У Х В А Л А
Справа № 126/1603/14-к

Провадження № 1-кп/126/70/2015

28 січня 2015 року м. Бершадь

Бершадський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 366 КК України, ч.5 ст. 27 , ч.2 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
05 травня 2014 року до Бершадського районного суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001159 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

5 травня 2014 року кримінальне провадження № 126/1603/14-к, провадженням 1-кп/126/100/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, внесене в ЄРДР за № 0001159 від 23.11.2013 року, відповідно до автоматизованої системи документообігу в порядку ст. 35 КПК України було передане для розгляду судді Бершадського районного суду ОСОБА_6

19 вересня 2014 року до Бершадського районного суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000138 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.3 ст.191 КК України.

19 вересня 2014 року кримінальне провадження № 126/3358/14-к, провадженням 1-кп/126/181/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.3 ст.191 КК України, внесене в ЄРДР за № 0000138 від 11.03.2014 року, відповідно до автоматизованої системи документообігу в порядку ст. 35 КПК України було передане для розгляду судді Бершадського районного суду ОСОБА_6

26 листопада 2014 року до Бершадського районного суду надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000456 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.3 ст.191 КК України та обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України.

26 листопада 2014 року кримінальне провадження № 126/4187/14-к, провадженням 1-кп/126/216/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.3 ст.191 КК України та ОСОБА_5 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, внесене в ЄРДР за № 0000456 від 19.06.2014 року, відповідно до автоматизованої системи документообігу в порядку ст. 35 КПК України було передане для розгляду судді Бершадського районного суду ОСОБА_7 .

Ухвалою від 27 листопада 2014 року дане кримінальне провадження № 126/4187/14-к, провадженням 1-кп/126/216/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.3 ст.191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, було призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 10 грудня 2014 року.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 10 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 126/4187/14-к, провадженням 1-кп/126/216/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.3 ст.191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, яке внесене в ЄРДР за № 0000456 від 19.06.2014 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_3 та об`єднано в одне провадження із матеріалами кримінальних проваджень: № 0001159 від 23.11.2013 року, № 0000138 від 11.03.2014 року; об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 126/3358/14-к, провадженням №1-кп/126/181/14 та передано для розгляду судді ОСОБА_6 ( а.с.67).

Ухвалою від 26 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 126/1603/14-к, провадженням 1-кп/126/100/14 кримінальні провадження об`єднано в одне:

- № 126/1603/14-к, провадженням 1-кп/126/100/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, внесене в ЄРДР за № 0001159 від 23.11.2013 року;

- № 126/3358/14-к, провадженням 1-кп/126/181/14 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 та ч.3 ст.191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України.

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 126/1603/14-к, провадженням 1-кп/126/100/14 ( а.с.75-76).

Після задоволення самовідводу судді ОСОБА_6 , 26.12.2014 року кримінальне провадження №126/1603/14-к, провадженням 1-кп/126/100/14 надійшло в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 30.12.2014 року дане кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 16.01.2015 року.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувальних актів прокурору, оскільки його підзахисному обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено неконкретизоване обвинувачення, яке формулювалось в трьох обвинувальних актах у кримінальних провадженнях, які одночасно розслідувались одним і тим же органом, що ускладнює ОСОБА_4 захист від пред`явлених звинувачень, його підзахисному в досудовому слідстві не було роз`яснено право мати захисника, чим в кінцевому результаті порушено його право на захист.

Обвинувачені: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку захисника, вважають, що всі три обвинувальні акти підлягають поверненню прокурору у зв`язку з істотними порушеннями норм КПК України на досудовому слідстві, порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що немає підстав для повернення прокурору обвинувальних актів, оскільки на її думку, зміст та форма обвинувальних актів відповідають вимогам , встановленим кримінально-процесуальним законом, а викласти у єдиному обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в досудовому слідстві не було можливості, у зв`язку з тим, що на момент висунення обвинуваченому ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження № 0001159 виявлено ознаки вчинення іншого злочину, про що внесені відомості до ЄРДР за № 0000138, однак за виявленим фактом під час досудового розслідування достатні докази у підозрі ОСОБА_4 на момент направлення обвинувального акту до суду здобуті не були та крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000138 було виявлено факти вчинення ОСОБА_4 іншого злочину, про що відповідно внесено відомості до ЄРДР за № 0000456 та розпочато досудове розслідування. Просила призначити судовий розгляд на підставі всіх трьох обвинувальних актів.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження по заявленому клопотанню, вивчивши обвинувальні акти та долучені до них реєстри матеріалів досудового розслідування, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт процесуальним документом, яким висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу , містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ст. 217 ч. 1 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи , підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування вчинені однією особою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 порушено вимоги ст. 293 КПК України, оскільки із відповідних розписок підозрюваного ОСОБА_4 не вбачається ким саме останньому було вручено копії всіх трьох обвинувальних актів та реєстрів матеріалів досудового розслідування.

