Справа № 440/2195/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/205/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 191 ч.2,3 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000471 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 18.12.2014 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чішки Буського району Львівської обл., українця, громадянина України,одруженого, з вищою освітою, працюючого інженером лісового господарства БуськогоГалсільліс, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимості не має, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:
Вирок суду першої інстанції оскаржив прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , який просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.191 КК України засудити на 1 рік обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік, за ч.3 ст.191 КК України на 3 роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.70 КК України ОСОБА_7 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та засудити на 3 роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України останнього звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Апелянт покликається, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 на підставі ст.70 КК України додаткового покарання за сукупністю злочинів поглинув однакові за видом і розміром додаткові покарання у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства, які визначив терміном на 1 рік, та призначив остаточно таке додаткове покарання терміном на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , працюючи з 01 листопада 2010 року на посаді інженера лісового господарства Буського ДЛГП Галсільліс, крім того з 10 січня 2010 року, згідно з наказом № 5 по Буському ДЛГП Галсільліс, виконуючи обов`язки майстра лісу 2-ї технічної дільниці і з 20 березня 2013 року, згідно з наказом № 35 по Буському ДЛГП Галсільліс, обов`язки головного лісничого, всупереч вимогам посадової інструкції інженера лісового господарства № 6, посадової інструкції майстра лісу № 7 та посадової інструкції головного лісничого № 12, вчинив привласнення та розтрату лісопродукції в кількості 97,62 м. куб. за наступних обставин.

Так, в кінці лютого 2013 року, ОСОБА_7 , проводячи, на підставі плану санітарно-оздоровчих заходів Буського ДЛГП Галсільліс на 2013 рік та акту обстеження насаджень у кварталі 54 виділі 7 на доцільність призначення вибіркової санітарної рубки від 18 лютого 2013 року, відвід дерев у вибіркову санітарну рубку, умисно занизив діаметри відведених ним у рубку дерев, про що вніс неправильні дані у нумераційно-перелікову відомість дерев, а згодом, на підставі вказаної відомості, склав та підписав відомість матеріально-грошової оцінки лісосіки. В подальшому, на підставі складеної ОСОБА_7 документації, керівництвом Буського ДЛГП Галсільліс було виписано лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 263647 від 21 лютого 2013 року, яким дозволено провести вибіркову санітарну рубку у кварталі 54 виділі 7 Буського ДЛГП Галсільліс на площі 6,7 га. За результатами проведеної вибірково санітарної рубки та реалізації зрубаної лісо продукції деревини, а саме деревини породи сосна в кількості 22,90 м.куб. вартістю 2 816,70 грн. та породи дуб в кількості 22,01 м.куб. вартістю 2 905,32 грн., чим завдав Буському ДЛГП Галсільліс матеріальної шкоди на загальну суму 5 722,02 гривень.

Крім того, в середині квітня 2013 року ОСОБА_7 , повторно, проводячи, на підставі плану санітарно-оздоровчих заходів Буського ДЛГП Галсільліс на 2013 рік та акту обстеження насаджень у кварталі 54 виділі 7 на доцільність призначення вибіркової санітарної рубки від 10 квітня 2013 року, відвід дерев у вибіркову санітарну рубку, умисно занизив діаметри відведених ним у рубку дерев, про що вніс неправильні дані у нумераційно-перелікову відомість дерев, а згодом, на підставі вказаної відомості, склав та підписав відомості матеріально грошової оцінки лісосіки. В подальшому, на підставі складеної ОСОБА_7 документації, керівництвом Буського ДЛГП Галсільліс було виписано лісорубний квиток серії 02 ЛКБ № 269453 від 31 травня 2013 року, яким дозволено провести вибіркову санітарну рубку у кварталі 54 виділі 7 Буського ДЛГП Галсільліс на площі 6,9 га. За результатами проведеної вибірково санітарної рубки та реалізації зрубаної лісо продукції деревини, а саме деревини породи сосна в кількості 17,93 м.куб. вартістю 2 205,39 грн. та породи дуб в кількості 34,78 м.куб. вартістю 4 590,96 грн., чим завдав Буському ДЛГП Галсільліс матеріальної шкоди на загальну суму 6 796,35 гривень. Своїми злочинними діями, які виразилися у привласнені та розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, ОСОБА_7 , вчинив розтрату ліквідної деревини, чим заподіяв Буському ДЛГП Галсільліс матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу, міркування обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи скоєння ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які підтверджуються доказами, досліджені судом і наведені у вироку, дав діям обвинуваченого правильну юридичну оцінку, які сторонами кримінального провадження не оскаржуються.

Доведеність його винуватості за скоєння кримінальних правопорушень об`єктивно підтверджується сукупністю доказів наявних в матеріалах кримінальної справи, які не викликають будь-яких сумнівів у колегії суддів.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції правильно врахував характер вчинених кримінальних правопорушень, встановив дані про його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивні характеристики з місця проживання та праці, представник потерпілого претензій немає, пом`якшуючими обставинами є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Проте судом першої інстанції при призначенні покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, неправильно було застосовано вимоги ст.70 КК України, оскільки при призначенні додаткового покарання за сукупністю злочинів поглинув однакові за видом і розміром додаткові покарання у виді позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства, які визначив терміном на 1 рік, та призначив остаточно таке додаткове покарання терміном на 1 рік.

Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови) визнавши підсудного винним у вчиненні кількох злочинів, відповідальність за які передбачена різними статтями (частинами статей) КК, суд повинен призначити додаткове покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити його за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України.

Відповідно до п. 21 Постанови при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування вироку в частині призначення покарання за кримінальні правопорушення скоєні ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409,5 420 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 18.12.2014 року відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України в частині призначеного покарання - скасувати.

Постановити новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 , винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.191 КК України - на 1 рік обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік,

за ч.3 ст.191 КК України - на 3 роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_7 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та засудити на 3 роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій в системі органів охорони лісового господарства на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України останнього звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої інспекції.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: