У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України

у складі:

головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Кармазіна Ю.М.,

за участю прокурора Опанасюка
О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 22 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Чернівецької області на вирок
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 червня 2007 року щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця
та жителя с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області, раніше
не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік
позбавлення волі;

- за ч. 5 ст. 186 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі з
конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла;

- за ст. 15 і ч. 5 ст. 186 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією
майна, яке є його власністю, крім житла;

- за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 2 роки 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю, крім житла;

- за ст. 304 КК
України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 роки 8 місяців з конфіскацією майна, яке є його
власністю, крім житла.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця с.Балківці Новоселицького району Чернівецької області, жителя
м. Чернівці, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік
8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім
житла;

- за ст. 15 і ч. 5 ст. 186 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є
його власністю, крім житла;

- за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 1 рік 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю, крім житла;

- за ст. 304 КК
України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_2. визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік
10 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,

уродженця с.Балківці Новоселицького
району Чернівецької області, жителя м.
Чернівці, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік
позбавлення волі;

- за ч. 5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік
6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім
житла;

- за ст. 15 і ч. 5 ст. 186 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є
його власністю, крім житла;

- за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 1 рік 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його
власністю, крім житла.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_3. визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік
8 місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла.

У апеляційному порядку вирок щодо засуджених не
переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винуватими та засуджено за
те, що вони, переслідуючи мету незаконного
особистого збагачення, об'єднавшись в організовану групу з розподілом ролей,
відкрито викрадали майно у випадкових перехожих, яких обирали для цього,
рухаючись автомобілем у вечірній та
нічний час вулицями м. Чернівці.

Так,
29.11.2006 року близько 23-ї години 30 хвилин
по вулиці Сторожинецькій вони,
застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя й здоров'я потерпілого
ОСОБА_4, відкрито заволоділи його мобільним телефоном, заподіявши останньому
матеріальну шкоду у розмірі 325 грн.

У цей же день,
близько 23 години 45 хвилин, на перехресті вулиць Рівненської та Сторожинецької
вчинили на потерпілого ОСОБА_5 напад, поєднаний із погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя й здоров'я, що полягало в погрозі застосування
дерев'яної біти, яку ОСОБА_1 взяв із свого автомобіля. Внаслідок цього
заволоділи мобільним телефоном
потерпілого, спричинивши йому матеріальну шкоду на суму 263 грн.

Після цього, діючи
згідно з обумовленим планом з розподілом ролей учасників групи, ОСОБА_2
біля будинку № 160
по вулиці Сторожинецькій, маючи умисел на відкрите
заволодіння чужим майном, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для
життя й здоров'я, наніс потерпілому ОСОБА_6 удар рукою в спину, намагаючись заволодіти його мобільним
телефоном, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали
від волі засуджених.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 грудня 2006 року
близько 19 години, проїжджаючи на автомобілі
по вулиці Жукова, засуджені обрали об'єктом свого нападу потерпілу
ОСОБА_7 ОСОБА_3, діючи відповідно до розподілу ролей, вийшов з автомобіля
й, застосувавши насильство, яке не є
небезпечним для життя й здоров'я, штовхнув потерпілу ОСОБА_7. в спину, від чого
вона впала на землю, відкрито заволодів
її сумкою, грішми та іншим майном на
суму 1 560 грн.

14 грудня 2006 року засуджені, діючи згідно з попереднім
планом, біля будинку № 56 по вулиці О.Кошового перестріли неповнолітнього ОСОБА_8 й, погрожуючи застосуванням
пластикового пістолету, який потерпілий сприйняв як справжню вогнепальну зброю,
відкрито заволоділи його мобільним телефоном й іншим майном, вартістю 389 грн.

5 грудня 2006 року
близько 23 години ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_9, проїжджаючи вулицею
І.Франка, помітили потерпілу ОСОБА_10. За вказівкою ОСОБА_1 ОСОБА_3 вийшов з
автомобіля та відкрито викрав у ОСОБА_10. жіночу сумку, в якій знаходився
мобільний телефон та інше майно,
вартість якого становила 257 грн.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, достовірно знаючи, що ОСОБА_3 є
неповнолітнім, втягнули його в злочинну діяльність.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи висновки
суду про доведеність винуватості засуджених та правильність кваліфікації їх
дій, просить вирок суду скасувати з направленням справи на новий судовий
розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості
злочину та особі засуджених через м'якість та з підстав неправильного
застосування кримінального закону, що полягає в незаконному призначенні додаткового покарання неповнолітньому ОСОБА_3. у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення прокурора
Опанасюка О.В., який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що подання підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які їх
засуджено, а також кваліфікація їх дій відповідають дослідженим в судовому
засіданні доказам, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованими, що не
заперечується в касаційному поданні.

Доводи касаційного подання, що суд без достатніх підстав
призначив засудженим покарання із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів
вважає безпідставними.

Суд, ухвалюючи рішення про призначення засудженим більш
м'якого покарання, належним чином мотивував, які саме дані про їх особу та
пом'якшуючі покарання обставини він визнає такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчинених злочинів і дають підстави для застосування ст. 69 КК
України.

Як видно з матеріалів справи, засуджені фактично визнали
свою вину у скоєнні злочинів, щиро розкаялися, активно сприяли у розкритті
злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягуються
до кримінальної відповідальності, тяжких наслідків від їх злочинних дій не
настало, потерпілим добровільно повністю відшкодували матеріальну шкоду,
ОСОБА_3 учинив злочин у неповнолітньому віці. Крім того, судом ураховано їх
сімейний стан, молодий вік та прохання потерпілих суворо їх не карати.

З урахуванням цих пом'якшуючих покарання обставин,
колегія суддів вважає законним і обґрунтованим рішення суду про призначення
засудженим покарання із застосуванням ст. 69 КК України й таким, що за своїм
видом і розміром відповідає ступеню
тяжкості скоєних злочинів та даним про
їх особу, тобто є необхідним й достатнім для їх виправлення та
попередження нових злочинів.

Разом з тим, обґрунтованими є доводи касаційного подання
про те, що суд в порушення вимог закону
призначив додаткове покарання
у виді конфіскації майна неповнолітньому
ОСОБА_3.

У ст. 98
КК України наведено вичерпний перелік кримінальних покарань, що можуть бути
застосовані до неповнолітніх. Призначення неповнолітньому такого виду додаткового покарання, як
конфіскація майна, цією статтею не передбачено. Отже, суд неправильно
застосував це покарання до ОСОБА_3 і його слід виключити із вироку.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання заступника прокурора Чернівецької
області задовольнити частково.

Вирок
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 червня 2007 року щодо ОСОБА_3
змінити.

Виключити з цього
вироку рішення суду
про призначення ОСОБА_3.
додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Філатов В.М. Кармазін Ю.М. Глос Л.Ф.