Справа № 675/1386/13-к
Провадження № 1-кп/675/64/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2013 р. Ізяславський
районний суд Хмельницької області в
складі:

головуючого - судді Столковського В.
І.,

при секретарі - Гук-Миронюк Ю. Г.,

за участю:

прокурора - Шнайдер М. А.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізяслав
кримінальне провадження № 0000390
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Васьківці Ізяславського району
Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, не
одруженого, не працюючого, освіта
середня, раніше судимого:

- 16 березня 2012 року Ізяславським
районним судом Хмельницької області за
ст. 185 ч. 3 КК України до 1 року
позбавлення волі з іспитовим строком
на 1 рік;

- 29 травня 2013 року Ізяславським
районним судом Хмельницької області за
ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року
позбавлення волі з іспитовим строком
на 1 рік,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2
Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :

У середині лютого місяця 2013 року
близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 шляхом
вільного доступу підійшов до однієї з
будівель ферми, яка знаходиться на
території ТОВ «Зоря», що в с. Васьківці
Ізяславського району Хмельницької
області, де з віконних отворів за
допомогою лома демонтував та з
корисливих мотивів, умисно, таємно,
повторно викрав дві металеві рейси
довжиною 4 м. кожна, один металевий
кутник довжиною 4 м. і один металевий
швелер довжиною 4 м., належні ТОВ «Зоря»,
чим спричинив підприємству
матеріальну шкоду на загальну суму 1000
гривень.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому
засіданні свою вину визнав повністю,
щиро розкаявся у вчиненому, суду
пояснив, що дійсно у середині лютого 2013
року (точну дату не пам'ятає) близько 22
год. 00 хв. він вчинив крадіжку металевих
виробів з віконних отворів будівлі
ферми, яка розташована на території ТОВ
«Зоря», що в с. Васьківці Ізяславського
району. Викрадене майно ОСОБА_1 продав
для ОСОБА_2 як металобрухт за грошові
кошти в сумі 300 гривень. Гроші
використав для повернення боргу в
магазин.

Представник потерпілого ТОВ «Зоря»
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, у
поданій до суду письмовій заяві просив
кримінальне провадження слухати в його
відсутності, зазначив, що претензій до
обвинуваченого не має.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК
України, суд визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно
фактичних обставин кримінального
провадження, які ніким не оспорювалися
і проти цього не заперечували учасники
судового розгляду.

Таким чином, суд вважає, що
винуватість ОСОБА_1 у скоєнні таємного
викрадення чужого майна (крадіжки),
вчиненого повторно, доведена повністю
і його дії органами досудового
розслідування вірно кваліфіковано за
ст. 185 ч. 2 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання
ОСОБА_1, виходячи із загальних засад
призначення покарання, відповідно до
ст. 65 КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, його особливості,
особу винного, зокрема, характеристику,
сімейний стан, фактичні обставини
справи, обставини, які обтяжують та
пом'якшують покарання.

Вчинене ОСОБА_1 кримінальне
правопорушення є злочином середньої
тяжкості.

ОСОБА_1 раніше двічі судимий за
умисні злочини проти власності,
судимості не погашені, за місцем
проживання характеризується
задовільно, ніде не працює, на обліку у
лікарів психіатра та нарколога не
перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст. 66
КК України пом'якшують покарання
ОСОБА_1, є визнання вини, щире каяття та
активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК
України обтяжують покарання
обвинуваченому, судом не встановлено.

Як видно з матеріалів провадження,
ОСОБА_1 вчинив кримінальне
правопорушення під час іспитового
строку, встановленого йому попереднім
вироком, а це свідчить про те, що він не
зробив відповідних висновків і не став
на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що виправлення
обвинуваченого можливе лише за умови
ізоляції від суспільства, а відтак йому
слід призначити покарання в межах
санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді
позбавлення волі та визначити
остаточне покарання за правилами ст. 71
КК України, приєднавши частину
невідбутого покарання за вироком
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 16 березня 2012
року.

Передбачених ст. 75 КК України
підстав для його звільнення від
відбування покарання з випробуванням
суд не убачає.

Як убачається із роз'яснень, наданих
у п. 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7
«Про практику призначення судами
кримінального покарання», якщо особа,
щодо якої було застосовано звільнення
від відбування покарання з
випробуванням, вчинила до
постановлення вироку в перші справі
інший злочин, за який вона засуджується
до покарання, що належить відбувати
реально, застосування принципів
поглинання, часткового чи повного
складання призначених покарань не
допускається. За таких умов кожний
вирок виконується самостійно.

Із матеріалів провадження
встановлено, що вироком Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 29 травня 2013 року ОСОБА_1 було
засуджено до покарання у виді
позбавлення волі зі звільненням на
підставі ст. 75 КК України від його
відбування з випробуванням.

Але до ухвалення цього вироку ОСОБА_1
вчинив ще одне кримінальне
правопорушення, за яке суд вважає за
правильне призначити йому покарання у
виді позбавлення волі, що належить
відбувати реально.

За таких обставин, вирок щодо
обвинуваченого від 29 травня 2013 року
слід виконувати самостійно.

Питання про долю речових доказів
слід вирішити відповідно до вимог ст. 100
КПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
призначивши йому покарання у виді 1
(одного) року 5 (п'яти) місяців
позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України до
покарання, призначеного за даним
вироком, частково приєднати невідбуту
частину покарання за вироком
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 16 березня 2012
року та остаточно призначити ОСОБА_1
міру покарання у виді 1 (одного) року 6
(шести) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу
обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у виді
тримання під вартою, взявши його під
варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання
ОСОБА_1 рахувати з моменту взяття під
варту - з 10 грудня 2013 року.

Вирок Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 29 травня 2013
року виконувати самостійно.

Речовий доказ - металеві санки, які
зберігаються в камері зберігання
речових доказів Ізяславського РВ УМВС
України в Хмельницькій області,
повернути ОСОБА_1

Апеляційна скарга на вирок суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області через
Ізяславський районний суд
Хмельницької області протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою,
строк подачі апеляційної скарги
обчислюється з моменту вручення їй
копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору, інші учасники судового
провадження мають право отримати копію
вироку в суді.

Суддя : підпис
В. І. Столковський

З оригіналом вірно: суддя

Секретар: