Ухвала

іменем україни

12 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9

суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11,

при секретарі ОСОБА_12,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002271, за обвинуваченням

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_13,

захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_1

за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_3 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3 ставить питання про зміну постановлених судових рішень, перекваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та призначення покарання за цим законом, яке не пов'язане з позбавленням волі. Повідомляє про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну, на її думку, оцінку доказів. Зазначає про покладення в основу вироку недопустимого доказу, а саме протоколу проведення слідчого експерименту. Вказує, що її підзахисний вчинив таємне, а не відкрите викрадення лома. Наголошує, що неправильна кваліфікація дій винного призвела до призначення невиправдано суворого покарання.

Як убачається зі змісту касаційної скарги з доповненнями, ОСОБА_1 вважає своє засудження незаконним, ставить питання про скасування судових рішень і закриття провадження за відсутністю складу злочину. Вважає, що порушено право на захист, оскільки його не ознайомили з матеріалами справи за участі захисника та обмежили у часі ознайомлення. Наголошує, що він є юридично неграмотним, а тому не може знайомитися з матеріалами справи та вибудовувати захист самостійно.

Заслухавши доповідь судді; пояснення засудженого та його захисника на підтримку доводів касаційних скарг; думку прокурора, який вважає скарги безпідставними; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2013 року та остаточно визначено ОСОБА_1 покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вирішені питання про речові докази та судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 травня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Злочин вчинено за наступних обставин.

2 серпня 2013 року, приблизно о 12 годині, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, повторно відкрито, незважаючи на заперечення ОСОБА_4, викрав металевий лом вартістю 48,60 грн. та з місця вчинення злочину зник, а викрадений лом здав на металобрухт.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однобічність і неповнота досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неналежна, на думку захисника, оцінка доказів у провадженні, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Тому, при розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Як убачається з вироку, свої висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, доведено об'єктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку є належними та допустимими і ретельно перевірені в судовому засіданні.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував дослідивши і проаналізувавши показання самого засудженого, який вину визнав, зазначив, що лом викрав задля його подальшого продажу та отримання коштів; потерпілої ОСОБА_4, яка повідомила, що ОСОБА_1 самостійно зайшов у двір, між ними виникла сварка, під час якої останній побачив лом та заволодів ним, незважаючи на її заперечення; свідка ОСОБА_5, який зазначив, що вийшов на крик ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 викрав лом, повернення лому не вимагав боячись фізичного насильства з боку ОСОБА_1; свідка ОСОБА_7, який пояснив, що працює на пункті приймання металобрухту, ОСОБА_1 приніс йому металевий лом, який від прийняв видавши за нього грошові кошти.

Проаналізував суд й інші докази: протокол огляду місця події - пункту приймання металобрухту, де було вилучено металевий лом; протокол пред'явлення речей для впізнання, під час якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала викрадений лом; висновок експерта, яким визначено вартість металевого лому; протокол слідчого експерименту.

Належно оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно. Такі дії винного вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням викладеного, доводи захисника про неправильну кваліфікацію дій винного, безпідставні.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи засудженого про порушення судом його права на захист, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, для захисту інтересів ОСОБА_1 був призначений захисник ОСОБА_8

За клопотання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, для захисту інтересів засудженого був призначений захисник ОСОБА_3

Посилання засудженого на незабезпечення участі захисника при ознайомленні з матеріалами справи та обмеження у часі ознайомлення безпідставні, оскільки за заявою ОСОБА_1 йому неодноразово надавалися матеріали справи на ознайомлення, в тому числі і за участю захисника ОСОБА_3, однак засуджений відмовлявся знайомитися з матеріалами справи, що підтверджується відповідними актами (а. с. 204, 216 том № 2).

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив корисливий злочин проти власності.

Обґрунтовано взято судом до уваги обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття та ту, що його обтяжує - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, суд неповною мірою врахував обставини, що пом'якшують покарання, яке, на думку колегії суддів, є надто суворим за вчинення конкретного злочину.

Щире каяття, незначна вартість викраденого, відсутність претензій з боку потерпілої, є обставинами, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають підстави для застосування ст. 69 КК України з призначенням покарання ОСОБА_1 нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, судові рішення в частині призначеного покарання підлягають зміні, а касаційні скарги частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги засудженого та в його інтересах захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 травня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2013 року та остаточно визначити ОСОБА_1 покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

В решті судові рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11