У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

2008 року квітня 03 дня колегія суддів судової палати з
кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Лугового М.Г.

суддів -
Прокопенка О.Б., Демченка М.О.

з участю прокурора - Кравцової Л.М.

адвоката -
ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м. Суми кримінальну справу за апеляціями: засудженогоОСОБА_1. та захисника ОСОБА_2на вирок Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від
22 січня 2008 року, яким :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець АДРЕСА_1 мешканець АДРЕСА_2,
раніше не судимий, -

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними
засобами на два роки.

Постановлено стягнути зОСОБА_1.:

- на користь Конотопського міського фінансового
управління за стаціонарне
лікування: потерпілого ОСОБА_3 - 133
грн. 38 коп. та потерпілого ОСОБА_4 - 3212 грн. 40 коп.;

- на користь ОСОБА_5- 4973 грн. матеріальної шкоди; 1000
грн. за правову допомогу; 15 000 грн. моральної шкоди.

- на користь ОСОБА_4 - 1200 грн. матеріальної шкоди; 10
000 грн. моральної шкоди.

- на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області
758 грн. 13 коп. за проведення експертиз.

Доля
речових доказів судом вирішена у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Згідно з
вироком суду ОСОБА_1визнано винним та засуджено за вчинення злочину при
слідуючих обставинах:

25
липня 2007 року близько 21 години 35
хвилинОСОБА_1, керуючи автомобілем
„Мерседес - БЕНЦ -190”, рухався по пр. Миру в м. Конотоп в сторону центру міста
зі швидкістю 40 км /год., проявивши неуважність, не прийняв мір для зменшення
швидкості та застосування гальмування,
чим порушив п. п. 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, і здійснив наїзд
на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебували в стані алкогольного сп'яніння
і йшли по проїжджій частині, переходячи дорогу від салону „Світлана” зліва
направо відносно руху вказаного автомобіля. Внаслідок дій ОСОБА_1 потерпіломуОСОБА_4 були заподіяні
середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, а потерпіломуОСОБА_3 спричинені
тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

В поданих
апеляціях:

засудженийОСОБА_1, не оспорюючи фактичних обставин справи
і кваліфікації злочину, вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину та за своїм розміром є занадто суворим. Вказує, що
судом не в повній мірі враховано ступінь вини потерпілих, оскільки вони
перебували в стані алкогольного сп'яніння, переходили дорогу в невстановленому
місці та були нездатні реагувати на дорожню ситуацію. Зазначає про визнання
вини в скоєному, щире каяття, співчуття рідним, відшкодування заподіяних
збитків потерпілим та судових витрат. А також вказує на те, що він людина
зрілого віку, має поганий стан здоров'я, позитивні характеристики, злочин
вчинив з необережності при складних дорожніх умовах, а тому прохає вирок суду
змінити, пом'якшити покарання, застосувавши ст. 75 КК України та виключити
додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними
засобами;

захисникОСОБА_2, наводячи аналогічні доводи як і
засудженийОСОБА_1 вказує, що судом при визначенні покарання були порушені
вимоги ст.ст. 66, 67 КК України, оскільки у вироку не зазначено інших обставин,
які пом'якшують покарання та невірно визнана така обставина, що обтяжує
покарання як настання тяжких наслідків. Крім того, суд без достатніх підстав
застосував додатковий вид покарання у вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами. У зв'язку з викладеним, прохає вирок змінити,
виключивши з нього обставину, яка обтяжує покарання настання тяжких наслідків,
завданих злочином та додаткове покарання щодо позбавлення права керувати
транспортними засобами, призначивши покарання із застосуванням ст. 75 КК
України.

Вислухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 щодо
підтримання апеляцій в повному обсязі, думку прокурора Кравцової Л.М. про
необхідність виключення із вироку вказівки суду про обставину, що обтяжує
покарання - настання тяжких наслідків, а в іншій частині залишення вироку суду
без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в
апеляціях, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення.

Викладені у вироку висновки суду, щодо доведеності
виниОСОБА_1. у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху та
експлуатації транспорту, в результаті чого настала смерть потерпілого ОСОБА_3,
а потерпіломуОСОБА_4 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, за обставин
викладених у вироку, підтверджені зібраними у справі та перевіреними судом
доказами, і в апеляціях засудженим та адвокатом не оспорюються.

Колегія суддів, перевіряючи справу в межах поданих
апеляцій у відповідності з вимогами ст. 365 КПК України, вважає, що суд першої
інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи. При цьому
діїОСОБА_1. за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковані вірно.

Разом з тим при призначенні ОСОБА_1покарання, судом не в
повному обсязі дотримані вимоги ст. 65 КК України.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.67 КК України
необґрунтовано визнав обставину, що обтяжує покарання - тяжкі наслідки,
спричинені злочином, адже тяжкими наслідками у даному випадку є настання смерті
потерпілого ОСОБА_3 та заподіянняОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, що у свою
чергу є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України, а тому при призначенні покарання як обтяжуюча обставина не може
враховуватися судом, у зв'язку з чим і підлягає виключенню із мотивувальної
частини вироку.

Враховуючи такі
обставини, що пом'якшують покарання, як конкретні обставини злочину, визнання
вини, щире каяття у вчиненому, позитивні характеристики, часткове відшкодування
шкоди після винесеного вироку та звернення потерпілих у справі ОСОБА_5та
ОСОБА_4 щодо визначення ОСОБА_1покарання не пов'язаного із позбавленням волі, колегія
суддів судової палати із кримінальних справ апеляційного суду дійшла до
висновку про можливість виправлення засудженогоОСОБА_1. без відбування
призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, тобто про
застосування щодоОСОБА_1. вимог ст.ст.75,76 КК України. У зв'язку з чим вирок
підлягає зміні за поданими апеляціями.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 373, 377
КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженогоОСОБА_1. та адвоката ОСОБА_2
задовольнити.

Вирок
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 22 січня 2008 року відносноОСОБА_1 змінити.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1від відбування призначеного йому
судом основного та додаткового покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки та позбавлення права
керування транспортними засобами на два роки, звільнити з випробовуванням і
визначити йому іспитовий строк 2 роки.

На
підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1такі обов'язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи.

Виключити
із мотивувальної частини вироку вказівку суду про настання тяжких злочинів, як
обставину, що обтяжує покарання.

Засудженого
ОСОБА_1з-під варти звільнити негайно.

Головуючий М.Г. Луговий

Судді
О.Б. Прокопенко

М.О. Демченко