Справа № 405/1447/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0001181 від 14.02.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі за незаконне поводження зі зброєю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

14 лютого 2015 року, вранці, точного часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_4 , проходячи по вул. Жовтневої Революції, 35 А в м. Кіровограді в сміттєвому баку неподалік від магазину «АТБ» побачив багнет-ніж. В цей час у ОСОБА_4 виник намір спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи, що «багнет-ніж» являється холодною зброєю, не маючи відповідного дозволу на носіння такої зброї, ОСОБА_4 підняв вказаний ніж і поклав до внутрішньої кишені куртки в яку був одягнений, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, залишив багнет-ніж при собі, тим самим вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
14 лютого 2015 року близько 11 год. 10 хв. по вул. Гоголя біля буд. № 33 в ході огляду місця події в присутності двох понятих у ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено предмет за зовнішніми ознаками схожий на багнет-ніж, що відповідно до висновку експерта № 13 від 18.02.2015 року являється клинковою холодною зброєю колючої дії-штиком саморядної гвинтівки виготовлений промисловим способом, в його конструкцію саморобним способом внесені зміни у виді сточування обуха та ріжучої кромки клинка до залишкової ширини 13 мм.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

26 лютого 2015 року між прокурором прокуратури м. Кіровограда юристом 3-ого класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України у виді арешту на строк 3 місяці

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Також в угоді зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-I КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України є злочином середньої, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді арешту на строк 3 місяці відповідає вимогам кримінального Закону.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом не встановлено.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 26 лютого 2015 року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.374, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 лютого 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором прокуратури м. Кіровограда юристом 3-ого класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 .

Направити даний вирок на виконання до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із залучення експерта у сумі 393,12 грн.

Речовий доказ багнет-ніж, що зберігається у камері речових доказів Кіровоградського МВ УМВС в області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1