Єдиний унікальний номер № 285/1437/15-к
Провадження № 1-кп/0285/174/15
В И Р О К
05 травня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючого підсобним працівником в ТОВ СП "Нібулон", зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
Рядовий ОСОБА_5 20.03.2014 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 та направлений для проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , рядового ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 та призначено на посаду номера обслуги 6 розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї 2 аеромобільно-десантного батальйону. З того ж часу він поставлений на всі види забезпечення та приступив до виконання покладених на нього за посадою та чинним законодавством України обов`язків у військовій частині - польова пошта НОМЕР_3 .
З 23.05.2014 року по 07.08.2014 року рядовий ОСОБА_5 виконував бойові завдання у зоні проведення АТО, після чого повернувся у пункт постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ). Після повернення з зони проведення АТО, у зв`язку з загостренням хвороби, з 09.09.2014 року по 01.10.2014 року ОСОБА_5 проходив лікування у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону. Рішенням військово-лікарської комісії від 30.09.2014 року, на підставі ст. 41-в графи ІІ Розкладу хвороб, військовослужбовця визнано обмежено придатним до військової служби. Після закінчення лікування він повернувся до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ).
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 22.10.2014 № 279, з 22.10.2014 рядовий ОСОБА_5 виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям у розпорядження командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідно до вимог статей 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до вимог статей 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує: кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Разом з тим, відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, рядовий ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Однак, рядовий ОСОБА_5 , під час проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.
Так, 22 жовтня 2014 року, рядовий ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом тимчасово ухилитися від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу (згідно припису військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 88 від 22.10.2014 року, рядовий ОСОБА_5 мав вибути з розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та прибути до військової частини - польова пошта НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ) у строк до 23.10.2014 року), без дозволу командування військової частини - польова пошта НОМЕР_5 та поважних причин, маючи об`єктивні можливості для прибуття у встановлений час, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, та не з`явився вчасно до місця проходження військової служби військова частини - польова пошта НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ), обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини не повідомив та до 31 березня 2015 року проводив час на власний розсуд.
31 березня 2015 року рядовий ОСОБА_5 прибув до місця служби у військову частину - польова пошта НОМЕР_5 для подальшого проходження військової служби, виконання покладених на нього обов`язків за посадою.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України.
Під час досудового розслідування старшим прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_6 10 квітня 2015 року укладена угода про визнання винуватості.
Згідно даної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення вперше.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 572 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до категорії середньої тяжкості, потерпілі в кримінальному проваджені відсутні, а отже, угода відповідає вимогам КПК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що сторони розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
З урахуванням наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 572 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9724 (дев`ять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, зазначених ст. 394 КПК України.

Головуючий: