Справа №1-72, 2007р.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року Лохвицький районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Сегет Я.С.

при секретарі - Волошиній Л.О.

за участю прокурора - Ткаченко В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Лохвиці кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уроже­нки
і мешканки с.
Безсали Лохвицького району, українки, громадянки України, освіта
середня, не одруженої, не працюючої, не судимої , в скоєнні злочину, пе­редбаченого ч. З ст. 186 КК України, та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, уроженки с. Білоусівка
Чорнухинського району Полтавської області, українки, громадян­ки
України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, в силу ст. 89 КК Ук­раїни не судимої, мешканки с Безсали Лохвицького району, в скоєнні злочину, передбаченого
ч. З ст. 186 КК
України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 11.01.2007р., близько 14-30 години, в с Безсали Лохвицького району, за по­передньою
змовою із ОСОБА_2., знаходячись обоє в стані алкогольного сп"яніння,
переслідуючи корисливу мету, маючи умисел
на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи суспільно небез­печний
характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх
настання, за ініціативою ОСОБА_1 прийшли в
господарство ОСОБА_3., де застосовуючи до поте­рпілого насильство, яке не є
небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого ОСОБА_3., кот­ре
виразилося в тому, що ОСОБА_1 із допомогою сили утримувала вхідні двері, не
випуска­ючи потерпілого із свого жилого
будинку, а в цей час ОСОБА_2 із сараю вказаного господарства відкрито викрадала
брухт заліза загальною масою 150 кг вартістю 90 грв., брухт металу міді масою 5 кг вартістю 55 грв. та брухт металу алюмінію
вартістю 22,50 грв. Вказаний металобрухт ОСОБА_1.
і ОСОБА_2. погрузили на автомобіль і продали його
закупівельникам металобрухту за 80 грв., котрі потратили на свої
потреби. Своїми навмисними діями ОСОБА_1 і ОСОБА_2. зав­дали потерпілому
ОСОБА_3. матеріальної шкоди на загальну суму 167,50 грв.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 і ОСОБА_2. вину в скоєнні злочину
визнали в повному об"ємі.

Як видно з пояснень підсудних ОСОБА_1 і ОСОБА_2., вони дійсно напротязі 11 січня 2007р. вживали спиртні напої. В обіденний час ОСОБА_1
запропонувала ОСОБА_2. викрас­ти
металобрухт із господарства ОСОБА_3. Зайшовши в сарай ОСОБА_3. вони почали
виносити із нього металобрухт. А коли на шум вийшов із жилого будинку ОСОБА_3.,
тоОСОБА_1 заштовхала його назад в будинок і із допомогою сили утримувала вхідні
двері, не ви­пускаючи потерпілого із свого жилого будинку, а в цей час ОСОБА_2
із сараю виносила чорний і кольоровий металобрухт, який вона погрузила на вантажний
автомобіль під керуванням ОСОБА_4. і
ОСОБА_5., котрі проводили закупівлю
металобрухту від населення. За викрадений у ОСОБА_3. металобрухт ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. отримали 80 грв., які використали для своїх
потреб.

У відповідності до ст. ст. 299, 301-1 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обс­тавин
справи допитом підсудних ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Суд вважає, що
навмисні дії ОСОБА_1 і ОСОБА_2., скоєні ними з прямим умислом, що виразилися у відкритому викраденні чужого
майна ( грабіж ), вчиненому за попередньою змо­вою групою осіб і поєднаному
з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потер­пілого
ОСОБА_3. та з проникненням в інше приміщення, вірно кваліфіковані за ч. З ст. 186 КК України.

При визначенні виду і міри покарання суд врахував, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2
вину в скоєнні злочину визнали, щиро розкаялися, не судимі, дані обставини суд
визнає пом"якшуючими покарання.

Суд відмічає, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 скоїли грабіж в стані алкогольного
сп"яніння. Згідно ст. 67 КК України суд визнає вказане
обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість
вчиненого, особи під­судних, обставини, що пом"якшують і обтяжують
покарання, приходить до висновку, що виправ­лення та перевиховання ОСОБА_1 і ОСОБА_2. можливо без ізоляції від
суспільства, звільни­вши їх у відповідності до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

По справі заявлено потерпілим
ОСОБА_3. позов про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2. на його користь матеріальної і моральної шкоди на загальну суму 667,50 грв. Оскільки, по­терпілий
ОСОБА_3. в судове засідання не з"явився, то суд керуючись вимогами ст. 291 КПК України вказану позовну заяву
залишає без розгляду, роз"яснивши потерпілому його право зверну­тися до
суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства. Речові докази і судові
витрати по справі відсутні. Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1і ОСОБА_2за ч 3 ст

186 КК
України до 4 ( чотирьох ) років
позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України суд звільняє ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. від відбування пока­рання з випробуванням, якщо вони на
протязі іспитового строку в 1 ( один ) рік не вчинять нового злочину.

В порядку ст. 76
КК України суд покладає на ОСОБА_1 і ОСОБА_2. такі обов"язки:

· не виїзджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-ви­конавчої системи;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 і ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу
суд залишає підписку про невиїзд.

Суд керуючись вимогами ст. 291 КПК України залишає без розгляду
позовну заяву ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2. на його користь
матеріальної і моральної шкоди на загальну суму 667,50 грв., оскільки потерпілий в судове засідання не з"явився,
роз"ясни-вши його право звернутись до суду з позовною заявою в порядку
цивільного судочинства.

На вирок суду може бути принесена апеляція до Апеляційного суду Полтавської
області на протязі 15
діб з моменту його проголошення.

Вирок постановлено
і виготовлено суддею в нарадчій кімнаті на комп"ютері.