Дело № 195/268/15-к
В И Р О К

Іменем України

10.03.2015 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 09.02.2015 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2015 року приблизно 15.00 годині ОСОБА_4 знаходився на території садового товариства «Рассвет» Томаківського району Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 , а саме металеву шахтну вагонетку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів 09.02.2015 року приблизно о 10.05 годині шляхом вільного доступу зайшов на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка перебуває у володіння громадянина ОСОБА_5 , звідки таємно викрав металеву шахтну вагонетку вартістю 575 грн. належну ОСОБА_5 , яку перетягнув до кущів, які знаходилися біля дачної ділянки № НОМЕР_1 та сховав, після чого з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, 09.02.2015 року приблизно о 10.00 годині повернувся до місця де сховав металеву шахтну вагонетку, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та був затриманий охоронцем садового товариства «Рассвет» ОСОБА_6 під час вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, тобто не заперечує щодо факту незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна та прохає суд його суворо не карати.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України за ознаками незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховується характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, і вважає можливим обрати йому міру покарання достатню для його виправлення та перевиховання, у виді громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

- DVD- R диск, на якому знаходиться запис слідчого експерименту залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1