БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/339/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2015 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000323 від 28.09.2014 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця с. Хороше Озеро, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючому, раніше судимому Борзнянським районним судом 29.05.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 , раніше засуджений Борзнянським районним судом 29.05.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став і у період не відбутого покарання та непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, з 25 на 26 вересня 2014 року, близько 03-00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, умисно наніс своїй матері ОСОБА_4 , яка у цей час спала на дивані, декілька ударів обухом сокири по голові та верхнім кінцівкам, у результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом речовини головного мозку, забійними ранами волосистої частини голови та синцем в ділянці лівого ока, закритої тупої травми правої верхньої кінцівки з забоєм м`яких тканин кисті та закритого лінійного перелому п`ясткової фаланги четвертого пальця правої кисті.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №38 від 17.03.2015 року, тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 у ділянці голови як такі, що можуть розцінюватися як єдине багатокомпонентне ушкодження, в комплексі відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження, що були встановлені в ділянці правої верхньої кінцівки (закрита тупа травма правої верхньої кінцівки з забоєм м`яких тканин кисті та закритого лінійного перелому п`ясткової фаланги четвертого пальця правої кисті), у сукупності, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , визнавши себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, в показаннях пояснив суду, що у нічний час з 25 на 26 вересня 2014 року близько 03-00 год., перебуваючи в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом з мітір`ю ОСОБА_4 , відчуваючи бажання помститися матері за проявлене щодо нього приниження, пов`язане з тим, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадижки та із його зволіканням працевлаштуватись, він, взявши сокиру і, підійшовши до сплячої матері, наніс обухом цієї сокири спочатку 3-4 удари по голові, а коли вона почала виставляти руки на захист, наніс ще кілька ударів по голові та руках.

Після того як мати перестала шевелитись та чинити опір він одягнувся і пішов з будинку, оскільки вирішив їхати до м.Києва щоб знайти собі роботу. Сокиру він узяв із собою і потім кинув її у водоймище у с.Хороше Озеро.

26.09.2014 року вранці він приїхав до м.Києва і не знайшовши роботи, повернувся додому після 16-00 год. Коли він побачив на ліжку окривавлену матір, яка подавала ознаки життя, надавши їй знеболюючого, він пішов до сільського голови, щоб він допоміг викликати лікарів для надання медичної допомоги матері. Під час спілкування він намагався сформувати думку, про те, що він не причетний до вказаної події. Пояснив, що повністю визнає свою провину перед матір`ю і розкаюється у злочинному діянні відносно неї, просив пробачити його.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні в показаннях пояснила, що 25.09.2015 року увечері між нею та сином ОСОБА_5 відбулась сварка з причини що вона негативно оцінює його життя, оскільки він займається крадіжками чужого майна і ніде не працює. Уночі син напав на неї з сокирою і після нанесеного першого удару вона, відкривши очі, побачила над собою сина з занесеною сокирою. Вона виставила руки на захист від ударів сокирою по голові, однак після другого удару по голові знепритомніла. Пригадала, що прийшла до тями лише наприкінці наступного дня близько 20-00 год. Коли побачила сина, той діяв так, нібито не має ніякого відношення до події. В неї сильно травмована голова і пошкоджені пальці рук.
Пригадала, що після надання їй медичної допомоги місцевими медичними працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона була поміщена на стаціонарне лікування у Борзнянській ЦРЛ.
Після лікування вона повністю не одужала і постійно відчуває запаморочення. Пояснила, що розчарована поведінкою сина, якому всіляко допомагала і намагалась наставляти на чесне життя. Вона побоюється повторення нападів на себе.
Претензій матеріального характеру до сина ОСОБА_5 не має.
З`ясовуючи думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, встановивши, що обвинувачений правильно усвідомлює зміст обвинувачення, а також встановлених обставин вчиненого ним кримінального правопорушеня і його дії в судовому процесі свідчать про щире каяття, суд вирішив, що оскільки проти цього не заперечували учасники провадження, визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження вини останнього, які не оспорюються.
Обвинуваченому додатково роз`яснено, що за вказаних обставин він позбавляється права на апеляційне оскарження визнаних ним фактичних обставин.
З огляду на зазначене, враховучи показання обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, а також показання потерпілої, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному нанесенні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, кваліфіковані правильно, як вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом надана оцінка таким обставинам у кримінальному провадженні:
- що відповідно до ст.12 КК України за характером та ступінем суспільної небезпеки вчинене обвинуваченим правопорушення, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості;
- що відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, слід вважати щире каяття у вчиненому ним правопорушенні;
- що на особу обвинуваченого за місцем проживання надана негативна характеристика;
- що відповідно до ст.67 КК України обставинами, якими обтяжується покарання є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та рецидив злочинів.
Згідно з даними, наданими Борзнянською ЦРП, обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З огляду на встановлені в судовому засіданні факти суд, при обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати покарання, передбачене ст.122 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
Оскільки ОСОБА_5 вчинено злочин після того, як він вироком Борзнянського районного суду від 29.05.2014 року, був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, то відповідно до ст.71 КК України, яка передбачає, що у випадку, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, суд, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тому остаточно слід ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі .
Цивільний позов потерпілою не заявлявся, судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 376 КПК України, ст.122 ч.1 КК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.71 ч.1 КК України, частково приєднати до призначеного покарання строк невідбутого покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.05.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання рахувати з 22.01.2015 року, часу його затримання.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_5 , залишити без зміни з триманням його в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1