Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Пекного С.Д., Синявського О.Г.
розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 15 травня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Житомирської області на вирок Баранівського районного суду
Житомирської області від 13 жовтня 2006 року, яким засуджено
громадянку України, раніше не судиму,
за ч. 1 ст. 310 КК України до
штрафу у розмірі 700 гривень, за ч. 2
ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів на
підставі ч. 1 ст. 70 України остаточно на 2 роки позбавлення волі і до штрафу в
До ОСОБА_1 застосовано ст. 75 КК України і її звільнено від відбування
покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку 2
роки не вчинить нового злочину, з покладенням на неї обов”язків на підставі ст.
76 КК України - повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання та періодично з'являтися на реєстрацію в ці органи.
Згідно вироку ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 25 квітня 2006 року на
власній присадибній ділянці в с.
Дубрівка Баранівського району незаконно посіяла насіння рослин
маку, який вирощувала протягом квітня-липня 2006 року, обробляючи його. В кінці
липня 2006 року ОСОБА_1 зібрала вирощені нею 200 рослин маку снотворного,
відокремила макові головки, висипала з них насіння та висушила головки у печі,
після чого подрібнила ногами та руками, поклала у металевий таз, заховала в
надвірній господарській будівлі (сараї) та незаконно зберігала у власному
домоволодінні без мети збуту.
10 серпня 2006 року біля 10 годин 35 хвилин під час проведення огляду
домоволодіння ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, у надвірній будівлі господарського
приміщення (сараю) працівники міліції виявили та вилучили суху подрібнену
макову соломку, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, вагою 335 грам.
В апеляційному порядку справа не переглядалася.
На дане судове рішення прокурор подав касаційне подання, в якому ставиться
питання про його скасування з направленням справи на новий судовий розгляд,
оскільки неправильно застосовано кримінальний закон при призначенні покарання.
Справу було призначено до касаційного розгляду.
Заступник прокурора Житомирської області, який подав касаційне подання,
відповідно до вимог ст. 390 КПК України його відкликав. Іншими учасниками
судового розгляду рішення суду не було оскаржене в касаційному порядку.
За таких обставин, керуючись ч. 2 ст. 396 КПК України, колегія суддів
касаційне провадження по справі
засудженої ОСОБА_1 за касаційним поданням прокурора закрити.
Короткевич М.Є. Пекний С.Д. Синявський О.Г.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами
кримінального покарання” при призначенні остаточного покарання за сукупністю
злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань проводиться
за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють
сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні
(штраф, позбавлення права обіймати певні
посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип
поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожен з них до
самостійного виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у вигляді штрафу та
позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при
призначенні їх за сукупністю злочинів або сукупністю вироків складанню з іншими
видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Крім того, відповідно до статті 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт,
службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також
позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу
винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення
засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення
від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 310 КК України покарання у вигляді штрафу є основним
покаранням, а не додатковим.
Застосування ст. 75 КК України до покарання у вигляді штрафу є
скаргу засудженого
залишити без задоволення.
судді: