УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
11-а-884/2007 р. Головуючий
в 1-й інстанції Чередниченко Н.П..
408-2 КПК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних

справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
судді Приндюк М. В.,

суддів:
Лук"янець Л.Ф., Скавроніка В.М. ,

з участю
прокурора Рабінчук Т.І.,

захисника
ОСОБА_1,

засудженого
ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в м.
Києві матеріали контрольної справи за апеляціями захисника ОСОБА_1 та
засудженого ОСОБА_2
на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цією
постановою задоволено подання інспекції з питань виконання покарань в
Голосіївському районі м. Києва та
направлено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
в місця позбавлення волі для відбуття покарання, призначеного 04.06.2003 р. вироком
Шевченківського районного суду м.
Києва, яким його засуджено
за ст.
ст. 15, 289 ч.3 КК України на 5 років позбавлення
волі і звільнено від цього покарання на підставі ст. 75
КК України з іспитовим терміном 3 роки.

Як встановив
суд, ОСОБА_3 не став на шлях виправлення
та не виконав покладених на нього обов'язків,
а саме: не з»являвся на реєстрацію до інспекції виконання покарань, та не повідомляв про причини неявки.
Керуючись ст. ст.
365, 366, 382 КПК України,
колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 задовольнити,

Постанову
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 травня 2006 року відповідно якої ОСОБА_2 направлений в місця позбавлення
волі для відбуття призначеного вироком Шевченківського районного суду м.

Засудженим, який також просить скасувати
постановусуму, посилаючись на ті ж
обставини, що і в апеляції захисника
Крім тогсь зазначає, що він не міг
вчасно з»являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, оскільки працює, поводився весь час позитивно, має постійне місце проживання, помилково вважав, що строк відбуття покарання вже закінчився.
Про день слухання справи він та його родичі не були повідомлені.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення прокурора про
задоволення апеляції, захисника, яка підтримала свою апеляцію та апеляцію
засудженого, засудженого, який також підтримав обидві апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляцій та доповнень, колегія
суддів вважає, що апеляції підлягають
задоволенню з таких підстав.

У
постанові суду про направлення ОСОБА_2 в місця, позбавлення волі для відбуття
призначеного покарання зазначено, що він
злісно не виконував покладених на нього обов'язків, оскільки не з"являвся на реєстрацію в
органи кримінально-виконавчої системи та не повідомляв про причини неявки, тому така поведінка свідчить про небажання
стати на шлях виправлення і може привести до вчинення ним нового злочину.

Однак, такий висновок суду постановлений всупереч
вимогам кримінально-процесуального закону про всебічне, повне і об»єктивне дослідження всіх обставин
справи.

Як
вбачається з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2006 р. ОСОБА_3 засуджений
за ст.
ст. 15, ч.3
ст. 289, 69 КК України на 5 років позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття
покарання з випробуванням з іспитом строком 3 роки та покладенням на нього на
підставі ст. . 76 КК України таких обов'язків:

· не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання;

- періодично з"являтись
для реєстрації в органи кримінально-

виконавчої системи.

Запобіжний
захід - підписку про невиїзд з постійного місця проживання залишений
засудженому до набрання вироком законної сили.

З тексту
подання старшого інспектора Голосіївського районного сектору
кримінально-виконавчої інспекції м.
Києва, ОСОБА_4 вбачається,
що засуджений не з"являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої
інспекції і не повідомляв про причини,
які перешкоджали йому прибути до інспекції.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3,
24.07.2003 р.
став на облік в ВКВІ Голосіївського району і йому був
встановлений обов»язок з»являтись на реєстрацію останнього вівторка кожного
місяця.

Однак, засуджений періодично не з»являвся на
реєстрацію, тому до суду було направлено
подання про скасування іспитового строку.

13.09.2005
р. Голосіївський районний суд,
розглянувши подання, відмовив в
його задоволенні, з тих підстав, що засудженйй не з»являвся на
реєстрацію, в зв»язку з проблемами на
роботі, яку міг втратити.

26.10.2005
р. засудженому були встановлені додаткові дні для реєстрації в органах
кримінально-виконавчої інспекції, а
саме: 1, 2, 3, 4
вівторки кожного місяця.

З листка
реєстрації видно, що засуджений у
визначені дні з"являвся на реєстрацію,
але не з"явився на реєстрацію з 20.12.2005 р. по 04.04.2006 р. і
даних про причини неявки судом не встановлено та в поданні не наведено.

В
матеріалах справи є лише довідки,
складені інспектором ВКВІ від 02.02.2006 p.,
15.02.2006 p., 21.03.2006
р. про те, що засудженому телефонували додому, розмова відбувалась з його бабусею
ОСОБА_5, яка повідомила, що засуджений на той час перебував на роботі.

З
викладеного вбачається, що суд, приймаючи рішення про скасування звільнення
засудженого від відбування покарання з випробуванням не з"ясував з
достатньою повнотою причини неявки засудженого на реєстрацію, не витребував та не дослідив документи, які підтверджували б чи оспорювали
невиконання покладених на засудженого обов'язків.

Крім
того, як зазначено у постанові
суду, засуджений повторно не з»явився в
судове засідання, тому справа розглянута
у його відсутності.

Однак, з матеріалів справи не можливо зробити
висновок, що засуджений у встановленому
законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи.

З
вищезазначеного вбачається, що суд при
розгляді справи допустив неповноту та неправильність судового слідства, що на підставі ст.
374 КПК України тягне за собою скасування постанови та направлення
справи на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК
України, колегія суддів:

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 задовольнити,

Постанову
Голосіївського районного суду м. Києва
від 22 травня 2006 року відповідно якої ОСОБА_2 направлений в місця позбавлення
волі для відбуття призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва покарання за ст.
15, 289 ч.3 КК України - 5 років
позбавлення волі,

скасувати, а справу направити в суд першої інстанції на
новий судовий розгляд.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді утримання під вартою змінити на підписку про невиїзд з постійного
місця проживання, звільнивши його з-під
варти в залі суду.