хлопцю з футбольної команди, в подальшому їх розняли, хтось викликав швидку допомогу та працівників міліції, які його затримали. Стверджував, що наніс удар ненавмисно, оскільки ніж вийняв з кишені лише з метою самооборони. Розуміючи, що він вчинив новий злочин, перебуваючи на іспитовому строку, почав переховуватися від слідчого, а тому в подальшому його затримали. Крім того, 08.01.2011 року ввечері, близько 21 години, він прийшов на дискотеку в Тарасівський будинок культури, біля якого зустрів знайомих ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, в подальшому до них приєдналися наглядно знайомі йому ОСОБА_5 та хлопець на імя ОСОБА_8. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вони випили пляшку горілки. Тимофій пішов додому, а вся компанія перемістилаяс до будинку №1 по пров. Островського в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Близько 22 години він побачив як ОСОБА_5 діставав свій мобільний телефон. Саме тоді у нього виник умисел на заволодіння цим телефоном, але він розумів, що ОСОБА_5 не дасть йому телефон, але зможе дати його ОСОБА_4, оскільки вони між собою добре спілкуються. Тоді він запропонував ОСОБА_4 забрати у ОСОБА_5 телефон, в подальшому продати його та поділити навпіл отримані кошти, на що ОСОБА_4 погодився. Про те, що ОСОБА_4 неповнолітній він знав. ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, зателефонувати товаришу, а потім сказав, що загубив, а йому, ОСОБА_2повідомив, що передав телефон ОСОБА_7 та попросив сховати, що той і зробив. В подальшому він забрав телефон у ОСОБА_7 та з ОСОБА_6 вони продали його за 150 грн., отримані кошти він потратив на власні потерби. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати, не позбавляти волі.

Окрім визнання підсудним вини в інкримінованих йому діяннях, вина ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 ,ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 304 КК України, підтверджується сукупністю інших доказів, які були досліджені у справі, а саме:

- показами підсудного ОСОБА_4, який суду показав, що 08.01.2011 року біля дискотеки в будинку культури в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області він зустрів ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_2, в подальшому до них приєдналися ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Всі разом вони пішли до будинку № 1 по пров. Островського в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Близько 22 години ОСОБА_2 запропонував йому обманути ОСОБА_5 і таким чином забрати у нього телефон, який в подальшому продати і отримані кошти поділити між собою. Він погодився на пропозицію ОСОБА_2 і попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, щоб подзвонити товаришу. ОСОБА_5 надав йому телефон. ОСОБА_4 взяв телефон, відійшов від компанії на деяку відстань і протягом близько 5 хвилин імітував розмову по телефону, в подальшому поклав телефон собі у кишеню, а повернувшись до компанії, сказав ОСОБА_5, що загубив його, попросив допомогти у його пошуках. Всі разом хлопці деякий час шукали телефон, але так і не знайшли. Спостерігаючи, що ОСОБА_9 знаходиться в стані алкогольного спяніння, він, ОСОБА_4, непомітно поклав телефон ОСОБА_5 в куртку ОСОБА_9 з наміром наступного дня забрати його. В подальшому вони з ОСОБА_6 пішли до останнього додому. Наступного дня він зізнався Погрібному, що разом з ОСОБА_2 вони шахрайським способом заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_5 За кілька днів він дізнався, від кого вже не пригадує, що ОСОБА_2 продав мобільний телефон. Ніяких грошових коштів з продажу телефону від ОСОБА_2 він не отримував;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_3 (том 1 а.с. 20-22); оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_5 (том 1 а.с. 124); постановою про порушення кримінальної справи від 24.05.2010 року відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 296 КК України (том 1 а.с. 1); рапортом оперативного чергового Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (том 1 а.с. 5); заявою ОСОБА_3 (том 1 а.с. 6); рапортом ІПСМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (том 1 а.с. 7); протоколом огляду місця події від 15.05.2010 року (том 1 а.с. 8-12); довідкою з Києво-Святошинської ЦРЛ з приводу отримання ОСОБА_3 колото-різаної рани поперекового відділу хребта зліва (том 1 а.с. 14); протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 22.04.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_3 серед інших впізнав ОСОБА_2 як особу, яка 15.05.2010 року ножем спричинила йому тілесні ушкодження (том 1 а.с. 24-26); висновок експерта №173/Д від 07.06.-14.06.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 малося колото-різане непроникаюче поранення поперекової ділянки зліва, виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути ніж, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоровя (том 1 а.с. 72); висновком експерта № 204 від 20.06.2010 року, відповідно до висновку якого два ножі, вилучені під час огляду місця події від 15.05.2010 року, не являються холодною зброєю (том 1 а.с. 75-78); протоколами предявлення предметів для впізнання від 25.05.2010 року (том 1 а.с. 80, 81); постановою про приєднання речових доказів до справи від 20.07.2010 року (том 1 а.с. 82); заявою ОСОБА_10 (том 1 а.с. 97); протоколом огляду місця події від 19.01.2011 року та від 18.01.2011 року (том 1 а.с. 99-100, 101-103); копією товарного чеку від 09.05.2009 року на мобільний телефон «Nokia 6233» (том 1 а.с. 118); протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 19.04.2011 року (том 1 а.с. 135-137); постановою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України (том 1 а.с. 142); протоколом затримання ОСОБА_2 від 19.04.2011 року (том 1 а.с. 145-148); постановою про обєднання кримінальних справ від 19.04.2011 року (том 1 а.с. 154); звітом про проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якої дійсна (ринкова) вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia 6233», придбаного 09.05.2009 року, станом на 08.01.2011 року з врахуванням ПДВ становить 598,24 грн. (том 1 а.с. 170-173); протоколом огляду речових доказів від 22.04.2011 року (том 1 а.с. 177); постановою про приєднання до справи речових доказів від 22.04.2011 року (том 1 а.с. 178); постановою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 304 КК України (том 1 а.с. 179); постановою про обєднання кримінальних справ (том 1 а.с. 182); постановами про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_11 за ст. 396 КК України, відносно ОСОБА_12 за ст. 198 КК України, відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 263 КК України (том 1 а.с. 209, 224, 225).

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочинів доведена повністю.

Дії підсудного ОСОБА_2 кваліфікуються судом:

за ч. 4 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроваджувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень;

за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

за ч.1 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує, що злочини за ч. 4 ст. 296 КК України та за ч. 1 ст. 304 КК України відносяться до тяжких злочинів, злочин за ч. 2 ст. 190 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_2 раніше судимий (том 1 а.с. 210), за місцем проживання характеризується негативно (том 1 а.с. 213), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (том 1 а.с. 214), обставиною, що помякшує покарання підсудної відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, вважає доцільним призначити покарання за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 304 КК України у вигляді позбалення волі вмежах санкцій відповідних статей, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України до призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбута частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2009 року.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати, відповідо до ст.ст. 91, 93 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 ,ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 304 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 304 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного покарання, невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2009 року у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 (чотирьо) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання з 19.04.2011 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області 334,36 грн. судових витрат (том 1 а.с. 74).

Речові докази у справі:

- пакет з полімерного матеріалу в середині якого знаходиться мобільний телефон марки «Nokia 6233» чорного кольору (ІМЕІ 06147), який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 178) - залишити у його розпорядженні;

- ніж з коричневим руківям та ніж із срібним руківям, які зберігаються в камері схову Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 82) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, потерпілими, захисником, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко