Справа № 1-7/11
ПОСТАНОВА

10 травня 2011 року Ленінський райсуд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: Бутельської Г.В.

при секретарі: Нетесі С.М.

за участю прокурора: Олійник Ю.А.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого директором ПП «Ламан», не маючого судимості, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків з охорони громадського порядку, за наступних обставин.

12.04.2008 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_2, разом з двома невстановленими особами, вживали алкогольні напої на ганку автопідприємства, яке знаходиться у громадському місці навпроти будинку №28, по вул. Полтавській в м. Кіровограді.

У цей момент до них підійшли у форменому одязі двоє працівників міліції - інспектор 2-го взводу РПС молодший сержант міліції ОСОБА_3 та інспектор 2-го взводу РПС ОСОБА_4, які несли службу з охорони громадського порядку у м. Кіровограді, по маршрутному патрулюванні №634-635, та представившись працівниками міліції зробили вказаним особам зауваження.

На вказане зауваження ОСОБА_2 та двоє невстановлених осіб відповіли нецензурною лайкою та образами. На неодноразові прохання працівників міліції припинити лайку та образи, ОСОБА_2 та двоє невстановлених осіб не реагували, продовжуючи сваритись. Після чого, молодший сержант міліції ОСОБА_3 зробив попередження, що викличе автопатруль. В цей час ОСОБА_2 зібравши зі сходин ганку у поліетиленовий пакет продукти та горілку «Златогор», пішов до автомобіля «Шкода Октавія», чорного кольору, д/н НОМЕР_1, який стояв поруч, молодший сержант міліції ОСОБА_3 зробив зауваження щоб ОСОБА_2 не зникав з місця події. У відповідь ОСОБА_2 розвернувшись до ОСОБА_3, взяв його за бушлат, в районі жетону, а іншою почав наносити удари в область голови. В цей час, один із невідомих осіб наніс удар у потиличну частину голови ОСОБА_3, після чого, останній впав на землю та втратив свідомість. В цей час другий з невідомих осіб наносив удари ОСОБА_4, від яких останній впав на землю.

Після вчинення опору працівникам міліції, ОСОБА_2 та двоє невідомих осіб сіли у автомобіль «Хиундай» та «Шкода Октавія» і зникли з місця події.

Згідно висновку спеціаліста №176 від 15 травня 2008 року у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя. Данні тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоровя.

Органом досудового слідства діяння ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.342 КК України.

Під час судового слідства потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили, що претензій матеріального і морального характеру до підсудного не мають, оскільки шкода ним відшкодована.

В судовому засіданні адвокатом підсудного заявлено клопотання про закриття кримінальної справи і звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 у звязку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення злочину минуло більше трьох років.

Заслухавши клопотання, думку прокурора, який не заперечив проти закриття кримінальної справи у звязку із закінченням строків давності, оскільки вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості і з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, враховуючи думку ОСОБА_2, який підтримав клопотання адвоката про закриття відносно нього справи, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.12 КК України даний вид злочину відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Як вбачається із постанови про порушення кримінальної справи від 21.07.2008 року ОСОБА_2 вчинив злочин 12.04.2008 року, тобто, з часу вчинення злочину і на час розгляду справи в суді минуло більше трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено у виді обмеження або позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо закриття справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.342 КК України, судом також бралось до уваги, що останній не ухилявся від суду, не вчинив іншого злочину, тобто перебіг давності у даному випадку не зупинявся.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.11-1 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.342 КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.342 КК України закрити у звязку із закінченням строків давності.

Речові докази по справі, що зберігаються при матеріалах кримінальної справи, залишити зберігати в справі. Записник, що переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_4, залишити останньому, як йому належний. Міліцейську куртку, що зберігається у камері схову речових доказів прокуратури Ленінського району м. Кіровограда, повернути ОСОБА_3, як йому належну.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Г. В. Бутельська