Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/33/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 366 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2015 року м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного 25 липня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.2 ст.191 КК України за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Водяне Компаніївського району Кіровоградської області, українку, громадянку України, з вищою освітою, одруженої, що не працює, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі службовою діяльністю строком на 1 рік.

На підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_9 звільнено від відбуття призначеного покарання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. В.Севастянівка Христинівського району Черкаської області, українця, громадянинаУкраїни, з вищою освітою, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі службовою діяльністю на строк 1 рік.

За ч.2 ст. 191 КК України ОСОБА_8 виправдано.

Ухвалено про стягнення солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 6852 грн. 16 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:
Суд визнав винним та засудив ОСОБА_9 за те, що вона працюючи головним бухгалтером Бобринецького сільськогосподарського технікуму ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету, будучи службовою особою, за вказівкою директора технікуму ОСОБА_8 , з метою оприбуткування коштів до каси закладу в сумі 138210,00 грн. Підробила підписи у графі «Покупець» в 14 договорах від 26 квітня 2012 року про попередню оплату за сільськогосподарську продукцію з неіснуючими особами, з якими технікум зобов`язаний розрахуватись не пізніше 1 грудня2013 року по середній ціні, яка складеться на день розрахунку, а саме: договір № 20, укладений з ОСОБА_10 , договір № 21, укладений з ОСОБА_11 , договір № 22, укладений з ОСОБА_12 , договір № 23, укладений з ОСОБА_13 , договір № 24, укладений з ОСОБА_14 , договір № 25, укладенийз ОСОБА_15 , договір № 26, укладений з ОСОБА_16 , договір № 27, укладений з ОСОБА_17 , договір № 28, укладений з ОСОБА_18 , договір № 29, укладений з ОСОБА_19 , договір №30, укладений з ОСОБА_20 , договір № 31, укладений з ОСОБА_21 , договір № 32, укладений з ОСОБА_22 та договір № 32а, укладений з ОСОБА_23 .

На підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_9 звільнено від призначеного основного покарання у виді штрафу в розмірі 850, 00 грн. та від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані зі службовою діяльністю строком на 1 рік.

Вирок суду в частині засудження ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржується.

ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він перебуваючи на посаді директора Бобринецького сільськогосподарського технікуму ім. В.Порика Білоцерківського національного аграрного університету, заснованого на державній власності та підпорядкований Міністерству аграрної політики України, будучи службовою особою, з метою оприбуткування коштів до каси закладу в сумі 138210,00 грн. поставив свій підпис та печатку закладу в 14 договорах від 26 квітня 2012 року про попередню оплату за сільськогосподарську продукцію, завідомо знаючи про те, що дані договори виконані бухгалтером ОСОБА_9 та підписані нею від імені неіснуючих осіб, а саме: договір № 20, укладений з ОСОБА_10 , договір № 21, укладений з ОСОБА_11 , договір № 22, укладений з ОСОБА_12 , договір № 23, укладений з ОСОБА_13 , договір № 24, укладений з ОСОБА_14 , договір № 25, укладений з ОСОБА_15 , договір № 26, укладений з ОСОБА_16 , договір № 27, укладений з ОСОБА_17 , договір № 28, укладений з ОСОБА_18 , договір № 29, укладений з ОСОБА_19 , договір №30, укладений з ОСОБА_20 , договір № 31, укладений з ОСОБА_21 , договір № 32, укладений з ОСОБА_22 та договір № 32а, укладений з ОСОБА_23 ..

За ч.2 ст. 191 КК України ОСОБА_8 виправдано за недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

Вирок суду в цій частині в апеляційному порядку також не оскаржується.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст. 366 КК України та відповідно до ст. 284 КПК України постановити ухвалу про закриття кримінального за відсутності в діях її підзахисного складу даного кримінального правопорушення, вказуючи на необ`єктивність та неповноту у з`ясуванні судом фактичних обставин справи та досліджених доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, що вплинуло на законність та обґрунтованість рішення суду.

Зокрема адвокат зазначає, про те, що обвинувачення ОСОБА_8 у службовому підробленні та висновки суду про доведеність його вини ґрунтуються на припущеннях та показаннях ОСОБА_9 , об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що ОСОБА_8 при підписанні договорів попередньої оплати за сільськогосподарську продукцію та проставленні печатки учбового закладу знав про їх фіктивність та підробку ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження не містять.

Тобто, на думку сторони захисту з суб`єктивної сторони у діях ОСОБА_8 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки він підписуючи підроблені бухгалтером договори та засвідчуючи їх печаткою, як службова особа не усвідомлював та не розумів їх неправдивий характер та удаваність правочину.

При цьому, адвокат не оспорює, що ОСОБА_8 підроблені ОСОБА_9 договори та поставив печатку технікуму.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які повністю підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Фактичні обставини справи, які обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником не оспорюються свідчать про те, що 138210,00 грн., з яких 100 000,00 грн. ОСОБА_8 позичив у ОСОБА_24 під урожай насіння соняшнику були внесені 26 квітня 2013 року в касу технікуму саме ОСОБА_8 для покриття витрат очолюваного ним начального закладу по обов`язковим платежам.

Для того, щоб вказані кошти оприбуткувати на рахунку технікуму в управлінні державної казначейської служби в Україні та в подальшому використати їх на потреби закладу, бухгалтер ОСОБА_9 від імені вигаданих нею осіб, які нібито вносили кошти в касу технікуму, склала по одному примірникуі підписала договори попередньої оплати за реалізовану сільськогосподарську продукцію, згідно яких технікум зобов`язаний був розрахуватись за вказану у договорі продукцію з неіснуючими особами не пізніше 01 грудня 2013 року по середній ціні.

14 фіктивних договорів, датованих 26 квітня 2012 року, з відомостями, які не відповідають дійсності, від імені вигаданих осіб, ОСОБА_9 підписала та передала ОСОБА_8 , який їх підписав та постави печатку технікуму.

Диспозицією ч.1 ст. 366 КК України передбачена кримінальна відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Тобто, норма закону про кримінальну відповідальність перелічує в альтернативі декілька діянь, а саме: внесення до документів неправдивих відомостей, інше підроблення документів, складання неправдивих документів, видача неправдивих документів, кожне з яких як самостійно, а так само і в їх сукупності, у будь-якій кількості і будь-якому поєднанні, становлять один (єдиний) одиничний злочин.
Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненному службовою особою з використанням свого службового становища.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.

Злочин є закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з зазначених вище дій (формальний склад), незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ.

В даній ситуації, ОСОБА_8 будучи директором Бобринецького сільськогосподарського технікуму Білоцерківського національного аграрного університету, який безпосередньо здійснює поточне управління фінансового - господарською діяльністю технікуму і зобов`язаний, в тому числі забезпечувати виконання показників ефективності використання майнового стану навчального закладу, для покриття витрат технікуму приніс на роботу 138210,00 грн., які були оприбутковані шляхом внесення бухгалтером ОСОБА_9 завідомо неправдивих відомостей у договори, згідно яких вигадані ОСОБА_9 особи 26 квітня 2013 року нібито вносили до каси підприємства кошти в якості попередньої оплати за врожай насіння соняшнику, при тому, що фактично кошти були внесені самим ОСОБА_8 .

Викладені у вироку висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у внесенні ним як службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей є правильними і такими, що ґрунтуються на сукупності зібраних, узгоджених між собою та досліджених судом доказах.

Так, ОСОБА_9 в судовому засіданні конкретно пояснила про те, що в квітні 2013 року для залучення додаткових коштів для погашення заборгованості по обов`язковим платежам директор технікуму ОСОБА_8 дав їй розпорядження підготувати договори попередньої оплати за сільськогосподарську продукцію.

Вона безпосередньо склала такі договори, вказавши стороною договору неіснуючих осіб, які нібито вносили кошти до каси технікуму як попередню плату за реалізовану сільськогосподарську продукцію, поставила за них підписи і передала директору ОСОБА_8 , який в свою чергу поставив на договорах свій підпис та засвідчив їх печаткою закладу.

Показання ОСОБА_9 як під час досудового розслідування так і в суді першої інстанції є послідовними і достовірними, відповідають фактичним обставинам справи і сумнівів в їх правдивості, у колегії суддів не викликають.

Таким чином, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про те, що її підзахисний підписуючи вказані договори та проставляючи печатку технікуму не знав про їх фіктивність та підробку бухгалтером ОСОБА_9 , колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються вищевикладеним.
Також слід зазначити про те, що доводи адвоката ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому злочину не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а необ`єктивність та неповнота у дослідженні судом першої інстанції представлених доказів констатується з формальних підстав.

Законних та обгрунтованих підстав для скасування вироку Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 366 КК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 366 КК України -без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4