В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя : Юзьвяк Б.Г.,

за участю прокурора: Стецюка О.М.,.

при секретарі : Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу про обвинува-чення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, раніше не судимого,

що обвинувачується за ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Дубенського районного суду від 02 серпня 2007 року ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 %

прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1, маючи можливість сплачувати аліменти з коштів, які він може отримувати від ведення підсобного господарства, з коштів які отримував за місцем роботи в період з 03.11.2008 року по 30.10.2009 року, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, мір для свого працевлаштування та здобуття засобів для сплати аліментів не приймав.

Станом на 01.08.2010 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по виплаті аліментів на суму 6846 гривень 26 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у скоєнні інкриміно-ваного йому злочину визнав повністю, та дав слідуючі показання. З часу стягнення аліментів на утримання дитини, він працював тільки рік, а весь інший час не може знайти роботу. За період коли працював, виконавчу службу про своє працевлаштування не повідомив, тому аліменти з нього стягнули лише за три останні місяці. Зараз теж не може знайти роботу, але обіцяє працевлаштуватись і погасити поступово заборгованість по аліментах.

У відповідності до ст.299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі крім показань підсудного, та документів, що характеризують особу підсудного.

При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження інших

доказів добровільно, підстав для сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Підсудному ОСОБА_1 роз'яснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх досто-вірності, достатності, і допустимоті, суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_1

Його дії органами попереднього слідства вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ).

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує обставину, що пом'якшують

покарання, щире каяття підсудного. Суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

За таких обставин суд вважає за можливе при призначенні покарання підсудному обрати йому такий вид покарання як громадські роботи. Зважаючи на тривалий строк ухилення від сплати аліментів, суд призначає громадські роботи по верхній межі санкції.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять ) годин.

Строк покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :