АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-832 2007 року Головуючий у 1-й
187 ч.2 КК України Винниченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області у
складі:

Головуючого
Гавриша В.М.

Суддів-
Тараненка Ю.П. Гладія С. В.

за участю прокурора ДупакаМ. Г.

захисників
ОСОБА_1 ОСОБА_2. ОСОБА_3.

засуджених
ОСОБА_4. ОСОБА_5.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
17 серпня 2007 року кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_5. та в
його інтересах захисників ОСОБА_1 і ОСОБА_2.,
засудженого ОСОБА_4. та в його
інтересах захисника ОСОБА_3. на вирок
Хорольського районного суду від 21 травня 2007 року.

Цим вироком -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Стрілкове Генічеського району Херсонської області, судимий 18.07.2005 р. за ст.
ст. 185 ч.3; 75 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбуття
покарання з випробовуванням на іспитовий строк 2
роки; засуджений за ст. . 187 ч. 2
КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного
йому майна.

за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення
волі; за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

На підставі
ст. 70 КК України до
7 років позбавлення
волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

Згідно ст. 71
КК України остаточно до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Лубни Полтавської
області, раніше судимий:

1) 5.04.2006
року за ст. ст. 185 ч.3;
75 КК України до 3 років позбавлення

волі із
звільненням від покарання з
випробовуванням на іспитовий строк

2 роки ;

2) 26.09.2006 року за ст.
ст. 185 ч.2; 185 ч.3; 70;70
ч.4;75;76 КК України до З

років 3
місяців позбавлення волі із звільненням
від відбуття покарання

3 випробовуванням на іспитовий строк 3 роки;

засуджений за
ст. 187 ч.2 КК України до 7 років
позбавлення волі з конфіскацією Уг частини належного йому майна;

Згідно ст. 71 КК України остаточно до 7 років 1
місяця позбавлення волі з конфіскацією 1А частини належного йому майна.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. на користь потерпілого ОСОБА_6. 535 гр. майнової шкоди та 500 гр.
моральної шкоди .

Стягнуто з ОСОБА_4. : -на користь
потерпілої ОСОБА_7 19838 гр. майнової та 500 гр. моральної
шкоди;

-на користь
потерпілої ОСОБА_8 1360 гр.
майнової та 500
гр. моральної шкоди

За
вироком суду засуджені визнані винними в скоєнні злочинів за наступних
обставин.

5
листопада 2005 року ОСОБА_4
за попередньою змовою групою осіб,
матеріали справи відносно яких виділені в окреме провадження, з проникненям на дачну ділянку та в будинок гр-ки ОСОБА_7., які розташовані в м. Лубни по вул.
Кононівській, повторно таємно
викрав належні потерпілій металеві вироби : бочку, труби, паркан та господарський інвертарь на суму
1873 гр., здавши викрадене на металобрухт.

20
грудня 2005 року ОСОБА_4
в групі осіб з дачної ділянки гр-ки
ОСОБА_8., розташованої там же,
викрав на металобрухт вироби з металу
вартістю 1360 гр.

13 листопада
2006 року в м. Лубни на вул. Л-Толстого
засуджені за попередньою змовою між собою, з розподіленням ролей здійснили напад на
гр.гр. ОСОБА_6. і ОСОБА_9 ,
в процесі якого
ОСОБА_4

з

побив
обох потерпілих кулаками та ногою, а ОСОБА_5, вимагаючи у ОСОБА_9.
гроші та мобільний телефон,
вдарив останнього кулаком в обличчя,
погрожуючи подальшим
застосуванням насильства.

Спричинивши
потерпілому ОСОБА_6. легкі тілесні ушкодження,
а потерпілому ОСОБА_9. легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, засуджені заволоділи належними ОСОБА_6.
золотою обручкою та мобільним телефоном,
загальною вартістю 1760 гр.

В поданих
апеляціях:

· засуджений
ОСОБА_4 стверджує
про відсутність у нього з ОСОБА_5м попередньої домовленості на розбійний напад
і просить у зв»язку з необхідністю перекваліфікувати його дії на ч.1 ст. 187 КК України, скасувати вирок. Одночасно вказує на
суворість призначеного йому покарання.

· захисник
ОСОБА_3. не погоджується з
обґрунтованістю засудження ОСОБА_4.
за ст. 187 ч.2 КК України і
просить прийняти по справі правильне рішення ;

· засуджений
ОСОБА_5 не погоджується
з засудженням за ст. 187 ч.2 КК України
і просить вирок скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд;

· захисники
ОСОБА_1 та ОСОБА_2
стверджують, що ОСОБА_5 до розбійного
нападу не причетний, а вчинив грабіж і
тому просять його дії перекваліфікувати на
ст. 186ч.2 КК України і визначити засудженому покарання за цим Законом.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про
обґрунтованість вироку, міркування
засуджених та їхніх захисників, які
підтримали подані апеляції, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Провина
засудженого ОСОБА_4. в таємному
повторному викраденні групою осіб майна потерпілих ОСОБА_7. та ОСОБА_8.,
в тому числі з проникненням в житло, доведена зібраними у справі доказами.

У відповідності
до вимог ст. 299 КПК України докази по
справі в цій частині в судовому засіданні не досліджувалися, у зв»язку з чим в прийнятті до розгляду
апеляції ОСОБА_4 на необґрунтованість його засудження за ст.
ст. 185 ч.2 , ч.3 КК України відмовлено при попередньому
розгляді справи 2.08.2007 року.

4

Кваліфікація дій
засудженого по даним
епізодам за вище вказаним Законом є
правильною.

Провина засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розбійному нападі

доведена поясненнями потерпілих ОСОБА_6.,
ОСОБА_9. про

обставини вчиненого злочину, які
наведені у вироку ; показаннями

свідка ОСОБА_10. до якого звернувся потерпілий ОСОБА_9. для

виклику по телефону працівників міліції,
повідомивши про напад;

висновками судово-медичних експертиз про механізм, характер та ступінь

тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень ( а.с. 106, 112 том 2);

речовим доказом - мобільним телефоном,
належним потерпілому

ОСОБА_9. , яким заволоділи засуджені і який був вилучений при

затриманні у засудженого ОСОБА_4 (а.с. 77, 78 том 2) ; протоколами

пізнання потерпілими обох нападників та мобільного телефону

(а.с. 72, 74, 76 том 2) ; висновком
товарознавчої експертизи
про вартість телефону (а.с. 127
том );

Визнав
свою провину в скоєнні розбійного нападу і сам засуджений ОСОБА_4 в судовому
засіданні, не заперечуючи цієї
обставини в поданій апеляції.

Доводи
апелянтів про те, що засуджені діяли
розмежовано і окремо, кожен сам по
собі, вчинивши різні
правопорушення, а також на відсутність у
них в даному випадку домовленості на скоєння злочину, слід визнати неспроможними, поскільки вони спростовуються як послідовними
показаннями на досудовому слідстві і в суді потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ,
так і фактичними обставинами,
встановленими по справі.

Так, з конкретних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на місці
пригоди вбачається, що вони діяли
цілеспрямовано, з розподіленням ролей, взаємоузгоджено між собою застосовували
насильство до обох потерпілих одночасно ( в тому числі до одного з них
небезпечне для життя та здоров»я),
вимагаючи їхнє майно і в результаті таких своїх спільних дій і
заволоділи ним, що вказує на те, що засуджені були об»єднані єдиним умислом, який до кінця і реалізували, а свідомістю кожного із них при цьому
охоплювалося об»єктивне сприяння один одному в скоєнні корисливого злочину.

За таких
обставин, висновок суду про вчинення засудженими розбою за
попередньою змовою групою осіб є
правильними, а доводи викладені з
цього приводу в апеляціях на увагу
не заслуговують, як
безпідставні.

5

Кваліфікацію
дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст. 187 ч. 2
КК України колегія суддів вважає правильною,
а тому підстав для зміни вироку та перекваліфікації дій засуджених не вбачає.

Покарання
засудженим призначене у відповідності до вимог
ст. 65 КК України, зокрема
ОСОБА_4 - мінімальне, передбачене
санкцією Закону, за яким він
засуджений, а підставі ст. 71 КК України - із застосуванням принципу
часткового приєднання невідбутого покарання ( 1 місяця позбавлення волі) за
попереднім вироком.

За таких
умов, вважати визначене засудженому покарання занадто суворим немає підстав.

Враховуючи наведене та керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів
, -

У ХВАЛИЛА:

Апеляції помічника прокурора Хорольського району,

засудженого
ОСОБА_4. та в його інтересах захисника
ОСОБА_3. , засудженого ОСОБА_5. та в
його інтересах захисників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а вирок Хорольського
районного суду від 21 травня 2007 року відносно засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
без змін.