Справа № 369/4395/13-к Головуючий у І інстанції Омельченко М.М.
Провадження № 11-кп/780/433/13 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 22 21.10.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Полосенка В.С.

суддів: Димарецького В.М., Ященко І.Ю.

при секретарі Безкровному С.О.

за участю прокурора Скрипки І. М.,

потерпілої ОСОБА_1, представника потерпілої ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції Будника І.А., обвинуваченого ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_1 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2013 року, яким:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Лоска Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Універсал ЛС», зареєстрованого за адресою6 АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривен в дохід держави,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що на початку листопада 2011 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, попередньо використавши завідомо підроблений диплом спеціаліста серії НОМЕР_1, незаконно отримавши свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2, маючи прямий умисел на шахрайське заволодіння грошима, належними ОСОБА_1, яка звернулася до нього за правовою допомогою з приводу представництва її інтересів при розгляді цивільної справи у суді касаційної інстанції, повідомляючи останній неправдиві відомості стосовно себе та своєї юридичної кваліфікації, представившись адвокатом ОСОБА_5, діючи від його імені, користуючись його авторитетом та позитивними відгуками про результати роботи останнього, створивши впевненість у останньої у вигідності передачі йому грошей, розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужих грошей, обіцяючи ОСОБА_1 надати кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді цивільної справи в касаційній інстанції, відмовившись укласти договір про надання правової допомоги, перебуваючи в приміщенні КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня», яка розташована за адресою: вул. Хрещатик, 83, в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, шахрайським шляхом заволодів грошима ОСОБА_1 в сумі 2500 доларів США, що становить, згідно максимального курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на листопад 2011 року, 19974,25 грн.

Після чого, ОСОБА_3, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння належними ОСОБА_6 грошима, в другій половині листопада 2011 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля приміщення «Універмагу», який розташований у м. Боярка по вул. Леніна, б Києво-Святошинського району Київської області, шахрайським шляхом заволодів наступною частиною грошей ОСОБА_1 в сумі 2000 грн., які, на прохання останньої, йому фактично передав чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_7

В подальшому, після отримання грошей, належних ОСОБА_6, ОСОБА_3 свої зобов'язання перед нею з приводу надання кваліфікованої правової допомоги не виконав, грошима розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 21974,25 грн.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його мякості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2-х років обмеженні волі.

Зазначає, що судом належним чином не враховано, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутні обставини, що помякшують покарання, у вчиненому не розкаявся, не відшкодував шкоду завдану злочином, а тому вважає, що покарання у виді штрафу є неможливим для його виправлення.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду щодо нього скасувати та винести виправдувальний вирок, оскільки вважає, що судове слідство по справі проведено поверхово, дано неправильну оцінку зібраним про справі доказам.

Потерпіла відкликала апеляційну скаргу до початку апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та потерпілої в підтримку поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до наступного.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за який він засуджений, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених та наведених у вироку доказах.

Зокрема, показами потерпілої ОСОБА_1, яка показала в судовому засіданні, що у звязку з необхідністю ведення її цивільної справи в суді, вона взяла у свого знайомий номер телефону адвоката ОСОБА_5, який в подальшому представився ОСОБА_5 та пояснив, що його послуги будуть коштувати 7000 доларів США. В подальшому вона передала ОСОБА_5 2500 доларів США в дитячій лікарні в присутності медсестри, на що він сказав, що справа буде закінчена за 2 місяці. Проте у визначений час свої зобовязання він не виконав та відмовився повернути отримані від неї гроші, у звязку з чим вона звернулася з заявою до МВС України; з показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що вона позичала своїй невістці ОСОБА_1 2000 доларів США для оплати послуг адвоката у спадковій справі; з показів свідка ОСОБА_10 видно, що він дійсно давав ОСОБА_1 номер телефону адвоката ОСОБА_5, прізвище не вказував. В подальшому ОСОБА_1 зателефонувала та повідомила, що вона звернулася з заявою до міліції, оскільки адвокат її обманув; свідок ОСОБА_11 показала, що працює медсестрою дитячій Київській обласній лікарні та була присутня коли ОСОБА_1 передавала гроші чоловіку, як потім виявилося ОСОБА_3 та інших свідків; повідомленням кваліфікаційно-дисциплінрної комісії адвокатури Київської області, згідно якого свідоцтво на імя ОСОБА_3 на право заняття анульоване.; з листа Національного університету «Юридичної академії України імені Ярослава Мудрого» вбачається, що ОСОБА_13 в даному вищому навчальному закладі не навчався.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні та належним чином оцінених доказів судом обґрунтовано кваліфіковано дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України.

З огляду на вищевикладене доводи обвинуваченого про те, що суд поверхово розглянув судове слідство по справі проведено поверхово, дано неправильну оцінку зібраним про справі доказам слід визнати безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов'язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога-психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, а тому доводи викладенні в апеляції прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого особою злочину внаслідок його мякості задоволенню не підлягають.

Зважаючи на вказані обставини, місцевий суд призначив покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України і дійшов обґрунтованого висновку про застосування до нього покарання у виді штрафу, що на думку апеляційного суду є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень вимог закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку суду апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 липня 2013 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни

Головуючий:

Судді: