Справа № 171/2057/14-к
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської обл.
у складі головуючого - районного судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1, 185 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
15 грудня 2013 року, о 21 годині 00 хвилин, в гостях у громадянки ОСОБА_5 , за місцем її мешкання в квартирі АДРЕСА_2 знаходився ОСОБА_6 . Разом з ними в квартирі на той час знаходився син ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 .
Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 заснув та залишився в кімнаті вказаної квартири.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та відпочиває, ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, , шляхом вільного доступу, скориставшись мобільним телефоном ОСОБА_6 , здійснив зв`язок з відділенням «Приват-банку» та змінив на банківській картці № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому, пінкод. Таким чином маючи інформацію для доступу в відділенні «Приват-банку» до рахунку на банківській картці № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_6 , ОСОБА_4 таємно з кишені куртки потерпілого заволодів вищевказаною банківською карткою ТА, о 23-й годині 00 хвилин з банкомату відділення «Приват-банк», розташованому в м. Зеленодольську, вул.. Садова,2, 15 грудня 2014 року зняв кошти в сумі 4000 грн. та використав на свої нужди, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 4000 грн.
Повторно, 18 лютого 2014 року, о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в гостях у своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які орендували житло у ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , де всі разом вживали спиртні напої. В ході розмови ОСОБА_9 розповів, що на кануні втратив свою пенсійну картку «Приватбанку», на якій в залишку знаходилося 1500 грн., а на його мобільний телефон оператором відділення «Приватбанку» встановлено функцію «зняття грошових коштів без картки».
Після отримання даної інформації у ОСОБА_4 виник злочинний намір на викрадення чужого майна.
Здійснюючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон ОСОБА_9 , який той залишив без нагляду в шафі кімнати, здійснив зв`язок з відділенням «Приватбанку», та о 15 годині 15 хвилин, 18.02.2014 року, зробив грошовий перевід коштів з рахунку ОСОБА_9 за № НОМЕР_2 у відділенні «Приватбанку», таємно викрав з рахунку гроші, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 1500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю та показав, що він хворий на туберкульоз, інвалід третьої групи, на лікування потербує додаткових коштів. 15.12.2013 року, до його матері зайшов знайомий ОСОБА_6 . Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 заснув. Скориставшись цим, він таємно заволодів банківською карткою ОСОБА_6 , за допомогою мобільного телефону встановив зв`язок з «Приватбанком», замінив номер картки та зняв з рахунку 4000 грн., які витратив на свої потреби. 18.02.2014 р., знаходячись в гостях у своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які орендували квартиру у ОСОБА_10 . Всі разом вони вживали спиртні напої. Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 розповів, що втратив свою банківську пенсійну картку, на залишку якої залишилося 1500 грн. За допомогою мобільного телефону ОСОБА_9 . ОСОБА_4 перевів кошти з рахунку потерпілого на свій рахунок, після чого викрав 1500 грн. з рахунку потерпілого.
Крім повного визнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які не ким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всебічно підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.
Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які не ким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом , що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та таємного викрадання чужого майна повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, характеризується посередньо, щиро кається у скоєному, хворіє на тяжкі хронічні захворювання.
В якості пом`якшуючої покарання обставини згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.
В якості обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, суд враховує скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ст. 185 ч. 1,2 КК України, з застосуванням правил ст. 70 КК України про призначення покарання за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, згідно ст. 75, 76 КК України.
Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлено.
Питання відносно речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, 185 ч. 2 КК України та призначити покарання: по ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; по ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до положень ст. 70 КК України остаточне покарання призначити за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів , шляхом повного складання призначених покарань, у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.
Покласти на обвинуваченого, відповідно до положень ст. 76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися на реєстрації. До кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію в Апостолівському р-ні Дніпропетровської обл.
Іспитовий строк обчислюється, відповідно до положень ст. 165 КВК України, з моменту проголошення вироку суду.
Вирок після набрання законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили.
Запобіжний захід не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню залишити в матеріалах справи. Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя: