№ 317/1642/15-к
№ 1-кп/317/210/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000870 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Алімкєнт, Акурганського району, Ташкентської області, Республіка Узбекистан, громадянина України, турка, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2014 року (більш точну дату встановити не вбачається можливим), в денний час ОСОБА_4 знаходився в лісопосадці, розташованій між селищами Широке та Водяне Запорізького району Запорізької області, де побачив рослини коноплі, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 зірвав з кущів коноплі кілька верхніх частин рослин та стеблин, які залишив на дереві неподалік, після чого пішов звідти.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 через кілька днів повернувся до вказаного місця, де взяв покладені ним раніше вже висохлі частини рослин коноплі та переніс їх до себе додому за адресою проживання: АДРЕСА_2 , де подрібнив їх та, розділивши на чотири частини, зберігав у себе до 14 січня 2015 року.

14 січня 2015 року вищевказані подрібнені частини рослин коноплі були виявлені та вилучені співробітниками міліції.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю і пояснив, що дійсно у вересні 2014 року він прибув до лісопосадки, що розташована між селищами Широке та Водяне Запорізького району Запорізької області, де побачив рослини коноплі. Він зірвав кілька стеблин та залишив їх сохнути неподалік на дереві.

Через кілька днів він повернувся до вказаного місця, забрав висохлі стеблини рослин коноплі та приніс їх до себе додому, де, подрібнив їх та зберігав до січня 2015 року, коли їх було виявлено та вилучено співробітниками міліції.

Провину у скоєному злочині визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, дав свідчення в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, який вважає, що можливо розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти вказаного порядку розгляду справи, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проявив щире каяття, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд не вбачає підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 374-376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: суху подрібнену речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 29,84 г. (42,1786 г. в перерахунку на суху речовину) та два фрагменти марлі білого кольору, що перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1