Справа № 302/1546/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2015смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, працює водієм навчального центру «Синевир» Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, з неповною вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
17.07.2014 р. біля 9 год. 40 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним транспортним засобом марки «Мерседес-Венс Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Н.Ворота-Колочава-Буштино в с.Негровець Міжгірського району Закарпатської області, рухаючись у напрямку смт.Міжгір`я, біля будинку № 195, виявивши небезпеку для руху керованого ним транспортного засобу у виді зміни напрямку руху велосипедиста на проїжджій частині дороги, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, продовжив рух прямо, виїхавши на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення керованим ним автомобілем із велосипедистом ОСОБА_4 , який рухався назустріч правим краєм зустрічної смуги руху. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 одержав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого перелому кісток лівої гомілки від удару виступаючих частин кузова автомобіля згідно з висновком судово-медичної експертизи.

Цими діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинення транспортного засобу.

Обвинувачений ОСОБА_5 встановлені обставини і вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, визнав повністю, розкаявся у вчиненому і показав таке.

17.07.2014 р. у вказаних вище місці і часі він керував власним автомобілем і помітив двох велосипедистів, які рухались один біля одного на зустріч. Один з велосипедистів мав намір змінити рух в сторону смуги руху його автомобіля, а тому він вирішив його об`їхати і виїхав автомобілем на зустрічну смугу руху, однак велосипедист повернувся на свою смугу руху. ОСОБА_5 цей момент не врахував, застосував гальмування, однак не зміг уникнути зіткнення на зустрічній смузі напрямку свого руху із велосипедистом, якого збив під час руху в передню частину велосипеда передньою правою частиною автомобіля.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить суворо не карати і взяти до уваги, що він невідкладно викликав швидку медичну допомогу потерпілому і відшкодував повністю завдану йому шкоду.

Потерпілий ОСОБА_4 погодився з обставинами обвинувачення ОСОБА_5 , не заперечив його покази і заявив, що не має претензій до обвинуваченого, бо йому повністю відшкодовано завдану шкоду, просить не карати ОСОБА_5 .

Оцінивши вищевстановлене із застосуванням вимог ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 є винним у вчиненні злочину, який мав місце, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не має.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає:

- щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину;

- надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину;

- добровільне відшкодування шкоди, завданої потерпілому злочином, на досудовому розслідуванні справи.

Суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а саме те, що злочин за законом (ст. 7 КК України) віднесено до тяжких, вчинений у формі необережної вини, а також загладження винною особою наслідків злочину.

Суд зважає на особу обвинуваченого, який злочин вчинив уперше, характеризується з місця проживання і праці тільки позитивно, раніше не вчиняв правопорушень, має постійне місце праці.

Отже, обставини справи, наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність претензій потерпілої сторони, переконують суд у тому, що не має підстав обирати ОСОБА_5 реальне покарання у виді позбавлення волі. Викладені вище мотиви, позитивність особи обвинуваченого, переконують суд у тому, що є підстави застосувати ст. 75 КК України, тобто призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального за санкцією ст. 296 ч. 2 КК України з випробуванням на іспитовий строк протягом двох років. Виходячи з альтернативної санкції додаткового покарання, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, суд вважає, що доцільно не застосовувати до ОСОБА_5 позбавлення права керування транспортними засобами за таким обґрунтуванням.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин та претензій потерпілого, відсутність відомостей про вчинення обвинуваченим будь-яких правопорушень у сфері дорожнього руху в минулому, а також те, що ОСОБА_5 за професією і місцем праці є водієм.

Підстав для застосування обмежень, передбачених ст. 76 КК України, не має.

Цивільного позову не має.

Речових доказів до повернення чи знищення або конфіскації не має.

Судові витрати у виді вартості судових криміналістичних авто-технічної і транспортно-трасологічної експертиз, проведених НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області на загальну суму 663,78 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, обране на досудовому розслідуванні зі строком дії до 25.01.2015 р. слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку двох років не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судові витрати у виді вартості судових експертиз у сумі 663,78 (шістсот шістдесят три грн. 78 коп.).

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких визнано недоцільним відповідно до положень ст. 349 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1