АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-кп/791/101/2013 Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В. Категорія: ст.125 ч.1 КК України Доповідач: Дубченко А.П.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року липня місяця "11" дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Дубченка А.П.
Суддів:Вороненко Т.В.,
при секретарі:Грушицького А.А. Фокіній Є.В.
З участю прокурора: адвоката: виправданого: потерпілого: Коломійця В.С. Магди М.А. ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінальної справи за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від " 10" квітня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

гр-н України, пенсіонер, уродженець смт. Іванівка,

Херсонської області, не судимий, мешканець АДРЕСА_1

- в пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ст. 125 ч.1 КК України виправданий за відсутністю в його діях складу злочину.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на те, що суд виправдовуючи ОСОБА_7, неповно дослідив докази по провадженню, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, прохає повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, скасувати вирок суду і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу у сумі 850 грн.

В запереченні на апеляційну скаргу адвокат Магда М.А. вказуючи, що вирок щодо ОСОБА_7 відповідає всім вимогам закону, прохає залишити його без змін.

Повторно дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляції, вислухавши думку прокурора про скасування вирок суду і ухвалення нового вироку; пояснення потерпілого ОСОБА_8; адвоката Магди М.А.; виправданого ОСОБА_7 та його останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 24.01.2013 року біля 1020годин, знаходячись в будинку АДРЕСА_2, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, умисно наніс удар кулаком в голову ОСОБА_8, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження.

Виправдовуючи ОСОБА_7, суд у вироку вказав на те, що критично відноситься до показів потерпілого ОСОБА_8, оскільки він виступає ініціатором притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 і зацікавлений в результатах, його покази є суперечливими і не узгоджуються з показами більшості свідків, такими ж суперечливими суд визнав і показання свідка ОСОБА_9

Крім того, суд визнав недопустимим інші письмові докази, а саме висновок судово-медичної експертизи.

Згідно ст. 86 ч.1 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

На порушення вказаних вимог закону суд визнаючи письмові докази недопустимими не вказав, які саме статті КПК України були порушені при їх отриманні.

Крім того, ряд письмових доказів суд взагалі не дослідив під час судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження проведений неповно, і що висновки суду викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

При проведеному, на підставі ст. 404 ч.3 КПК України, повторному дослідженні обставин, встановлених під час кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 винний в тому, що 24 січня 2013 року близько 1020годин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2, він, з мотиву раптово виниклих неприязних відносин наніс удар рукою в голову ОСОБА_8, умисно заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину підтверджується слідуючими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 послідовно пояснював, що 24.01.2013р. він, знаходився у своєму будинку разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Біля 1020годин в будинок зайшов раніше незнайомий йому ОСОБА_7 і почав розпитувати де його велосипед, який вони нібито вкрали. Коли вони всі вийшли на подвір'я, то він побачив там раніше незнайомих йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12, і останній пояснив, що у нього вкрали велосипед, та почав шукати його на подвір'ї. Потім вони всі вийшли на вулицю, і ОСОБА_7 з ОСОБА_11 пішли до будинку ОСОБА_10, який проживає поряд, а він з ОСОБА_9 знаходилися біля свого подвір'я. Після чого ОСОБА_7 вийшов з подвір'я ОСОБА_10, підійшов до них і вдарив рукою в груди ОСОБА_9, а потім лівою рукою вдарив його (ОСОБА_8) в область правої брові, від чого потекла кров. Потім ОСОБА_7 пішов у невідомому напрямку, а він викликав працівників міліції.

Ці показання потерпілого підтвердив колегії суддів свідок ОСОБА_9, який також пояснив, що саме ОСОБА_7 вдарив його і ОСОБА_8, а прізвище ОСОБА_7 вони взнали від працівників міліції, які приїхали за викликом через півгодини.

Свідок ОСОБА_10 також підтвердив, що шукаючи велосипед, ОСОБА_7 заходив до його двору, а потім вийшов. Через декілька хвилин він вийшов на вулицю і побачив ОСОБА_8, у якого була кров на обличчі. На його запитання ОСОБА_8 відповів, що його вдарив чоловік, який заходив до нього (ОСОБА_10) на подвір'я, тобто ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що в нього 24.01.2013р. вранці був викрадений велосипед і в його пошуках він з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 заходили на подвір'я і в будинок ОСОБА_8 Потім він пішов шукати велосипед в інше місце, а ОСОБА_7 з ОСОБА_11 осталися на подвір'ї ОСОБА_8 Про подальші події йому нічого невідомо.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви /а.с. 32/, 24.01.2013р. об 11-й годині працівником міліції була прийнята заява від ОСОБА_8 про побиття його ОСОБА_7

Про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_8 пояснив і показав в ході слідчого експерименту /а.с. 56-58/.

Згідно висновку судово-медичної експертизи /а.с. 63-64/, крововилив і садна обличчя у ОСОБА_8 утворилися в результаті дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контактування, можливо 24.01.2013р. і відносяться до легких тілесних ушкоджень, утворення яких при обставинах вказаних потерпілим ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту не виключається.

Оскільки вказані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, колегія суддів вважає їх допустимими та такими, що спростовують твердження ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів враховує, що в судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив, що він підходив до працівників міліції, яких викликав потерпілий, і в їх присутності ОСОБА_8 вказав на нього як на особу, яка його вдарила, і він (ОСОБА_7) назвав працівникам міліції своє прізвище.

Злочинні дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, колегія суддів розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_7, колегія суддів враховує невелику тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу. Таке покарання буде достатнім і необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 4209 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2013 року щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п'ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у сумі 23 грн. 34 коп. /а.с. 65/.

Вирок можу бути оскаржений протягом трьох місяців з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: три підписи

Згідно з оригіналом:

Суддя: А.П.Дубченко