Справа № 1-1528/11
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника /адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про зміну запобіжного заходу підсудному у рамках кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -
На розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва перебуває дана кримінальна справа.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу підсудному з тримання під вартою на альтернативний, оскільки підсудний на нього жодного тиску не чинить, завдану шкоду відшкодовано, від цивільного позову він відмовився.
Підсудний ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на альтернативний підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Захисник заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти зміни запобіжного заходу, оскільки встановлені судом при обрані даного заходу ризики на цей час є триваючими щодо решти потерпілих у справі.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ст. 148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підсудний буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.
З матеріалів кримінальної справи, а саме постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 07.05.2010 року, слідує, що запобіжний захід підсудному у вигляді тримання під вартою було обрано враховуючи наявність ризиків регламентованих КПК України, а саме: може ухилятися від слідства та суду, виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини, впливати на потерпілих та свідків, даних про особу останнього, який є уродженцем Луганської області, громадянином України, освіта середня, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Главою 13 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження запобіжних заходів, сторони у справі повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, якими відповідно до ст. 65 КПК України є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також, відповідно до ст. 150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Суд сприймає, як переконливі, доводи ОСОБА_6 в частині того, що підсудний на нього жодного тиску не чинить, завдану шкоду відшкодовано, від цивільного позову він відмовився.
Однак, в цей же суд час враховує, що окрім нього потерпілими у провадженні являються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ризик тиску на яких на цей час є триваючим.
Крім того, суд вважає, на цей час, триваючим ризик можливості ухилятися підсудного від слідства та суду, враховуючи, що місця проживання у м. Києві він не має, а у судових засіданнях останній неодноразово заявляв, що має бажання після звільнення з-під варти поїхати до своєї матері, яка мешкає в Луганській області, та на цей час являється територією України на якій проводиться антитерористична операція.
Також, до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені ризики та обставини, які характеризують підсудного за період його перебування у СІЗО змінилися в ліпшу сторону, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною не надано.
В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно підсудного запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 148, 150, 165, 165-1, 165-2 КПК України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу підсудному у рамках кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України - відмовити.
Постанова окремому оскарженню не підлягає.
С у д д я: ОСОБА_1