Справа № 441/670/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/324/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргузахисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 09.05.2015 року,
встановила:
ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 09.05.2015 року задоволено клопотання начальника СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 , застосовано ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою до 03.07.2015 року та на підставі ч.3 ст. 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_8 заставу двадцять розмірів мінімальної заробітної плати 24360 грн. В порядку ст.. 194 КПК України у разі внесення підозрюваним чи іншою особою застави, зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та покладено на нього обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання.

Не погоджуючись із даною ухвалою слідчого судді подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 09.05.2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Постановляючи ухвалу, як вказує апелянт, слідчий суддя не навів доводів щодо обґрунтованості підозри. Апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання потерпілий не допитувався, а свідок, який допитувався у судовому засіданні ОСОБА_10 є матір`ю підозрюваного і повідомляла, що може забезпечити житлом ОСОБА_8 тому, на думку апелянт, не зрозуміло чим керувався слідчий суддя, роблячи висновок про обґрунтованість підозри. Апелянт вказує, що з наявних п`яти ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя опосередковано намагався обґрунтувати лише два з них, а саме передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України (запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення), однак, на думку апелянта, спростування того, що ОСОБА_8 міг би переховуватися від органів досудового розслідування чи суду є той факт, що з моменту отримання підозри 07.05.2015 року до 09.05.2015 року ОСОБА_8 з`являвся на виклик слідчого, а також з`явився до Городоцького районного суду Львівської області 09.05.2015 року на розгляд клопотання про обрання йому запобіжного заходу. При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, однак, на думку апелянта, слідчий суддя цього не зробив. Підставою для скасування судового рішення є, як вважає апелянт, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, апелянт зазначає, що у витязі з ЄРДР від 07.05.2015 року у графі «особа, якій повідомлено про підозру» не вказано ОСОБА_8 , хоча йому повідомлялося про підозру у даному кримінальному провадженні 07.05.2015 року. Апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі посилається на те, що ОСОБА_8 раніше судимий за скоєння тяжкого злочину, однак в анкетних даних ОСОБА_8 вказано, що останній, з його слів, був у 2002 році засуджений за ч.3 ст. 187 КК України, що є тяжким злочином, проте судом не з`ясовано чи вказана судимість була погашена. Апелянт вказує, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_8 проживає разом із бабусею, мамою, сестрою і її маленькою дитиною. В оскаржуваній ухвалі, як зазначає апелянт, не вказано чи ОСОБА_8 після роз`яснення його права на захисника відмовився від нього.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та судової справи, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В суді апеляційної інстанції знайшли своє підтвердження доводи прокурора, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, ОСОБА_8 не має паспорта громадянина України, визначеного постійного місця проживання, реєстрації в Україна, не працює, розлучений, утриманців не має.
З клопотання заступника начальника СВ Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 289 КК України покарання передбачено у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тобто, враховуючи положення ч.4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.
З огляду матеріалів кримінального провадження, а саме з вимоги УІТ ГУМВС України у Львівській області від 07.05.2015 року стало відомо, що ОСОБА_8 вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.12.2002 року за ч.3 ст. 187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно з ч.5 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі, а санкцією ч.3 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Таким чином, покликання апелянта на відсутність інформації чи погашена судимість чи ні є безпідставним, оскільки, керуючись положеннями п.9 ст. 89 КК України, тобто, що особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Отже, рішення слідчого судді про задоволення клопотання та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 09.05.2015 року - без зміни.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4