Справа №11а-396 2007 року Головуючий у 1
-й інстанції - Мурашко С.І.
Категорія - ч. 1 ст. 152 ч.2 ст.
15, Доповідач - ОСОБА_3 Ю.Л.
4.3 ст.152 КК України.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року.

Судова палата у кримінальних
справах апеляційного суду Кіровоградської

Області в складі:

Головуючого - судді - ОСОБА_3а Ю.Л.

Суддів - Новіцького Е.Й.,
Коротченка В.В.

За участю прокурора - Бойдак Є.В. Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляціями
прокурора, засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1, на вирок Кіровоградського
районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2006 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Каніж, Новомиргородського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, раніше судимий: 05.11.2003 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, постановою суду від
16.03.2004 року іспитовий строк відмінено і
направлений в місця позбавлення волі, звільнений постановою суду від 06.04.2006
року умовно-достроково на 10 місяців 14 днів,

· засуджений за ст.152 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;

· за ст.15, ст.152 ч.3 КК України до 9 років позбавлення
волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 9 років.

Згідно зі ст.71, 72 КК України до цього покарання приєднана частина
невідбутого покарання за попереднім вироком і
до відбування остаточно призначено 9 років 6 місяців позбавлення
волі.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 13.09.2006 року, близько 14 години, він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і
знаходячись в будинку АДРЕСА_1 з застосуванням фізичного насильства, спричинивши потерпілій ОСОБА_3 легкі
тілесні ушкодження, а також з використанням безпорадного стану потерпілої, яка
від нанесених ним ударів періодично втрачала свідомість, вчинив з нею
насильницький статевий акт.

Крім того, в указаний час, коли до будинку ввійшла неповнолітня ОСОБА_3 і
намагалася зупинити насильницькі дії ОСОБА_1 по відношенню до її матері
ОСОБА_3, ОСОБА_1 повторно, з метою
задоволення своєї статевої пристрасті, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_3 намагався її роздіти, а коли вона стала
чинити опір, то він своїми руками став душити її за
шию, погрожуючи їй фізичною розправою, та наніс їй декілька ударів кулаками рук в область голови. Однак свій злочинний умисел
ОСОБА_1 не довів до кінця по незалежним від його волі причинам, оскільки
потерпіла вирвалась і втекла від нього.

2

В своїй апеляції прокурор просить вирок суду змінити і пом'якшити
призначене ОСОБА_1 покарання з урахуванням
того, що ОСОБА_1 на утриманні має неповнолітню дитину і сприяв
розкриттю злочину.

Засуджений в своїй апеляції з доповненнями, просить вирок суду скасувати і справу направити на додаткове розслідування з тих
підстав, що в ході досудового слідства до нього застосовувалось фізичне
насильство в результаті чого він оговорив себе в скоєнні злочинів відносно
ОСОБА_3 і ОСОБА_3 а фактично цих злочинів він не скоював.

В апеляції адвоката ОСОБА_2, в інтересах засудженого ОСОБА_1, ставиться питання про зміну вироку суду і виправдання ОСОБА_1 за
ч.2 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, оскільки по справі відсутні переконливі докази про вину
засудженого в скоєнні замаху на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію,
вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 та
адвоката ОСОБА_2 в його інтересах, не підлягають
задоволенню, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція прокурора
підлягає задоволенню, апеляція засудженого ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а апеляція адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду
про винність ОСОБА_1 в скоєнні задоволення ОСОБА_3 із застосуванням фізичного насильства і з використанням безпорадного стану
потерпілої, а також в скоєнні замаху на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_3
грунтується на достовірних і
узгоджуваних між собою доказах, на підставі яких судом вірно встановлені фактичні
обставини справи.

Так, сам ОСОБА_1 в суді вказав на те, що в обідню пору 13.09.2006 року він
був в стані алкогольного сп'яніння, про обставини скоєння
злочинів не пам'ятає, а пам'ятає лише як наніс декілька ударів потерпілій
ОСОБА_3

Потерпіла ОСОБА_3 вказала на те, що 13.09.2006 року до неї додому прийшов п'яний ОСОБА_1 і в будинку став її бити кулаками в
голову, душити за шию і вчинив з нею насильницький статевий акт. При
цьому вона декілька разів втрачала свідомість, а тому не бачила дій ОСОБА_1 по відношенню до її доньки ОСОБА_3 . Остання розповіла їй, що ОСОБА_1 бив і душив і її, намагався
вчинити і з нею насильницький статевий акт, але їй вдалось
вирватись від нього та викликати допомогу.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 13.09.2006 року, близько 15 години вона
прийшла додому і в кімнаті будинку побачила, що ОСОБА_1 б'є її маму і вчиняє з
нею статевий акт. Коли вона спробувала зупинити ОСОБА_1,
то він накинувся на неї, говорячи, що зґвалтував матір і
зґвалтує її. Намагався роздягнути її, а в зв'язку з тим, що вона чинила йому опір, він наніс їй удар кулаком в лице і
став душити за шию. їй вдалося вирватися від ОСОБА_1 і втекти, а потім звернутись
у сільську Раду за допомогою.

Свідок ОСОБА_4, об'єктивно підтверджуючи покази обох потерпілих по справі пояснила, що 13.09.2006 року близько 15 години до
сільської Ради прибігла ОСОБА_3 і повідомила, що ОСОБА_1 ґвалтує
її маму ОСОБА_3 з цього приводу вона зателефонувала
в міліцію і до ОСОБА_5, Щоб останній з ОСОБА_6 пішли до будинку ОСОБА_3
та надали їй допомогу.

Коли вона особисто прийшла до будинку ОСОБА_3 то побачила, що остання була сильно побита, вся в крові. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 тримали
ОСОБА_1, який говорив, що жалкує про те, що неб
успів зґвалтувати і ОСОБА_3.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розповіли їй, що коли вони зайшли до будинку то побачили
як ОСОБА_1 ґвалтував ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, давши майже аналогічні покази і об'єктивно підтверджуючи покази ОСОБА_3,
ОСОБА_4, та одноразово спростовуючи доводи ОСОБА_1 про те,
що він злочинів проти потерпілих ОСОБА_3 не скоював, вказали на те, що коли на прохання ОСОБА_4 по телефону вони прийшли в будинок ОСОБА_3, то побачили, що ОСОБА_1
наносить удари руками ОСОБА_3

3

і ґвалтує її. ОСОБА_6 стягнув
ОСОБА_1 з потерпілої і його тримали до приїзду працівників міліції. ОСОБА_1 просив відпустити його і говорив, що жалкує,
що також не зґвалтував і ОСОБА_3, так як та втекла.

Висновки судово-медичних експертиз (а.с.63, 67, 71) свідчать про те, що
відповідно у потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були виявлені легкі тілесні
ушкодження.

Із протоколу огляду місяця події (а.с.10-20) видно, що в будинку ОСОБА_3 зафіксовано
порушений порядок і вилучено речі зі слідами крові.

Висновок судово-біологічної експертизи (а.с.81-83) свідчить про те, що на
одязі та предметах постелі ОСОБА_3 виявлені
сліди крові, які можуть походити від ОСОБА_3

Із висновку судово-цитологічної експертизи (а.с.76) видно, що знайдена морфологічна картина підтверджує, що у ОСОБА_1 був
статевий акт з ОСОБА_3.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 в апеляції про те, що злочинів проти
ОСОБА_8 і ОСОБА_3 він не скоював, є
безпідставним, так як спростовується вищенаведеними доказами.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані відповідно за ст.152 ч.1 та ст.15 ч.2, ст.153 ч.3 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_1 судне повно виконав вимоги ст.65 КК України, так як не врахував, що відносно ОСОБА_3 ОСОБА_3
він скоїв незакінчений особливо тяжкий злочин, що від цього злочину
не настало тяжких наслідків, а тому призначене ОСОБА_1 покарання за цей злочин не відповідає в повній мірі тяжкості
злочину, являється занадто суворим, що
відповідно до вимог п.5 ст.367 КПК України є підставою для зміни вироку
і пом'якшення призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 365,366, 367 КПК
України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляцію прокурора задовольнити. Апеляції засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2
в його інтересах - залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня
2006 року відносно ОСОБА_1 - змінити і вважати останнього засудженим за ст.152 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, а за ст.15 ч.2,
ст.152 ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, за сукупністю злочинів призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за попереднім вироком у вигляді 6 місяців
позбавлення волі і остаточне покарання призначити у
вигляді позбавлення волі строком на 7 років і 6 місяці.

В решті вирок залишити без змін.