З обвинувального акту у кримінальному провадженні за фактом привласнення грошових коштів шляхом зловживання службовим становищем, та службового підроблення, вчиненого ОСОБА_4 , внесеного в ЄРДР за № 0001159 від 23.11.2013 року, затвердженого заступником прокурора ОСОБА_9 , що надійшов до суду відносно ОСОБА_4 ( а.с.2) вбачається, що в ньому, всупереч вимогам ст. 291 КПК України: відсутні анкетні відомості потерпілого ОСОБА_10 , взагалі не вказано, що ОСОБА_10 визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню, хоча в обвинувальному акті вказано, що саме останньому діями ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду, а в реєстрі матеріалів до даного кримінального провадження містяться відомості про допит ОСОБА_10 як потерпілого; відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Також з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеного в ЄРДР за № 0000138 від 11.03.2014 року, затвердженого прокурором прокуратури Бершадського району ОСОБА_3 , що надійшов до суду 19.09.2014 року ( а.с.40) та з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеного в ЄРДР за № 0000456 від 19.06.2014 року, затвердженого прокурором прокуратури Бершадського району ОСОБА_3 , що надійшов до суду 26.11.2014 року ( а.с.55) вбачається, що в кожному з них, всупереч вимогам ст. 291 КПК України: відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 одночасно розслідувалися одним і тим же органом - СВ Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області, так: кримінальне провадження №0001159 та кримінальне провадження № 0000138 з 11 березня 2014 року по 28 квітня 2014 року; а кримінальне провадження №0000138 та кримінальне провадження № 0000456 - з 19 червня 2014 року по 12 вересня 2014 року, при цьому вказані кримінальні провадження знаходилися в провадженні одного і того ж слідчого ОСОБА_11 , однак розглядалися розрізнено.

Оскільки при проведенні досудового слідства всі три обвинувальні акти розглядалися розрізнено, а не були об`єднані в одне провадження, з формулювання обвинувачення ОСОБА_4 не вбачається, яким саме способом: шляхом привласнення, розтратою майна або заволодіння шляхом зловживання службовим становищем, ОСОБА_4 вчинив злочин. Так, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0001159 від 23.11.2013 року, вказано, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем ( а.с.2), натомість: в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000138 від 11 березня 2014 року ( а.с.41) та в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000456 від 19 червня 2014 року(а.с.55), вказано, що ОСОБА_4 вчинив злочин, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Таким чином прокурор даючи юридичну оцінку інкримінованому ОСОБА_4 діянню не вказав ознаки об`єктивної сторони складу злочину.

Отже, ненаведення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України в зв`язку із тим, що матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи - ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, не було об`єднано в досудовому слідстві тягне за собою неконкретність та суперечливість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення, яке наведене у всіх трьох обвинувальних актах викладене не конкретно, не зрозуміло, які саме дії передбачені диспозицією ст. 191 КК України ставляться у вину ОСОБА_4 , не визначено межі обвинувачення, що порушує його право на захист, ще на стадії повідомлення про підозру, у зв`язку з чим останній фактично не мав можливості підготуватись до захисту.

Крім того, невизначеність способу заволодіння чужим майном, не дає можливості встановити момент закінчення вчинення кримінального правопорушення.

Так, Європейський суд з прав людини (далі-Суд) у справі Абрамян проти Росії від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту а п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню Обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 р. у справі Камасінскі проти Австралії, № 9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту а п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції [ВП], № 25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі Матточіа проти Італії, № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, № 42780/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 р. у справі Даллос проти Угорщини, № 29082/95, п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом b п.3 ст.6 Конвенції (зазначені рішення у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п.54, а також Даллос проти Угорщини, п.47).

Вищевказані істотні порушення норм кримінального процесуального закону не можливо усунути під час судового розгляду, оскільки вони є очевидними на стадії підготовчого провадження.

Крім того, згідно положень ч.1 ст. 338 КПК України прокурор лише з метою зміни правової кваліфікації та або обсягу обвинувачення має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Тобто такі повноваження прокурор має лише у випадку встановлення під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення. Однак, у даному випадку такі обставини та порушення прокурору були відомі ще на стадії досудового слідства.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження по заявленому клопотанню, вивчивши обвинувальні акти та долучені до них реєстри матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що виявлені недоліки обвинувальних актів від 28.04.2014 року, від 12.09.2014 року, від 21.11.2014року в об`єднаному кримінальному провадженні № 126/1603/14-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст.191 КК України та про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 366 КК України, та ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 191 КК України - унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі вказаних трьох обвинувальних актів, тому їх слід повернути прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України,

УХВАЛИВ :
Обвинувальні акти від 28.04.2014 року, від 12.09.2014 року, від 21.11.2014року в об`єднаному кримінальному провадженні № 126/1603/14-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст.191 КК України та про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 366 КК України, та ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 191 КК України повернути прокурору Бершадського району Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення або з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_12