Справа № 452/3158/13-к Головуючий: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/204/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: ОСОБА_7

Обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даним вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Сушиця Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Велика Сушиця Старосамбірського району Львівської області, українку, громадянку України, з базовою освітою, раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с.Велика Сушиця Старосамбірського району Львівської області, українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначено їм покарання у виді штрафу на суму 850 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік. Згідно ч.5 ст.74 КК України звільнено ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч.1 ст.366 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст.364 КК України визнано невинуватими та виправдано.

Згідно вироку суду ОСОБА_11 , перебуваючи в період часу з 1998 року по 2006 рік на посаді сільського голови Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, використовуючи своє службове становище, в грудні 2002 року за домовленістю із секретарем даної сільської ради ОСОБА_8 вчинив службове підроблення, а саме склав та видав неправдиві документи: рішення 4 - ої сесії 4-годемократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області без номера від 17.12.2002 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування щодо безкоштовної передачі земельних ділянок трьом громадянам: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в загальній кількості 4.2 га, в той час, як 4 - та сесія 4 - го демократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області фактично відбулась 02.12.2002 року і таких рішень на даній сесії відносно вищезазначених громадян не приймалося, внаслідок чого на підставі неіснуючого рішення 4 - ої сесії 4 - го демократичного скликання від 17.12.2002 року вищевказаним громадянам 18.12.2002 року ОСОБА_11 усупереч вимогам ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України, який вступив у дію 01.01.2002 року, та Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002 року було видано Державні акти на право приватної власності на землю і це послужило підставою для незаконного вилучення землі площею 4.2 га із земель Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.

Крім цього, він, перебуваючи в період часу з 1998 року по 2006 рік на посаді сільського голови Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, використовуючи своє службове становище, в грудні 2002 року за домовленістю із секретарем ОСОБА_8 вчинив службове підроблення, склавши та видавши неправдиві документи, а саме: рішення 5 - ї сесії 4 - го демократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області без номера від 17.12.2002 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування щодо безкоштовної передачі земельних ділянок 17 - ти громадянам: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 в загальній кількості 10. 04 га. Фактично 5 - ї сесії 4 - го демократичного скликання Великосушицької сільської ради не було і такого рішення не приймалося, внаслідок чого на підставі цього рішення вищевказаним громадянам 18. 12. 2002 року ОСОБА_11 усупереч вимогам ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України, який вступив у дію 01. 02. 2002 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02. 04. 2002 року були видані Державні акти на право приватної власності на землю і це послужило підставою для незаконного вилучення земельних ділянок площею 10, 04 га із земель Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.
Так, ОСОБА_11 , перебуваючи в період часу з 1998 року по 2006 рік на посаді сільського голови Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, використовуючи службове становище. 18.12.2002 року за домовленістю із землевпорядником Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_9 підписав та видав усупереч вимогам ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України від 01.01.2002 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002 року завідомо неправдиві Державні акти на право приватної власності на землю старого зразка 20 - тьом громадянам: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_31 ().()., ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_22 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_13 , ОСОБА_37 , ОСОБА_11 , що в подальшому стало підставою для незаконного вилучення земельних ділянок із земель Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.
ОСОБА_8 , перебуваючи в період часу з 1982 року по 2006 рік на посаді секретаря Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, використовуючи своє службове становище, в грудні 2002 року за домовленістю із сільським головою ОСОБА_11 вчинила службове підроблення, склавши та видавши неправдиві документи, а саме рішення 4 - ої сесії 4 - го демократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області без номера від 17.12.2002 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування щодо безкоштовної передачі земельних ділянок 3 - ом громадянам: ОСОБА_11 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 в загальній кількості 4.2 га, тоді як фактично 4 - та сесія 4 - го демократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області відбулась 02.12.2002 року і таких рішень на даній сесії відносно вищезазначених громадян не приймалося, внаслідок чого на підставі неіснуючого рішення 4 - ої сесії, 4-го демократичного скликання від 17.12.2002 року вищевказаним громадянам 18.12.2002 року ОСОБА_11 усупереч вимогам ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України, який вступив в дію 01.01.2002 року, та Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002 року було видано Державні акти на право приватної власності на землю і це послужило підставою для незаконного вилучення земельних ділянок площею 4.2 га із земель Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.
Крім цього, ОСОБА_8 , перебуваючи в період часу з 1982 року по 2006 рік на посаді секретаря Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, використовуючи службове становище, в грудні 2002 року за домовленістю із сільським головою ОСОБА_11 вчинила службове підроблення, склавши та видавши неправдиві документи, а саме рішення 5 ї сесії 4 - го демократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області без номера від 17.12.2002 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування щодо безкоштовної передачі земельних ділянок для 17 - ти громадянам: ОСОБА_14 ОСОБА_39 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_32 , ОСОБА_22 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_40 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , ОСОБА_30 в загальній кількості 10,04 га, в той час, як фактично 5 - ої сесії 4-го демократичного скликання Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області не було і такого рішення не приймалося, внаслідок чого на підставі неіснуючого рішення 5 - ої сесії 4 -го демократичного скликання від 17.12.2002 року вищевказаним громадянам 18.12.2002 року ОСОБА_11 усупереч вимогам ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України, який вступив в дію 01.01.2002 року, та Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002 року видано Державні акти на право приватної власності на землю і це послужило підставою для незаконного вилучення земельних ділянок площею 10.04 га із земель Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.
ОСОБА_9 , перебуваючи в період з 1999 року по даний час на посаді землевпорядника Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, використовуючи службове становище, в грудні 2002 року вчинила службове підроблення, а саме на прохання сільського голови ОСОБА_11 без належних на це підстав 18.12.2002 року підписала та видала усупереч вимогам ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України від 01.01.2002 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002 року завідомо неправдиві Державні акти на право приватної власності на землю 20 - тьом громадянам: ОСОБА_14 , ОСОБА_41 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_42 , ОСОБА_22 ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_40 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_13 , ОСОБА_38 , ОСОБА_11 , що в подальшому стало підставою для незаконного вилучення земельних ділянок із земель Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області.

У поданій апеляції прокурор, не погоджуючись з вироком суду 1-ї інстанції, вважає його в частині призначеного обвинуваченим покарання незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, покликається на те, що судом 1-ї інстанції не була зазначена редакція кримінального закону, за якою засуджено обвинувачених, внаслідок чого до них неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, а саме при призначенні їм покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу безпідставно застосовано додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на 1 рік. Просить вирок суду в частині призначення додаткового покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на 1 рік скасувати, а в решті вирок суду залишити без змін.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_43 вказує на те, що п.2 ч.1 ст.407 КПК України встановлює, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ї інстанції апеляційний суд має право змінити вирок, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого (п.4 ч.1 ст.408 КПК України); зміну судового рішення передбачає п.1, п.2 ст.413 КПК України при неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду змінити, скасувавши додаткове покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, оскільки за санкцією ч.1 ст.366 КК України станом на грудень 2002 року, при призначенні покарання у виді штрафу додаткове покарання не передбачено. Клопоче про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який повністю підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задоволити, виступ адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які таку підтримали, просять задоволити, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги, Колегія Суддів вважає, що така підлягає до задоволення.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів поданої апеляційної скарги, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.1 ст.366 КК України апелянтом не оспорюється.

Так, згідно з ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

У вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 визнано винуватими у скоєнні службового підроблення, яке було вчинено ними у грудні 2002 року. На цей час чинною була редакція ч.1 ст.366 КК України від 17.01.2002, із змісту санкції якої вбачається, що додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю визначається у разі призначення особі основного покарання у виді обмеження волі. У даному випадку засудженим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом 1-ї інстанції призначено інше, передбачене санкцією ч.1 ст.366 КК України основне покарання штраф, стосовно якого санкцією ч.1 ст.366 КК України призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю не передбачено.

Тому, Колегія Суддів вважає, що вирок суду в частині призначення обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на 1 рік підлягає скасуванню, а в решті підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 407; 409; 413 КПК України, Колегія Суддів,-

у х в а л и л а:

вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.1 ст.366 КК України ( в ред. 17.01.2002р.) в частині призначення обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, які пов`язані з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на 1 рік скасувати.

Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.1 ст.366 КК України (в ред. 17.01.2002р.) до штрафу на суму 850 грн.;

ОСОБА_8 засудженою за ч.1 ст.366 КК України (в ред. 17.01.2002р.) до штрафу на суму 850 грн.;

ОСОБА_9 засудженою за ч.1 ст.366 КК України (в ред. 17.01.2002р.) до штрафу на суму 850 грн.;

В решті вирок залишити без змін.

С у д д і:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4