АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/704/15-к Номер провадження 11-кп/786/341/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ст.186 ч.2 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000113 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 10 березня 2015 року.

Цим вироком
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.

Кременчук, зареєстрований в

АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 13 грудня 2001 року Крюківським районним судом м. Кременчук за ч.1 ст. 229-6, ст.75 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- 17 липня 2002 року Кременчуцьким районним судом за ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.2, 70,71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 27 серпня 2004 року умовно-достроково на 1 рік 28 днів;

- 23 червня 2009 року Автозаводським районним судом м. Кременчук за ст.ст. 186 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1, 75КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 1 квітня 2010 року Крюківським районним судом м Кременчук за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.3, 309 ч.2, 70,71 КК України на 5 років позбавлення волі, 10 вересня 2013 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 днів позбавлення волі,

засуджений за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

По справі відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

За вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 28 листопада 2014 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будинку №10 по пр-ту 50 років Жовтня у м. Кременчук, повторно, відкрито, нанісши потерпілому ОСОБА_8 удари по голові, викрав гаманець з грошовими коштами в сумі 30 гривень та побіг у бік зупинки громадського транспорту «Молодіжна».

Продовжуючи свої злочинні дії, приблизно через 5 хвилин, знову наздогнав потерпілого та застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я наніс останньому удари по голові, після чого шляхом ривка відкрито викрав з рук дипломат з особистими речами потерпілого ОСОБА_8 вартістю 250 гривень.

З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорюючи вину та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити в частині призначення йому покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України, зазначає, що щиро розкаявся, вину визнає повністю, відшкодував завдані збитки потерпілому, хворіє на тяжку хворобу - цироз печінки асоційований з вірусом гепатиту С.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення вироку без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена, кваліфікація його дій є правильною, що не спростовуються в апеляційній скарзі.

Окрім цього, судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Покарання ОСОБА_7 призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину. Врахована судом і відсутність обставини що обтяжують покарання. Також, прийнятий до уваги і незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , з огляду на наведене судом призначене ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті закону, за якою він засуджений.

Виходячи з викладеного колегія суддів враховуючи тяжкість злочину, вчиненого ОСОБА_7 , особу винного дійшла висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та відсутність підстав до звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 10 березня 2015 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4