У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів за участі прокурора захисників

Кліменко М.Р. та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві 22 січня 2008 року кримінальну
справу за касаційними скаргами захисника ОСОБА_2 в інтересах засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5,
засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на вирок Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 06 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 20 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області
від 06 вересня 2006 року

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець міста Умані, громадянин України, раніше
не судимий,

засуджений
за:

- ч. 5
ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- ч. 4 ст. 187 КК
України до позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією майна;

- ст. 257 КК України
до позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 289 КК
України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1
визначено остаточне покарання - позбавлення волі на строк 12 років з
конфіскацією майна.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканець міста Умані, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений
за:

- ч. 5
ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- ч. 4 ст. 187 КК
України до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

- ст. 257 КК України
до позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 289 КК
України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_5 визначено остаточне покарання - позбавлення волі на строк 11 років з
конфіскацією майна.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканець міста Умані, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений
за:

- ч. 4
ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

- ст. 257 КК України
до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- ч. 1 ст. 263 КК
України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч. 3 ст. 289 КК
України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_2 визначено остаточне покарання - позбавлення волі на строк 10 років з
конфіскацією майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканець міста Умані, громадянин України, раніше не судимий,

засуджений
за:

- ч. 5
ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- ч. 4 ст. 187 КК
України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- ст. 257 КК України
до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

- ч. 3 ст. 289 КК
України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_3 визначено остаточне покарання - позбавлення волі на строк 9 років з
конфіскацією майна.

Постановлено стягнути із:

§ засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь
акціонерного товариства “Маїс. Інк.” 916739 гривень;

§ засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на
користь:

- ТзОВ “Сиророб”
200540 гривень 47 копійок;

- ТзОВ Будівельно-монтажна фірма
“Агропромрембуд” 11808 гривень;

- ТзОВ “Ульяновський молокозавод” 75720 гривень
50 копійок;

- потерпілої ОСОБА_8 26683 гривні 50 копійок;

§ засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь:

- ЗАТ
“Бершадьмолоко” 12444 гривні;

- ТзОВ “Молочно промислова компанія” 71504
гривень;

- ВАТ “Добровеличківський молокозавод” 82743
гривні 38 копійок;

- ВАТ “Верхняцький цукровий завод” 523 гривні;

- ТзОВ “Українська продовольча компанія” 364398
гривень 92 копійки;

- ВСП “”АФ Новоархангельська МТС” 154490 гривень
92 копійки;

- ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 1000 гривень кожному;

- ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 25000 гривень кожній;

§ засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на
користь агрофірми “Жашківська МТС” 91888 гривень 10 копійок;

§ засуджених на користь експертних установ судові витрати:

- ОСОБА_1 у сумі
642 гривні 35 копійок;

- ОСОБА_5 у сумі 303 гривні 47 копійок;

- ОСОБА_2 у сумі 275 гривень 99 копійок;

- ОСОБА_3 в сумі 601 гривня 09 копійок.

За вироком ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані
винними у вчиненні таких злочинів.

На початку 1998 року жителі міста Умані Черкаської
області ОСОБА_13, стосовно
якого провадження у справі закрито в зв'язку з його смертю, ОСОБА_1 та інші
особи, які перебувають у розшуку, з метою вчинення нападів на колективні
підприємства та окремих громадян організували стійку, озброєну банду, з чітким
розподілом ролей для заволодіння майном та коштами потерпілих.

До складу вказаного бандитського угрупування увійшли
також ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3
та інші невстановлені особи, де ОСОБА_13 та ОСОБА_1 як організатори та
лідери даної злочинної групи, переслідуючи корисливі мотиви, збирали інформацію
про об'єкти злочинних посягань, наявність там майна та інших цінностей,
розробляли плани здійснення нападів на ці об'єкти, розподіляли функції
учасників групи, спрямовані на досягнення їхніх злочинних цілей, доводили плани
та функції до учасників банди, які їх схвалювали.

При цьому банда мала на озброєні пістолет невстановленої
досудовим слідством системи калібром 9 мм з набоями до нього, пістолет
«Парабелум» з набоями до нього, іншу вогнепальну та холодну зброю, яка могла
бути застосованою при нападах, про що знали всі учасники банди. Ретельно
готуючись до скоєння нападів, учасники бандитського угрупування заздалегідь
виготовляли собі маски на обличчя, носили при собі клейку стрічку та мотузки,
використовували для вивезення викраденого майна вантажні автомобілі.

Протягом 1998-2001 років вказана банда на території
Черкаської, Вінницької та Кіровоградської областей шляхом застосування
вогнепальної та холодної зброї, фізичного та психічного насильства, що є
небезпечним для життя та здоров'я з метою заволодіння чужим майном у особливо
великих розмірах вчинила ряд нападів на колективні підприємства та окремих
громадян, заволодівши їхнім майном та іншими цінностями при таких обставинах.

Так, у ніч з 13 на 14 квітня 1998 року ОСОБА_13,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та інші
невстановлені особи проникли на територію Уманського «Райагрохім», де вчинили
розбійний напад на охоронців ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, після чого з
ліцензійних складів заволоділи належними СП «Маіс. Інк» препаратами захисту
рослин на загальну суму 921074 грн. 79 коп.

У ніч з 9 на 10 січня 2000 року ОСОБА_13, ОСОБА_1,
ОСОБА_6 ОСОБА_3 та інші невстановлені особи проникли на територію ТзОВ
«Сиророб» у селі Мокра Калигірка Катеринопільського району Черкаської області,
де вчинили розбійний напад на охоронця ОСОБА_17, після чого заволоділи належним
цьому підприємству сиром, комп'ютером та іншим майном на загальну суму 113346
грн. 37 коп.

18.02.2000 року ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та
інші невстановлені особи в селі Сушківка Уманського району Черкаської області
проникли на територію підприємства «Агропромрембуд», де вчинили розбійний напад
на охоронця ОСОБА_18 і заволоділи борошном та іншим майном цього підприємства
на загальну суму 11934 грн.

У ніч з 1 на 2 квітня 2000 року вказані та інші
невстановлені особи в місті Ульяновка Кіровоградської області проникли на
територію ВАТ «Ульяновський молокозавод», де вчинили розбійний напад на
охоронця ОСОБА_19, після чого заволоділи маслом та казеїном цього товариства на
загальну суму 75690 грн. 50 коп.

У ніч з 9 на 10 жовтня 2000 року ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та інші учасники банди в місті Умані
на території колгоспного ринку проникли таємно в приміщення магазин-складу
«Орбіта» ТзОВ «Уманські зорі» й викрали звідти належні потерпілій ОСОБА_8 цукор
та гречку на загальну суму 26683 грн. 50 коп.

04.01.2001 року близько 1 години ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та інші
члени бандитського угрупування в селі Джулинка Бершадського району Вінницької
області проникли на територію ЗАТ «Бершадьмолоко», де вчинили напад на
охоронця ОСОБА_10, після чого заволоділи
вершковим маслом цього товариства та Київського ТзОВ «Молочнопромислова
компанія» й іншим майном на загальну суму 83948 грн. 40 коп.

31.01.2001 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та інші члени банди в селищі Добровеличківка
Кіровоградської області проникли на територію ВАТ «Добровеличківський
молокозавод», де вчинили напад на охоронців підприємства ОСОБА_20 та ОСОБА_21,
після чого заволоділи вершковим маслом цього підприємства на суму 82743 грн. 38
коп.

09.04.2001 року близько 1 години вони ж та інші учасники
бандитської групи в селищі. Верхнячка Христинівського району Черкаської області
проникли на територію ВАТ «Верхняцький цукровий завод», де вчинили напад на
охоронців підприємства ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_9, ОСОБА_24, ОСОБА_25 та
ОСОБА_26, який випадково перебував на території заводу. При цьому ОСОБА_2 за
попередньою змовою з іншими учасники банди завдав ОСОБА_27 удар ногою в живіт,
спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, від яких той помер. Внаслідок нападу заволоділи
насінням цукрових буряків, засобами захисту рослин, цукром та джутовими мішками
всього на загальну суму 365041 грн. 92 коп.

26.04.2001 року близько 1 години ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші учасники бандитської
групи в селі Павлівка Жашківського району Черкаської області проникли на
територію агрофірми «Жашківська МТС», де вчинили напад на охоронця
підприємства ОСОБА_3, після чого
незаконно заволоділи належним сільськогосподарському товариству «Урожайне»
автомобілем «ЗІЛ-130» н.з. 27-19 ЧКР вартістю 10000 грн. та майном агрофірми, а
всього заволоділи майном на суму 101999 грн. 10 коп.

27.04.2001 року близько 01 год. ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші учасники
бандитського угрупування в селі Скалівські Хутори Новоархангельського району
Кіровоградської області проникли на територію агрофірми «Новоархангельська
МТС», де вчинили розбійний напад на охоронців цього підприємства ОСОБА_29 та
ОСОБА_28, після чого незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_29
автомобілем «ГАЗ 5204» НОМЕР_1вартістю 15000 грн. та майном агрофірми, а всього
заволоділи чужим майном на загальну суму 169490 грн. 93 коп.

Крім того, ОСОБА_2 у невстановлений досудовим слідством
час та місці без передбаченого законом дозволу придбав 10 патронів, які є
боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібром 7,62 мм, незаконно переніс
їх до свого місця проживання АДРЕСА_1 й зберігав там, поки 29.05.2001 року їх
не вилучили під час обшуку працівники міліції.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 лютого 2007 року вирок
суду щодо ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було змінено й виключено:

- з кваліфікації розбійного нападу та крадіжки в особливо великому розмірі
ознаку за попередньою змовою групою осіб;

- з кваліфікації розбою посилання на його небезпечність для життя в момент
заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого;

- з кваліфікації дій ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ст. 257 КК України ознаку організація
озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи організації та окремих
осіб;

- обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину групою осіб за
попередньою змовою між собою та повторно.

У решті вирок залишено без зміни.

У касаційних скаргах :

- захисник ОСОБА_30 в інтересах засудженого ОСОБА_5
просить вирок скасувати, а кримінальну справу направити на нове розслідування.
Зазначає, що досудове слідство та судовий розгляд справи проведено однобічно та
неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело
до неправильного застосування кримінального закону. В обґрунтування свого
прохання посилається на те, що органи досудового слідства та суд не зібрали
доказів створення організованої групи - банди, участь у ній його підзахисного
та вчинення нею розбійних нападів на підприємства та окремих осіб. На його думку,
явку з повинною та інші викривальні показання ОСОБА_6 давав внаслідок
застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників
міліції. Інша доказова база, крім показань засудженого, з погляду захисника, є
недостатньою для визнання ОСОБА_5 винним у пред'явленому йому обвинуваченні;

- захисник ОСОБА_31 в інтересах засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просить вирок
скасувати, а кримінальну справу направити на нове розслідування. В
обґрунтування свого прохання посилається на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, не перевірено алібі ОСОБА_2 щодо його
можливості за станом здоров'я виконувати тяжкі роботи, а саме вантажити
викрадене майно, алібі ОСОБА_1 щодо його причетності до розбійного нападу, вчиненого
26.04.2001 року на агрофірму «Жашківська МТС», а також твердження ОСОБА_3 про
відсутність у нього автомобіля КАМАЗ під час скоєння злочинів у період часу з
1998 року до 2001 року. Зазначає, що впродовж досудового слідства та судового
розгляду справи не було встановлено, як і кому реалізовувалася така велика
кількість викраденого майна, як розподілялися між учасниками злочинної групи
кошти, отримані від збуту викраденого.

- засуджений ОСОБА_3 зазначив, що суд обґрунтував
обвинувальний вирок його показаннями, які він дав внаслідок застосування до
нього недозволених методів ведення слідства. Заперечує належність йому
автомобіля КАМАЗа та його використання під час злочинів. Вважає помилковими
висновки апеляційного суду про визнання ним винності у злочинах. Водночас
зазначає, що при обранні покарання суди проігнорували відомості про його стан
здоров'я, наявність на утриманні матері похилого віку, неповнолітнього сина та
дружина, інваліда 3-ої групи. Просить вирок змінити та обрати йому більш м'якше
покарання.

- засуджений ОСОБА_6, як видно з його скарги, просить
вирок скасувати та закрити справу. Посилається на те, що органи досудового
слідства фальсифікувалися докази, застосовували недозволені методи ведення
слідства й на підставі отриманих ними недостовірних даних звинуватили його у
вчиненні інкримінованих йому злочинів. Під час судового розгляду справи та
перегляду справи апеляційним судом ці порушення не були усунуті, внаслідок чого
його було незаконно засуджено.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
висновок прокурора ОСОБА_7 про задоволення касаційних скарг у частині, що
стосується прохання про скасування ухвали апеляційного суду, пояснення
захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які, посилаючись на наведені ними доводи,
просять скасувати судові рішення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних
міркувань.

Однією із основних конституційних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження рішення суду. Реалізація цього принципу
передбачає право зацікавленої особи на звернення до вищестоящого суду з
апеляцією про перегляд судового рішення суду першої інстанції. З додержанням
положень глав 30 і 31 КПК України й, зокрема, ст. 377 того ж Кодексу суд другої
інстанції зобов'язаний розглянути таке звернення, перевірити усі його доводи й
у разі незгоди з ними зазначити підстави, через які вони не підлягають
задоволенню. Судове рішення, яке не містить таких підстав, не може визнаватись
законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Як видно з матеріалів справи, захисники ОСОБА_31 та
ОСОБА_30 подали до апеляційного суду докладні апеляційні скарги із зазначенням
аргументів, якими, на їх погляд, заперечується участь засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у
розбійних нападах у складі банди з використанням вогнепальної та холодної
зброї.

Зокрема, захисник ОСОБА_31 в своїй апеляції посилався на
те, що ОСОБА_3 та інші засуджені впродовж 1998 року - жовтень 2000 року не
могли вчиняти злочини з використанням автомобіля КАМАЗ, оскільки згідно з реєстраційними документами ОСОБА_3
зареєстрував цей транспортний засіб у органах ДАІ 29 грудня 2000 року, а
тимчасовий талон та номерний знак з літерами та цифрами, які зазначені у
вироку, - отримав 14 березня наступного року. Окрім того, зазначав, що
засуджені не могли ці, а також розбійні напади на товариства “Бершадьмолоко”,
“Добровеличківський молокозавод” та “Верхняцький цукровий завод” вчинити з
використанням цього ж автомобіля ще й тому, що через розкомплектованість та
технічну несправність він не міг використовуватися за цільовим призначенням.

Заперечуючи участь ОСОБА_1 у розбійному нападі на
агрофірму “Жашківська МТС” уночі 26 квітня 2001 року, посилався на те, що в
момент скоєння цього діяння засуджений знаходився в іншому місці, де святкував
день свого народження в товаристві своїх близьких та знайомих, які можуть
підтвердити дійсність цієї події.

Обґрунтовуючи непричетність ОСОБА_2 до злочинів,
зазначав, що згідно з медичними документами ще з квітня 1998 року він не міг і
не може дотепер за станом свого здоров'я виконувати вантажно-розвантажувальні
роботи, у тому числі й ті, які йому поставлені в провину.

Не погоджуючись з висновками суду про зберігання в
садибі ОСОБА_32 майна, викраденого з
товариства “Верхняцький цукровий завод”, у автогаражі ОСОБА_2 на вулиці
АДРЕСА_1, на дачі ОСОБА_1 у селі Піковець Уманського району, в знайомого
ОСОБА_3 по імені ОСОБА_33 у селі Юрківка Уманського району - іншого викраденого
майна; про існування автостоянки в районі “Лиса гора”, де знаходився автомобіль
КАМАЗ з маслом зі складу товариства “Уманські зорі”, вказував на відсутність у
справі документальних даних на підтвердження дійсності наведених фактів.

В якості заперечення існування такої ознаки банди як її
озброєність посилався на те, що у справі не встановлено, які саме предмети
використовувалися під час розбійних нападів, чи належать вони до зброї, чи
придатні до використання за цільовим призначенням.

Спростовуючи організацію банди особами, відносно яких
кримінальні справи виділені в окреме провадження (названі прізвища ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37), зазначав, що з цього приводу в матеріалах справи
немає даних, які б свідчили про реальне існування таких осіб, застосування щодо
них заходів їх розшуку та винесення постанов про притягнення їх до кримінальної
відповідальності. Також зазначав, що не міг брати участі в створенні цієї
злочинної групи й особа з прізвищем ОСОБА_38, оскільки ще до скоєння першого
розбійного нападу вона виїхала на постійне проживання за межі України.

Посилався на те, що суд не обґрунтував у якому місці та
яким чином засуджені змогли сховати та розпорядитись такою кількістю
викраденого товару, а також не врахував, що у них не було виявлено майна
нажитого злочинним шляхом, хоча загальну сума викраденого, за його
підрахунками, становить близько двох мільйонів гривень.

По суті аналогічного змісту доводи були наведені й у
апеляціях захисника ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_5

Між тим, ці скарги апеляційний суд у повному обсязі не
розглянув й на усі зазначені доводи обґрунтованих відповідей не дав.

Оскільки
ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам кримінально-процесуального
закону, вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний
розгляд.

При
новому перегляді справи слід ретельно перевірити всі доводи апеляцій захисників
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та інших апелянтів, й з урахуванням їхніх доводів, у тому
числі й тих, що наведені в касаційних скаргах, прийняти законне та обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст.
394-396 КПК України,

ухвалила:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_3, захисників
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 лютого
2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд у той же суд, але в іншому складі суду.

Судді:

Синявський О.Г. Кліменко М.Р. Гриців М.І.