КП №278/2361/14-к

В И Р О К
Іменем України
10 червня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир-21, Житомирського району, громадянина України, з вищою освітою, працює інженером-програмістом у КЗ «Центральна бібліотека» Житомирської районної ради, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15 лютого 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 на автомобілі «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , приїхав у м. Калинівка, Вінницької області. В цей же день у згаданому місті ОСОБА_4 за 550 грн. придбав у ОСОБА_7 28,54 грам канабісу (маріхуани), яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770, від 06.05.2000 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. В подальшому, обвинувачений незаконно, зберігаючи вказаний наркотичний засіб при собі у вигляді ручної поклажі, на вищезгаданому автомобілі, під керуванням ОСОБА_6 , якому не було відомо про злочинні дії ОСОБА_4 , без мети збуту, незаконно перевіз цей наркотичний засіб до с. Тетерівка, Житомирського району, де в той же день о 15 год. 15 хв., обвинувачений був затриманий працівниками міліції, які у нього вилучили вказаний наркотичний засіб.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що 15 лютого 2014 року, приїхав до м. Калинівка, Вінницької області, де у свого знайомого ОСОБА_7 , для власного вживання, за 550 грн., придбав наркотичний засіб канабіс, який на автомобілі «ВАЗ 2107», під керуванням ОСОБА_6 , якому не було відомо про його злочинні дії, намагався перевезти до місця свого проживання в с. Висока Піч, але по дорозі у с. Тетерівка, був зупинений працівниками міліції, які вилучили у нього цей наркотик.

Окрім пояснень обвинуваченого, встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами свідка ОСОБА_6 , який в суді пояснив, що 15.02.2014 року, на прохання обвинуваченого відвозив останнього до м. Калинівка. Повертаючись додому в с. Висока Піч, у с. Тетерівка вони були затримані працівниками міліції, які вилучили у ОСОБА_4 пакет з коноплею. Також свідок ОСОБА_6 пояснив, що про поїздку до м. Калинівка, він домовлявся з обвинуваченим напередодні, а саме, 14.02.2014 року, у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У зв`язку з тим, що раніше свідок у вказаному місті ніколи не був, то взяв у ОСОБА_9 мобільний телефон, в якому була програма з навігації по Україні.

Вказані покази свідка ОСОБА_6 підтвердила в суді свідок ОСОБА_8 .

З протоколу огляду місця події вбачається, що 15.02.2014 року працівниками міліції на автодорозі сполученням Житомир-Чернівці в с. Тетерівка був затриманий автомобіль «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому було виявлено та вилучено три мобільних телефони та прозорий пакет із вмістом висушеної речовини рослинного походження, зелено-коричневого кольору (а.с. 55-59 КП).

В свою чергу, згідно висновку експерта №133 від 26.02.2014 року згадана речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 28,54 грама (а.с. 69-74 КП).

Роздруківкою з ПАТ «Приват Банк» підтверджується факт здійснення ОСОБА_4 перерахунку коштів в сумі 550 грн. на картковий рахунок ОСОБА_10 , тобто дружини ОСОБА_11 , за придбання у останнього згаданого вище наркотичного засобу ( а.с. 166-170 КП).

Актом судово-наркологічної експертизи від 01 квітня 2014 року, згідно якого ОСОБА_4 страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання канабіноїдів, має синдром залежності, примусового лікування не потребує, підтверджується той факт, що обвинувачений придбав вказаний наркотичний засіб для власного вживання, тобто без мети його збуту (а.с. 157 КП).

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , для власного вживання, тобто без мети збуту, незаконно придбав у ОСОБА_7 28,54 грам особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, який в подальшому незаконно зберігав та перевозив.

Органами досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 також інкримінується те, що він у невстановлений слідством час та місці, придбав у невстановленій кількості особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», після чого 14 лютого 2014 року, у вечірній час, перебуваючи в гаражі, що розташований на відстані близько 50 метрів від будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , безоплатно пригостив останнього особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», у кількості близько 0,5 грам, тим самим збув останньому особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс».

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення ним з

метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу».

Однак, суд вважає, що вказане обвинувачення є недоведеним з огляду на нижчевикладене.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України ґрунтується на показах свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 14.02.2014 року за вказаних обставин ОСОБА_4 пригостив його та свідка ОСОБА_6 коноплею, а саме за допомогою пристою «бульбулятора-водника» ОСОБА_12 дав їм покурити один ковпачок заповнений висушеною коноплею. До того ж, свідок підтвердив в суді, що саме у вказаний час позичив обвинуваченому 200 грн. та надав телефон з навігатором для поїздки останнього у Вінницьку області для придбання коноплі.

Свої покази свідок ОСОБА_9 підтвердив під час проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2014 року.

Однак, вказані пояснення не відповідають встановленим обставинам справи та спростовуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які в суді категорично стверджували, що 14.02.2015 року вони дійсно бачили ОСОБА_9 , який надав мобільний телефон з навігатором Куцаківському для поїздки в м. Калинівка, але в той день вони не палили з ОСОБА_13 та обвинуваченим коноплю чи будь-який інший засіб.

