Справа № 565/220/15-к
У Х В А Л А
29 липня 2015 року м.Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,
- представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_11 ,
- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_12 ,
22 липня 2015 року суддею ОСОБА_13 подано письмову заяву про самовідвід. Вказана заява судді обґрунтовується існуванням обставин, що можуть викликати сумнів у неупередженості головуючого по справі, незалежно від правильності дій судді у даному кримінальному провадженні, зокрема: поданням до суду 20 квітня 2015 року обвинуваченим ОСОБА_11 і його захисником ОСОБА_12 заперечень проти дій головуючого судді від 20 квітня 2015 року про порушення на їх думку судом при розгляді справи засад кримінального провадження (законності, рівності перед законом і судом, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи в поданні до суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості); поданням до суду 07 липня 2015 року обвинуваченим ОСОБА_11 заперечень проти дій головуючого судді від 21 квітня 2015 року про порушення на його думку судом при розгляді справи норм КПК, Конституції України, Загальної декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; поданням до суду 08 липня 2015 року захисником обвинуваченого - ОСОБА_12 заперечень проти дій головуючого судді від 08 липня 2015 року про намагання на його думку примусити обвинуваченого ОСОБА_11 надати пояснення і з`ясування питання довіри до судді, а також висловленням у судовому засіданні 09 липня 2015 року під час розгляду клопотання представника потерпілих і потерпілих щодо відкладення судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_12 думки про невідповідність дій головуючої нормам КПК. У зв`язку з наведеними обставинами, як зазначено в заяві про самовідвід судді ОСОБА_13 , особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, могтимуть вбачати необ`єктивність чи упередженість судді, тому для гарантування переконаності осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, у безсторонності суду, з врахуванням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і п.4 ч.1 ст.75 КПК України заявлено самовідвід судді.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд прийшов до висновку, що заява судді ОСОБА_13 про самовідвід задоволенню не підлягає.
Згідно з ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В даному випадку заява про самовідвід судді ОСОБА_13 мотивована наявністю інших обставин, які можуть викликати сумнів у її неупередженості, - поданням обвинуваченим і його захисником письмових заперечень проти дій судді та висловлюванням захисником обвинуваченого в судовому засіданні думки щодо порядку проведення дій під час розгляду клопотань інших учасників судового провадження.
З матеріалів справи №565/220/15-к слідує наступне. 20 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_11 і його захисник ОСОБА_12 подали в суд письмові заперечення від 20 квітня 2015 року проти дій головуючої судді ОСОБА_13 щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку дослідження доказів /а.с.94/. Згідно з поясненнями обвинуваченого і його захисника, наданими під час розгляду заяви судді ОСОБА_13 про самовідвід, вказані заперечення були враховані судом під час розгляду кримінального провадження, після чого була з`ясована їх думка про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, а також задоволено їх клопотання про витребування доказів. Згідно з доводами прокурора, потерпілих і представника потерпілих клопотання обвинуваченого і його захисника щодо обсягу доказів і порядку їх дослідження були задоволені судом, що свідчить про повноту і об`єктивність розгляду справи.
Письмові заперечення обвинуваченого ОСОБА_11 проти дій головуючого судді від 21 квітня 2015 року /а.с.141/ обґрунтовуються тим, що під час судового засідання 20 квітня 2015 року в ході допиту потерпілих головуюча всупереч вимогам ч.6 ст.352 КПК України надала прокурору та представнику потерпілих можливість ставити навідні питання, а потерпілим, порушуючи вимоги ч.ч.1, 5 ст.17, ч.2 ст.321 КПК України, дозволила поводження із обвинуваченим особою, вина якої у вчиненні кримінального провадження не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, як із злочинцем. За таких обставин, ОСОБА_11 вважає, що його показання, які він погодився давати, втрачають будь-який сенс. Вказані обставини, наведені в цих письмових запереченнях обвинуваченого, підтверджуються останнім та його захисником і заперечуються прокурором, потерпілими та представником потерпілих під час розгляду заяви судді ОСОБА_13 про самовідвід.
Письмові заперечення захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12 проти дій головуючого судді від 08 липня 2015 року /а.с.146/ мотивовані тим, що в судовому засіданні 07 липня 2015 року головуюча замість того, щоб прийняти до уваги заперечення проти її дій, подані обвинуваченим, почала з`ясовувати питання довіри до неї та намагатися примусити обвинуваченого все ж таки надати пояснення, стверджуючи, що якщо він вже почав надавати пояснення, то зобов`язаний відповідати на всі питання. Під час розгляду заяви судді ОСОБА_13 про самовідвід обвинувачений і його захисник підтримали зазначені заперечення проти дій головуючого судді. Згідно з доводами прокурора, потерпілих і їх представника жодного тиску зі сторони головуючого судді ОСОБА_13 відносно обвинуваченого під час розгляду справи не було.
Факт висловлення у судовому засіданні 09 липня 2015 року під час розгляду клопотання представника потерпілих і потерпілих щодо відкладення судового розгляду справи захисником обвинуваченого думки про невідповідність дій головуючої нормам КПК не спростовується учасниками процесу.
Статтею 349 КПК України передбачено, що після виконання дій, передбачених ст.348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених ч.3 ст.323 та ст.381 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.351 КПК України допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник. Після цього обвинуваченому можуть бути поставлені запитання потерпілим, іншими обвинуваченими, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим і суддями. Крім того, головуючий має право протягом всього допиту обвинуваченого ставити йому запитання для уточнення і доповнення його відповідей. Якщо обвинувачений висловлюється нечітко або з його слів не можна дійти висновку, чи визнає він обставини чи заперечує проти них, суд має право зажадати від нього конкретної відповіді - "так" чи "ні".
Статтею 353 КПК України визначено, що перед допитом потерпілого головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки потерпілого з обвинуваченим. Крім того, головуючий з`ясовує, чи отримав потерпілий пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також попереджає його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених ч.ч.2, 3, 5-14 ст.352 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.3, 6-8 ст.352 КПК України суд зобов`язаний контролювати хід допиту свідків, щоб уникнути зайвого витрачання часу, захистити свідків від образи або не допустити порушення правил допиту. Свідка обвинувачення першим допитує прокурор, а свідка захисту - захисник, якщо обвинувачений взяв захист на себе обвинувачений (прямий допит). Під час прямого допиту не дозволяється ставити навідні запитання, тобто запитання, у формулюванні яких міститься відповідь, частина відповіді або підказка до неї. Після прямого допиту протилежній стороні кримінального провадження надається можливість перехресного допиту свідка. Під час перехресного допиту дозволяється ставити навідні запитання. Під час допиту свідка сторонами кримінального провадження головуючий за протестом сторони має право зняти питання, що не стосуються суті кримінального провадження.
Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Частинами 1, 2 ст.95 КПК України визначено, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Згідно з ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: 1) у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд; 2) у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Враховуючи наведені норми, які регулюють порядок кримінального провадження, суд вважає, що під час розгляду заяви про самовідвід судді надання аналізу дій головуючого судді щодо дотримання порядку визначення головуючим суддею обсягу доказів, що підлягають дослідженню, порядку їх дослідження, здійснення дослідження доказів та надання їм оцінки та інших дій під час розгляду кримінального провадження є недопустимим та не належить до компетенції суду, який здійснює розгляд заяви про самовідвід судді.
При цьому суд врахував, що згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. В апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Сам факт подачі письмових заперечень проти дій головуючого судді обвинуваченим та його захисником, висловлення думок (зауважень) щодо вчинення процесуальних дій не є підставою для самовідводу судді.
За наведених мотивів суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви судді ОСОБА_13 про самовідвід необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.75-76, 80-81, 369-372, 392 КПК України, суд, -
Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_14 Горегляд