У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11,
секретаря судового засідання ОСОБА_12,

розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005821, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, за касаційною скаргою засудженого на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_13,

представника потерпілого ОСОБА_6,

потерпілого ОСОБА_7,

засудженого ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 рік та з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2014 року вирок місцевого суду в частині залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди - скасовано, а в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - змінено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 447,11 грн та 55 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

На підставі ст. 86 КК до ОСОБА_5 застосовано п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року та звільнено його від відбування покарання, не пов'язаного із позбавленням волі.

Як установлено судом, 29 березня 2013 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 залишив ОСОБА_7 автомобіль марки «Mercedes Benz S-200», який належав ОСОБА_8, для того, щоб ОСОБА_7 установив у вказаний автомобіль мультимедійну систему.

01 квітня 2013 року приблизно о 17.30 год. ОСОБА_5 приїхав до гаражного кооперативу по АДРЕСА_2, щоб забрати автомобіль. Під час прийняття роботи ОСОБА_5 не влаштувала якість виконаної ОСОБА_7 роботи та між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 наніс потерпілому удар рукою в праву частину обличчя та декілька ударів руками по тулубу. В результаті цих протиправних дій ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну ухвали суду апеляційної інстанції в частині стягнення з нього моральної шкоди, визначивши її в розмірі 5000 грн. Скаржник зазначає, що під час вирішення питання про розмір моральної шкоди апеляційний суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, не перевірив належним чином наявні у справі докази, не врахував його матеріальний стан, наявність на утриманні дружини і 3-х неповнолітніх дітей та недостатньо обґрунтував в ухвалі своє рішення.

У запереченні на касаційну скаргу потерпілий наводить свої доводи щодо законності прийнятого апеляційним судом рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання своєї скарги, прокурора, який вважав, що скарга не підлягає задоволенню, пояснення потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оскаржуються. Відповідно до вимог ст. 433 КПК при розгляді доводів, наведених у касаційній скарзі, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Доводи у касаційній скарзі про безпідставність та необґрунтованість задоволення судом апеляційної інстанції цивільного позову потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Як убачається з матеріалів провадження, суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, з'ясував характер моральної шкоди, завданої правопорушенням. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому, в розмірі 55 000 грн апеляційний суд обґрунтував своє рішення щодо розміру такого відшкодування виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому суд урахував характер та обсяг страждань потерпілого ОСОБА_7, стан його здоров'я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, характер немайнових втрат, їх тривалість та можливість відновлення.

Апеляційний суд взяв до уваги, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 у потерпілого була зламана нижня щелепа, тобто кістка, яка виконує функцію захоплення і подрібнення їжі, входить до складу мовленнєвого апарату, є місцем прикріплення жувальних м'язів, м'язів шиї, язика і глотки, перелом якої призводить до моторної афазії мовлення, коли частково або цілком втрачається можливість користування словами для висловлення думок та спілкування з оточуючими. Потерпілий переніс больові відчуття, протягом тривалого часу лікувався, втратив загальний рівень здоров'я, оскільки фізично не міг вживати їжу, постійно відчував голод, внаслідок проблем із харчуванням та стресу у нього утворилася виразка шлунку. Крім того, внаслідок перенесеної травми потерпілий ОСОБА_7 змушений був змінити свій звичайний спосіб життя, йому знадобилися зусилля для належної адаптації до нових умов життя. Певний час потерпілий не міг працювати, що також вплинуло на глибину його моральних страждань. Доводи ОСОБА_5 про те, що у потерпілого не могли змінитися виробничі стосунки, оскільки він офіційно не працює, спростовуються матеріалами справи, з яких встановлено, що ОСОБА_7 займався роботою по обладнанню та ремонту автомобілів.

Твердження у касаційній скарзі про те, що зміни у життєвих стосунках потерпілого мали короткочасний характер, а погіршення стану його здоров'я мало тимчасовий характер, не може бути підставою для зменшення суми відшкодування моральної шкоди з огляду на характер, глибину та обсяг страждань потерпілого, які йому довелося пережити внаслідок протиправних дій ОСОБА_5

Посилання касатора на неврахування апеляційним судом наявності на його утриманні дітей та дружини є безпідставним, оскільки при винесенні ухвали цей суд у повній мірі дослідив усі дані про особу засудженого, у тому числі й ті, на які є посилання у касаційній скарзі. Твердження ОСОБА_5 про неможливість сплати ним зазначеної в судовому рішенні суми внаслідок його складного матеріального становища не підтверджено жодними доказами у справі. Не надано такого підтвердження і в суді касаційної інстанції.

З підстав наведеного, висновки суду апеляційної інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілого відповідають вимогам статей 23, 1167, 1168 ЦК. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги засудженого немає.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_16 ОСОБА_15 ОСОБА_14