Провадження №1/127/432/13
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2014 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальну справу про обвинувачення:
· ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07 лютого 2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст.ст. 186 ч. 2, 189 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки із застосуванням ст. 76 ч. 1 пп. 2, 3, 4 КК України;
· ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2012 року підсудний ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистої наживи, завчасно знаючи, що кредит не буде виплачуватись, домовився з кредитним інспектором АТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 , щоб він оформив кредит на придбання комп`ютерної техніки на людину, яку він йому приведе. ОСОБА_10 , обіймаючи вказану посаду, виходячи з обсягу наявних прав та обов`язків, а також в межах своїх повноважень можливості видавати розпорядження та доручення, які є обов`язковими для виконання, будучи службовою особою, погодився оформити кредит на придбання комп`ютерної техніки. Того ж дня, 10 січня 2012 року підсудний ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ввів в оману невстановлену слідством особу, яку запевнив, що оформлений на неї кредит не потрібно проплачувати. Після чого, підвів невстановлену слідством особу до кредитного інспектора АТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 , який переслідуючи мету в незаконний спосіб збільшити кількість виданих кредитів, задля отримання запропонованого йому підвищення в посаді, будучи відповідальним за точку продажу, що розташована в магазині побутової техніки «Комфі», що по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці, зловживаючи своїм службовим становищем, оформив на невстановлену слідством особу кредитний договір №006-01089-100112 на суму 19605,15 гривень для отримання трьох ноутбуків, що заборонено посадовою інструкцією, вказавши при цьому в кредитному договорі в пункті опису предмету застави та в акті перевірки наявності, стану, умов використання предмету застави, що передається в заставу один ноутбук та плоскопанельний телевізор, та видав їй кредитну картку №007-01089-100112 з лімітом кредитування 7000 гривень. Отримавши комп`ютерну техніку, невстановлена слідством особа передала її підсудному ОСОБА_8 , який розпорядився нею на власний розсуд, заподіявши АТ «Дельта Банк» матеріального збитку на загальну суму 26605 гривень 15 копійок.
Крім того, 31 січня 2012 року підсудний ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистої наживи, завчасно знаючи, що кредит не буде виплачуватись, знову домовився з кредитним інспектором АТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 , щоб він оформив кредит на придбання побутової техніки на людину, яку він йому приведе. ОСОБА_10 , обіймаючи вказану посаду, виходячи з обсягу наявних прав та обов`язків, а також в межах своїх повноважень можливості видавати розпорядження та доручення, які є обов`язковими для виконання, будучи службовою особою, погодився оформити кредит на придбання побутової техніки. Того ж дня, 31 січня 2012 року підсудний ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ввів в оману ОСОБА_11 , яку запевнив, що оформлений на неї кредит проплачувати не потрібно, пообіцявши після оформлення кредиту грошову винагороду. Після чого підвів її до кредитного інспектора АТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 , який переслідуючи мету в незаконний спосіб збільшити кількість виданих кредитів, задля отримання запропонованого йому підвищення в посаді, будучи відповідальним за точку продажу, що розташована в магазині побутової техніки «Комфі» по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці, зловживаючи своїм службовим становищем, оформив на ОСОБА_11 кредитний договір №002-01089-310122 на суму 200885 гривень 39 копійок для отримання побутової техніки. Після оформлення кредиту на ОСОБА_11 , підсудний ОСОБА_8 отримав побутову техніку, якою розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв АТ «Дельта Банк» матеріального збитку на загальну суму 20885 гривень 39 копійок.
Підсудний ОСОБА_9 31 січня 2012 року, переслідуючи мету особистої наживи, завчасно знаючи, що кредит проплачуватись не буде, домовився з кредитним інспектором АТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 , щоб він оформив кредит на придбання комп`ютерної техніки на людину, яку він йому приведе. ОСОБА_10 , обіймаючи вказану посаду, виходячи з обсягу наявних прав та обов`язків, а також в межах своїх повноважень можливості видавати розпорядження та доручення, які є обов`язковими для виконання, будучи службовою особою, погодився оформити кредит на придбання комп`ютерної техніки. Того ж дня, 31 січня 2012 року підсудний ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ввів в оману ОСОБА_12 , запевнивши її, що оформлений на неї кредит не потрібно проплачувати та пообіцяв за оформлення на неї кредиту грошову винагороду в сумі 3000 гривень. Після чого, підвів її до кредитного інспектора АТ «Дельта Банк» ОСОБА_10 , який на той час оформляв кредитний договір на ОСОБА_11 , обумовивши питання про оформлення кредиту на ОСОБА_12 . Після цього, ОСОБА_10 , переслідуючи мету в незаконний спосіб збільшити кількість виданих кредитів, задля отримання запропонованого йому підвищення в посаді, будучи відповідальним за точку продажу, що розташована в магазині побутової техніки «Комфі» по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці, зловживаючи своїм службовим становищем, надав розпорядження кредитному інспектору АТ «Дельта Банк» ОСОБА_13 , яка була необізнаною в його злочинних планах на отримання чотирьох ноутбуків, що заборонено посадовою інструкцією, запевнивши при цьому її, що ОСОБА_12 добросовісний клієнт та що кредит буде проплачуватись, так як сам ОСОБА_10 в той час був зайнятий оформленням кредитного договору на ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , вважаючи, що ОСОБА_12 добросовісний клієнт, оформила на неї кредитний договір №002-01088-310112 на суму 16290 гривень 60 копійок для отримання чотирьох ноутбуків та видала їй кредитну картку з лімітом кредитування 6000 гривень. Оформивши кредитний договір на ОСОБА_12 , ноутбуки отримав ОСОБА_9 , який розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив АТ «Дельта Банк» матеріального збитку на загальну суму 22290 гривень 60 копійок.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину спочатку не визнав, після допиту свідків вину визнав повністю за обставин встановлених судом, наведених вище.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину спочатку не визнав, після допиту свідків вину визнав повністю за обставин встановлених судом, наведених вище.
Крім визнання вини самими підсудними їх вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами.
Так, свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він з травня 2011 року по лютий 2012 року працював на посаді кредитного інспектора у відділенні АТ «Дельта Банк», що розташований в приміщенні магазину «Ельдорадо» по вул. Коцюбинського, 78 в м. Вінниці. З підсудним ОСОБА_8 він знайомий з 2008 року, а з підсудним ОСОБА_9 з 2011 року, останній працював продавцем консультантом в магазині «Ельдорадо». Одного разу до нього звернувся ОСОБА_15 з проханням оформити кредит на його знайому. Його знайома прийшла і оформила кредит на придбання побутової техніки. В січні 2012 року до нього зателефонував підсудний ОСОБА_9 та повідомив, що його тітка бажає оформити кредит на придбання побутової техніки. В той день його не було на роботі і він запропонував ОСОБА_9 оформити кредит в інший день, але той відмовився, сказав, що бажає оформити кредит саме цього дня. Тоді він зателефонував ОСОБА_10 , який працював також кредитним інспектором у відділенні АТ «Дельта Банк» у точці продажу в магазині «Комфі» по АДРЕСА_3 , з проханням оформити побутовий кредит на тітку ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона працює в АТ «Дельта Банк». Їй від слідства стало відомо, що їх бувші працівники ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 видавали кредити по підробленим паспортам на неіснуючих осіб. Кредитний дозвіл вони отримували через мережу Інтернет. В головний офіс банку вони направляли анкету заявника, ксерокопію паспорта, ксерокопію ідентифікаційного номеру та довідку з місця роботи про розмір заробітної плати. Можна було оформляти кредит на суму не більше 50 000 гривень і не більше чим на два однотипних виду товару.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона з квітня 2010 року по лютий 2012 року працювала на посаді кредитного інспектора АТ «Дельта Банк», точка продажу якого знаходилась в магазині «Комфі», по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці. З підсудним ОСОБА_9 вона знайома, так як останній працював продавцем в магазині побутової техніки «Ельдорадо», по вул. Коцюбинського, 78 в м. Вінниці, який є також точкою продажу, який обслуговується АТ «Дельта Банк». ОСОБА_9 приводив клієнтів на оформлення кредитів до кредитних інспекторів різних банків. Підсудного ОСОБА_8 вона не знає.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що з 07 червня 2011 року він працював кредитним інспектором в АТ «Дельта Банк». Його робоче місце знаходилося в магазині побутової техніки «Комфі» по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці. З метою отримати підвищення по службі, він повинен був оформити якомога більше кредитних договорів. 10 січня 2012 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_8 з метою оформити кредит на придбання побутової техніки на особу, яку він приведе. Він оформив кредит на особу, яку привів ОСОБА_8 , на суму 19605 гривень 15 копійок для отримання трьох ноутбуків, що було заборонено. В кредитному договорі було зазначено, що в заставі знаходяться один ноутбук і один плоскопанельний телевізор. Крім того, даній особі була видана кредитна картка з лімітом кредитування 7000 гривень. Також 31 січня 2012 року до нього повторно звернувся ОСОБА_8 , щоб він оформив кредитний договір на ОСОБА_11 , що він і зробив. Того ж дня до нього звернувся ОСОБА_9 , який попросив його оформити кредитний договір на ОСОБА_12 . Оскільки він в цей час оформляв кредит на ОСОБА_11 , то він попросив свою колегу кредитного інспектора ОСОБА_13 оформити кредитний договір на ОСОБА_12 на придбання чотирьох ноутбуків на суму 16290 гривень 60 копійок. Також ОСОБА_12 була видана кредитна картка з лімітом кредитування 6000 гривень.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 31 січня 2012 року їй зателефонував двоюрідний брат ОСОБА_18 і запитав, чи вона хоче заробити гроші. Вона сказала, що хоче і вони зустрілися на залізничному вокзалі в м. Вінниці, вона з собою взяла паспорт та довідку про ідентифікаційний номер. Потім вони разом під`їхали до магазину «Комфі», що по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці, де їх зустрів знайомий її брата на прізвисько « ОСОБА_19 », як потім їй стало відомо ОСОБА_8 . Останній сказав, що потрібно, щоб вона на свій паспорт та ідентифікаційний номер оформила кредит на побутову техніку. Даний кредит вона погашати не буде, так як неодноразово вони такі кредити брали і вони так проходили, що у нього все домовлено з працівником банку. За оформлення даного кредиту він мав надати їй грошові кошти. Суму винагороди вони не обумовлювали. ОСОБА_8 зателефонував працівнику банку на ім`я ОСОБА_20 , який вийшов до них, потім вона з ним піднялась на другий поверх, де він оформив на неї кредит. Вона на той момент ніде не працювала, а ОСОБА_8 сказав, щоб вона при укладанні договору кредиту сказала, що являється приватним підприємцем і працює реалізатором на ринку, та що її дохід в місяць складає 3000 гривень. При укладанні кредитного договору працівник банку вказав в анкеті позичальника, що її дохід в місяць складає 5000 гривень. Вони з братом взяли в кредит холодильник, ноутбук, телевізор, пральну машину та мобільний телефон. Дану техніку було завантажено у дві машини. До них підійшов ОСОБА_8 і сказав їм, що дану техніку вони відвезуть, а потім він приїде і розрахується з ними. Вони з братом чекали його, однак він так і не приїхав, з ними не розрахувався. При оформленні кредиту, який оформляв кредитний інспектор на ім`я ОСОБА_20 , біля іншого кредитного інспектора, яким була дівчина, оформляла кредит її знайома ОСОБА_12 . Коли вона з нею поспілкувалась, то виявилось, що остання також оформила кредит таким чином як і вона, зі слів ОСОБА_12 за оформлення даного кредиту останній дали 3000 гривень.
Свідок ОСОБА_18 дав суду показання аналогічні показанням ОСОБА_11 , доповнив, що він раніше судимий, коли відбував покарання, то познайомився із засудженим на прізвисько « ОСОБА_21 ». Останній йому зателефонував в період часу з 29 січня по 30 січня 2012 року та сказав, що потрібно знайти людину, на яку можна оформити кредит, що на цьому можна заробити. Він запропонував взяти кредит двоюрідній сестрі ОСОБА_11 , яка на його пропозицію погодилася, оскільки за оформлення кредиту пообіцяли грошову винагороду. Вони з сестрою під`їхали до торгового центру «Мегамол», як сказав їм по телефону «Кабан», підійшли до автомобіля «Рено» жовтого кольору, де їх зустрів хлопець на прізвисько « ОСОБА_19 », як потім йому стало відомо це був ОСОБА_8 . Вони сіли в автомобіль, за кермом якого сидів хлопець на ім`я ОСОБА_22 . Під`їхавши до магазину побутової техніки «Комфі», що по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці, ОСОБА_8 вийшов з автомобіля і пішов в магазин, де розмовляв з кредитним інспектором банку на ім`я ОСОБА_20 , який оформив на ОСОБА_11 побутовий кредит. Вони з ОСОБА_11 підібрали побутову техніку, перелік якої йому надіслав в смс повідомленні «Кабан». Крім того, він взяв собі мобільний телефон. ОСОБА_11 надала кредитному інспектору Ярославу паспорт та ідентифікаційний номер, на неї заповнили анкету позичальника, відомості в якій були вказані ОСОБА_20 . Потім ОСОБА_8 та ОСОБА_22 зателефонували особі, яка мала приїхати в магазин та привезти кошти, щоб проплатити перший внесок за побутову техніку. ОСОБА_8 взяв ці кошти в сумі 2000 гривень та від імені ОСОБА_11 проплатив перший внесок за побутову техніку. ОСОБА_8 називав даного чоловіка - ОСОБА_23 на прізвисько « ОСОБА_24 ». Останній забрав оформлений в кредит ноутбук, зробивши зауваження, що не такий ноутбук, який йому потрібний. Після чого, ОСОБА_22 та ОСОБА_8 під`їхали до тильного входу в магазин, завантажили в автомобіль техніку, яку ОСОБА_11 придбала, згідно з договором кредиту, а їм сказали чекати біля магазину повернення ОСОБА_8 , який мав віддати їм винагороду за оформлений ОСОБА_11 кредит. Однак ОСОБА_8 не приїхав, а в подальшому уникав зустрічей, грошей їм не дали.
Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що є директором ТОВ «Символ-К» - підприємства, що займається продажем та ремонтом комп`ютерної техніки. В зв`язку з специфікою його роботи, він являється постійним клієнтом магазинів побутової техніки, неодноразово купував техніку в магазинах «Ельдорадо» та «Комфі». В кінці січня 2012 року йому зателефонував ОСОБА_8 , з яким він був раніше знайомий, і запропонував купити ноутбук, за якою ціною він вже не пам`ятає, на що він погодився. Він приїхав в магазин «Комфі» і зустрівся з ОСОБА_8 , у якого він придбав ноутбук за 4000 гривень, ноутбук був новий з відповідними документами.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_9 , який сказав їй, що можна взяти побутовий кредит, який не потрібно буде виплачувати, так як він домовився з працівниками банку, які роздають ліміти. Вони приїхали в магазин «Комфі», де ОСОБА_9 звернувся до свого знайомого ОСОБА_10 , щоб останній оформив на неї кредит. Оскільки ОСОБА_10 був зайнятий, то він попросив свого колегу дівчину оформити на неї кредитні документи. Під час заповнення анкети вона сказала кредитному інспектору дані про себе, які сказав ОСОБА_9 . Під оформлений кредит вона вибрала чотири ноутбука. За оформлення кредиту вона мала отримати грошову винагороду в сумі 3000 гривень. Також їй була видана кредитна картка, від якої вона спочатку відмовилася, а потім її відновила.
Вина підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину підтверджується також: протоколом заяви начальника служби безпеки банку Вінницького регіону АТ «Дельта Банк» ОСОБА_26 , згідно з яким останній звернувся до начальника УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області із заявою про вчинення шахрайства працівником банку ОСОБА_10 (том 1 а.с. 8-9); протоколом заяви ОСОБА_12 , згідно з яким остання просила прийняти міри до ОСОБА_27 , який зловживаючи її довірою, шахрайським шляхом, ввівши її в оману, вмовив її оформити кредит в магазині «Комфі», що по вул. Кармелюка, 2 в м. Вінниці (том 1 а.с. 78); протоколом очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , згідно з яким останні повідомляли про обставини оформлення ОСОБА_12 кредиту (том 1 а.с. 155-161); протоколом очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , згідно з яким останні повідомляли про обставини оформлення кредитного договору на невстановлену слідством особу (том 1 а.с. 229-234); протоколом очної ставки між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , згідно з яким останні повідомляли про обставини оформлення кредиту на ОСОБА_11 (том 1 а.с. 242-245); протоколом пред`явлення ОСОБА_18 особи для впізнання по фотознімках, згідно з яким ОСОБА_18 впізнав на фотознімку під номером 4 особу, яка забрала ноутбук, який був оформлений в кредит на його сестру ОСОБА_11 (том 1 а.с. 249-250); протоколом очної ставки між ОСОБА_25 та ОСОБА_8 , згідно з яким останні повідомляли про обставини оформлення кредиту на невстановлену слідством особу (том 1 а.с. 255-258); протоколом очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , згідно з яким останні повідомляли про оформлення ОСОБА_13 кредитного договору на ОСОБА_12 (том 2 а.с. 21-26); протоколом виїмки, згідно з яким було проведено виїмку кредитних договорів в АТ «Дельта Банк» за адресою: м. Вінниця, вул. Першотравнева, 43 (том 2 а.с. 45-47); протоколом очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , згідно з яким останні повідомляли про обставини оформлення кредитного договору на ОСОБА_12 (том 2 а.с. 181-186); протоколом очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , згідно з яким останні повідомляли про обставини оформлення кредитного договору на ОСОБА_12 (том 2 а.с. 187-189); протоколом очної ставки між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , згідно з яким останні наполягали на своїх показаннях (том 2 а.с. 192-197); протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 (том 3 а.с. 128-130); копією кредитного договору №006-01089-100112 від 10 січня 2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» в особі кредитного інспектора ОСОБА_10 та ОСОБА_28 - невстановленої слідством особи, про отримання останнім грошових коштів на придбання майна на суму 19605 гривень 15 копійок та матеріалами до нього (том 1 а.с. 13-26); копією кредитного договору №002-01089-310112 від 31 січня 2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» в особі кредитного інспектора ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про отримання останньою грошових коштів на придбання майна на суму 200885 гривень 39 копійок та матеріалами до нього (том 1 а.с. 30-40); копією кредитного договору №002-01088-310112 від 31 січня 2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» в особі кредитного інспектора ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про отримання останньою грошових коштів на придбання майна на суму 16290 гривень 60 копійок та матеріалами до нього (том 1 а.с. 48-60).
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинів доведена і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.
На підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що дії підсудного ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії підсудного ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи підсудних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підсудний ОСОБА_8 засуджений, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро кається.
Підсудний ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро кається.
Обставиною, що пом`якшує покарання підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є їх щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання підсудних, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудних, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та попередження вчинення ними нових злочинів, буде покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що при визначенні ОСОБА_8 остаточного покарання слід застосувати ст. 70 ч. 4 КК України та вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 07 лютого 2012 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 186 ч. 2, 189 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки із застосуванням ст. 76 ч. 1 пп. 2.3,4 КК України, виконувати самостійно.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (1960 р.), суд
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 07 лютого 2012 року щодо засудженого ОСОБА_8 виконувати самостійно.
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, залишити - підписку про невиїзд.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: