Справа №359/1717/2015-к
Провадження 1-кп/359/148/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лази, Воловецького р-ну, Закарпатської обл., українки, громадянки України, не працюючої, одруженої, на утриманні малолітніх та не працездатних не має, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року);
встановив:
ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що своїми діями, які виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документу, вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року), за таких обставин.
17.05.2005 року, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу з метою подальшого влаштування на посаду головного спеціаліста відділу в справах сім`ї та молоді Бориспільської райдержадміністрації звернулась із заявою до Бориспільської районної державної адміністрації про дозвіл на проходження стажування на вказану посаду.
19.05.2005 року відповідно до Розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області № 56-К, ОСОБА_3 було надано дозвіл на проходження стажування на посаді головного спеціаліста відділу в справах сім`ї та молоді райдержадміністрації.
27.05.2005 року ОСОБА_3 , проходячи стажування на посаді головного спеціаліста відділу у справах сім`ї та молоді Бориспільської районної державної адміністрації, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою влаштування на вказану посаду, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, який отримала від невстановленої судом особи, в невстановленому місці, в невстановлений час, а саме диплом серії НОМЕР_1 виданий на її ім`я Житомирським інженерно-технологічним інститутом на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 15 червня 1996 року. ОСОБА_3 діючи умисно, подала до Бориспільської райдержадміністрації разом із заявою про дозвіл на прийняття участі у конкурсі на заміщення вакантної посади, оригінал вказаного офіційного документу, з метою підтвердження отримання вищої освіти, з якого було зроблено фотокопію та завірено керівником апарату райдержадміністрації Бориспільського районної державної адміністрації Київської області та долучені до особової справи ОСОБА_3

01.07.2005 року, згідно розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації № 100-К, відповідно до положень ст. ст. 15, 16 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_3 , як таку, що пройшла конкурсний відбір на посаду головного спеціаліста відділу у справах сім`ї та молоді райдержадміністрації та яка має вищу освіту, призначено на вказану посаду.

У такий спосіб ОСОБА_3 використала підроблений документ та влаштувалась на посаду в орган місцевого самоврядування, а саме до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, де проходила державну службу до 22.12.2014 року і була звільнена відповідно до Розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації № 63-К з посади начальника відділу кадрової роботи райдержадміністрації.

Згідно висновку експерта від 17.02.2015 №3-03/194 за результатами проведеної судово-технічної експертизи документів друкований текст (реквізити бланка), захисна сітка, серійний номер, відтиск печатки "Міністерство освіти України Житомирський інженерно - технологічний інститут м. Житомир" та фонові зображення на документі (диплом серії НОМЕР_1 ), виготовлені електрофотографічним способом.

Вина у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року), під час судового розгляду доведена повністю.
В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, викладені обставини не оспорювала. Зазначила, що дійсно надала невстановленій судом особі свої анкетні данні для внесення у диплом серії НОМЕР_1 . В подальшому вказаний диплом був використаний для працевлаштування до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області.

У зв`язку з тим, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення злочину, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу. Судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Дії обвинуваченої кваліфіковані:

- за ч. 3 ст.358 КК України (в редакції саном на 17.05.2005 року), як умисні дії, що виразились у використанні завідомо підробленого офіційного документу.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_3 суд вважає правильною.

Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення вперше, вчинений нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року) у відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Протягом 2005-2015 років ОСОБА_3 інших кримінальних правопорушень не вчиняла, що підтверджується вимогою на судимість останньої (а.с.26). Характеризується позитивно (а.с.27-29), на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.30,31).

Разом з тим, суд приймає до уваги, що обвинуваченою та захисником обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК п.1 ч.2 ст. 284 КПК України в порядку доповнення заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, з урахуванням закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечив щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що 27.05.2005 року ОСОБА_3 з метою працевлаштування подала до Бориспільської РДА Київської області оригінал диплому серії НОМЕР_1 виданий на її ім`я Житомирським інженерно-технологічним інститутом на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 15 червня 1996 року, який був підробленим, що свідчить про те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше дев`яти років.

Суд враховує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від покарання, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки, а обвинувачена вчинила злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України в 2005 році, з часу вчинення якого минуло 9 років, і у вказаний період (2005-2015 роки) інших злочинів чи кримінальних правопорушень ОСОБА_3 не вчиняла.
Відповідно до ч.3 ст.358 КК України (в редакції до 17.05.2005 року) санкція статті передбачає - штраф до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

В даному випадку указане кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості, строк давності притягнення до відповідальності за якими становить три роки з моменту вчинення.
У відповідності до ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, про що постановлюється ухвала суду.
Суд, дослідивши підстави клопотання обвинуваченої, яка просила задовольнити клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року) у зв`язку із закінченням строків давності, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки вона обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, строки давності у даному кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року) минули в травні 2008 року, свою вину ОСОБА_3 не оспорювала, від органів досудового слідства і від суду не переховувалася, по справі відсутні відомості, що порушують перебіг строків давності відповідно до ч.2-ч.4 ст. 49 КК України.

З урахуванням наведеного, обвинувачена ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання немає.
Цивільний позов відсутній.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України, підстав для їх стягнення немає, та процесуальні витрати в сумі 393 гривні 12 копійок, слід покласти на державу.
Речовий доказ диплом серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 . Житомирським інженерно-технологічним інститутом від 15 червня 1996 року, реєстраційний номер 152, належить знищити.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст.122, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 ,ч. 3 ст. 288, ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49, ч. 3 ст. 358 КК України, суд

постановив:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції станом на 17.05.2005 року) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, закрити.

Речовий доказ диплом серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 Житомирським інженерно-технологічним інститутом від 15 червня 1996 року, реєстраційний номер 152 - знищити.
Процесуальні витрати в сумі 393 гривні 12 копійок покласти на державу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1