Окрім цього, оцінюючи показання свідка ОСОБА_9 , суд звертає увагу на той факт, що останній 28.12.2012 року був засуджений Житомирським районним судом за вчинення ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. ст. 75, 76 КК України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки (а.с. 199-200). Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_9 був засудження за збут наркотичного засобу канабісу, саме ОСОБА_4 , який по вказаній справі проходив в якості свідка та дав покази, які викрили ОСОБА_13 у скоєному. Відтак, останній є зацікавленим у вирішенні даного кримінального провадження, а тому суд погоджується з доводами ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , що свідок ОСОБА_13 заради помсти може оговорити обвинуваченого.

До того ж, іспитовий строк 3 роки, визначений ОСОБА_9 вказаним вище вироком, на час розгляду цієї справи не збіг, а тому останній перебуває з правоохоронними органами у певному взаємозв`язку, що впливає на об`єктивність показів ОСОБА_9 , які органами досудового слідства використані проти ОСОБА_4 .

За таких обставин, суд не може вважати покази свідка ОСОБА_9 неупередженими, об`єктивними та вірними, а тому відкидає їх.

Не можуть бути достатніми та належними доказами матеріали ОРС «Захист», а саме аудіозаписи телефонних розмов ОСОБА_4 з невідомими особами, оскільки сторона обвинувачення не вказала, з ким саме ОСОБА_4 розмовляє по телефону, та яким чином ці розмови підтверджують факт збуту ОСОБА_4 свідку ОСОБА_9 14.02.2014 року 0,5 грам канабісу.

Будь-яких інших доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме збуту обвинуваченим свідку ОСОБА_9 0,5 грам особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу», стороною обвинувачення не надано.

Не залишає суд поза уваги і той факт, що до проходження ОСОБА_4 добровільного лікування від наркоманії, тобто до 07.03.2014 року, органами досудового слідства останньому інкримінувалось вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. А свідок ОСОБА_9 до цього часу органам досудового слідства будь-яких показів щодо збуту йому обвинуваченим канабісу не давав. Лише після проходження ОСОБА_12 добровільного лікування, останньому був інкримінований злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а раніш пред`явлене обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України було перекваліфіковане на ч. 2 ст. 309 КК

України, що, в свою чергу, виключало можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, оцінивши всі зібрані докази по справі у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу», а тому його необхідно виправдати в цей частині обвинувачення.

У зв`язку з цим, дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має молодий вік, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненні інкримінованого злочину та відсутність тяжких наслідків від цього злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.

Проте, Куцаківський та його захисник, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а саме у зв`язку з добровільним лікуванням ОСОБА_4 від наркоманії, просять звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінального покарання, суд зауважує на наступне.
У відповідності до довідки обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради від 07.03.2014 року № 464 (а.с. 155 КП), ОСОБА_4 в період з 19.02.2014 року по 07.03.2014 року пройшов курс добровільного стаціонарного лікування в обласному наркологічному диспансері з приводу його хвороби на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, та синдрому залежності від вказаного вживання. Згідно ж до вказаного вище акту судово-наркологічної експертизи, яка була проведена після згаданого лікування, а саме від 01 квітня 2014 року, ОСОБА_4 хоч і страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання канабіноїдів, має синдром залежності, але примусового лікування не потребує (а.с. 157 КП).
Таким чином, судом встановлю, що ОСОБА_4 відразу після вчинення вказаного злочину пройшов курс добровільного лікування. Вказав, що саме у ОСОБА_7 придбав наркотичний засіб канабіс, та дав органам досудового слідства правдиві покази щодо скоєного ним злочину. А з 01.01.2015 року працевлаштувався.

Викладені обставини, на думку суду, свідчать про те, що обвинувачений не вимушено та не з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєний злочин пройшов курс лікування, а з метою вилікуватись від наркоманії. Після чого став на шлях виправлення. Ці обставини, на думку суду, істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_12 злочину.

В свою чергу, стороною обвинувачення в суді не були спростовані вищевказані обставини та не доведено протилежне.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування визначеного вище покарання, у відповідності до ч. 4 ст. 309 КК України.

За правилами ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 244 грн. 72 коп. витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та виправдати.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 309 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного вище покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 244 грн. 72 коп. витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Речові докази, а саме: 28,54 грам канабісу (маріхуани), що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів УМВС України в Житомирській області знищити; мобільний телефон «Нокія», модель 5130, сім карту «heyah», автомобіль ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, що передані на зберігання ОСОБА_14 повернути останньому; мобільний телефон марки «Нокія», модель 0700, мобільний телефон марки «Нокія», модель 0670, пляшки із прозорою рідиною схожою на спирт, з яких п`ять пляшок ємністю 5 літрів, а 3 пляшки ємністю 1,5 літра, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Житомирського РВ УМВС в Житомирській області знищити; мисливську зброю, два ножі, патрони, дозвіл на зброю, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області повернути законному володільцю; банківську карту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 повернути вказаному товариству.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: