Справа № 473/214/15-к
ВИРОК
іменем України
"30" січня 2015 р. м.Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0002692 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Рибаківка, Березанського району, Миколаївської області, українця, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в кінці вересня 2014 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, в м.Вознесенську, Миколаївської області, в лісосмузі біля річки Південний Буг, шляхом збирання частин (листя та верхівок (суцвіття) дикоростучих рослин коноплі незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який приніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де в приміщенні гаражу висушив та за допомогою пальців рук подрібнив, тим самим незаконно зберігав за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту до 23.12.2014 року.

23.12.2014 року з 17 год. 45 хв. до 19 год. 15 хв. під час проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною вагою в перерахунку на висушену речовину - 60,245 грам, який ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового слідства дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

26 січня 2015 року між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн. Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження у відповідності до вимог статті 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на визначених в ній умовах.

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.309 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, позитивно характеризується, активно сприяв розкриттю злочину.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України. Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 26 січня 2015 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами в угоді.

Цивільний позов по справі відсутній.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2015 року між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави - 196 грн. 56 коп. витрат за проведення експертизи.

Речові докази по справі, а саме: пакет №1 з тютюном загальною вагою 0,182 грами та насіння коноплі вагою 2,1 грами, пакунок №2 з наркотичним засобом канабіс (марихуана) загальною вагою 60,245 грам, пакунок №3 з пристроєм для куріння, який складається з двох пластикових пляшок та сито для перетирання наркотичного засобу канабісу, - які зберігаються у Вознесенському МВ УМВС в Миколаївській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_1