№ 1-88/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня
2007 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого -
судді ЩЕНЮЧЕНКА СВ.,

при секретареві
ХИМЕНКО І.І.,

за участю
прокурора ЦОЙ Т.Е.,

потерпілого
ОСОБА_2,

захисника -
адвоката ОСОБА_3

спеціаліста 2-ої
категорії ССН
Новомиргородської райдержадміністрації Ч.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця та мешканця с. 3., Новомиргородського району Кіровоградської
області, громадянина України, українця,
з базовою загальною освітою (9 класів),
нежонатого, раніше
несудимого, який проживає з матір'ю по
АДРЕСА_1

у
скоєнні злочину, передбаченого
ст. ст. 15,
289 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд
визнав доведеним, що 08.02.2007 р.
близько 22 години ОСОБА_1, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, з метою
незаконного вимагання дії майнового характеру з погрозою вбивства чи заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень, протиправно
проник до салону автомобіля ВАЗ-2108 д/н НОМЕР_1, що перебував на території домоволодіння, яке розташоване поАДРЕСА_2де зачекав доки
потерпілий ОСОБА_2 заведе легковик та поїде до свого помешкання у с.
Л., Новомиргородського
району. Коли потерпілий став заїжджати у гараж,
що знаходиться на території домоволодіння по АДРЕСА_3 підсудний приставив два кухонних ножі до шиї
власника транспортного засобу і наказав їхати у АДРЕСА_1 де він мешкає. Проте потерпілий ОСОБА_2. відмовився виконувати вимогу нападника, обеззброїв його та затримав на місці вчинення
злочину.

Висновки
суду про винуватість підсудного у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються
на доказах, безпосередньо досліджених
судом при розгляді даної справи: показаннях підсудного та інших документах.

Підсудний
ОСОБА_1 власну винуватість визнав повністю і зазначив, що мав намір скористатися автомобілем
потерпілого, примусивши його поїхати у
с. 3.

Суд
визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно викладених в описовій
частині вироку фактичних обставин справи,

2

які ніким не
оспорюються, оскільки проти цього не
заперечують учасники судового розгляду. Тому суд обмежує перевірку та
дослідження доказів у справі допитом підсудного за правилами ч.3 ст. 2 99 КПК України.

Органи
досудового слідства обвинувачують неповнолітнього у тому, що 08.02.2007 р. близько 22 години ОСОБА_1
, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, з метою незаконного
заволодіння транспортним засобом,
протиправно сів до салону автомобіля ВАЗ-2108 д/н НОМЕР_1 вартістю
15.605, 26 грн. Оскільки у замку запалювання не було ключа, він зачекав доки потерпілий ОСОБА_2. заведе легковик та поїде до свого помешкання
у с. Л. Коли потерпілий став заїжджати у
гараж, підсудний приставив два кухонних
ножі до шиї власника транспортного засобу і наказав їхати ус. 3., де
він мешкає. Проте свій умисел на незаконне заволодіння автомобілем не зміг довести
до кінця з причин, що не залежали від
волі винного: потерпілий ОСОБА_2.
обеззброїв його та затримав на місці вчинення злочину.

Скоєне
ним кваліфіковане за ст. 15, ч.3
ст. 28 9 КК України, бо слідчі
органи вважають, що підсудний вчинив
замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя чи
здоров'я потерпілого, якщо вони завдали
великої матеріальної шкоди.

Проте у
дійсності із показань підсудного та потерпілого витікає, що у ОСОБА_1 була реальна можливість
заволодіти транспортним засобом без будь-якої протидії з боку інших осіб. Адже
ОСОБА_2. на деякий час залишив
автомобіль без нагляду із ключем у замку запалювання.

До того
ж сторони підтвердили у суді, що
підсудний, приставивши ножі до шиї
ОСОБА_2, вимагав відвезти його ус. 3., а
не звільнити чи передати йому транспортний засіб.

Таким
чином, ОСОБА_1 свідомо не скористався
можливістю заволодіти автомобілем, а
лише незаконно вимагав вчинення дії майнового характеру, погрожуючи потерпілому згаданим насильством.

Сукупність
вказаних доказів, їх оцінка переконують
суд, що дії підсудного потрібно
перекваліфікувати зі ст. 15, ч.3
ст. 28 9 КК України на ч. 2 ст.
18 9 КК України за ознаками: вимога вчинення будь-яких дій майнового характеру
з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

При
призначенні міри покарання підсудному за вчинене, суд враховує скоєння умисного тяжкого
злочину, а також особу неповнолітнього
ОСОБА_1, який раніше не
засуджувався, за місцем постійного
проживання і колишнього навчання зарекомендував себе посередньо, має задовільні житлово-побутові умови (а.
с. 83-91) .

Обставинами, які:

пом'якшують
покарання ОСОБА_1, суд визнає його щире
каяття та вчинення злочину неповнолітнім (пп. 1, 3 ч. 1
ст. 66 КК України);

обтяжують
його покарання, суд визнає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

3

Враховуючи
ступінь тяжкості злочину, особу винного
та інші обставини справи: умови його життя та виховання, рівень розвитку та
інші особливості особи неповнолітнього,
суд дійшов висновку про можливість виправлення підсудного без відбування
покарання.

Тому
потрібно прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням відповідно до вимог ст. 75
КК України та покласти на нього обов'язок: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи (пп. 3-4 ч. 1
ст. 7 6 КК України).

Керуючись ст.
ст. 81, 321-324, 349 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 18 9 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

За
правилами ст. 75 КК України звільнити
засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2
(два) роки.

Відповідно
до пп. 3-4 ч. 1 ст. 7 6 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи та навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

До
набранням вироком законної сили міру запобіжного заходу - взяття під варту -
змінити на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Негайно
звільнити засудженого з-під варти у залі судового засідання.

Речові
докази, після набрання вироком законної
сили:

автомобіль
ВАЗ-2108 д/н НОМЕР_1 що належать
потерпілому ОСОБА_2 та зберігається у нього,
- залишити зазначеному володільцеві;

кухонний
ніж, лезо кухонного ножа і ручку від
нього, які перебувають на зберіганні у Новомиргородському РВ
УМВС, знищити.

Апеляція
на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через
Новомиргородський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.