Справа №11-246 2011р. Головуючий в 1-й інстанції - Строілов С.О.
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України. Доповідач Красновський І.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючий Красновський І.В.

суддів: Раєнка В.І., Пляса М.Г.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією з доповненнями захисника засудженого - адвоката ОСОБА_3 та апеляцією прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком засуджено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на один рік шість місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обовязковим залученням до праці.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше не судимого за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на один рік десять місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обовязковим залученням до праці.

Запобіжний захід взяття під варту з 24 березня 2010 року.

Постановлено стягнути: з ОСОБА_2 на користь держави 448 грн. 33 коп. за проведену експертизу; солідарно з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2214 гривень за спричинену матеріальну шкоду.

Вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними та засуджено за те, що вони в кінці травня 2009 року, за попередньою змовою між собою, шляхом скосу із земельної ділянки площею 2,16 га., розташованої поряд з звірофермою за адресою: Херсонська область, смт. Білозерка, Надеждівська траса 11, таємно викрали належну ОСОБА_4 люцерну вагою 3,69 тонн, на загальну суму 2214 грн., чим спричинили останньому шкоду на вказану суму.

В апеляції прокурор, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи правильність кваліфікації дій засуджених та доведеності їх вини, вказує, що призначене покарання є мяким та не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених. Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком на два роки, а ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на один рік.

В апеляції з доповненнями захисник засудженого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 вказує, що суд при розгляді справи не звернув увагу на ряд обставин, які мають суттєве значення, зокрема про наявність трудових відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4, показання ряду свідків, про те, що ОСОБА_2 продавав сіно не з самої люцерни, вартість проданого сіна точно не встановлено тощо. Просить вирок суду скасувати. Провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, засудженого ОСОБА_2, який в судових дебатах та під час надання йому останнього слова просив залишити апеляцію прокурора без задоволення, засудженого ОСОБА_1 який в судових дебатах та під час надання йому останнього слова підтримав апеляцію свого захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що апеляція прокурора та апеляція з доповненнями адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, органами досудового слідства та судом виконані вимоги ст. 22 КПК України, направлені на прийняття всіх передбачених законом мір для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні злочину відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами перевіреними, яким суд дав належну оцінку, та є обґрунтованим.

З оскарженого вироку вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні крадіжки люцерни вагою 3,69 га.

Допитані в судовому засіданні засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 показали, що скошена трава люцерною не була ( т.2 а.с. 262-263).

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, винність засуджених підтверджується показаннями потерпілого, які узгоджуються з показаннями свідків та матеріалами справи.

Так із показань потерпілого ОСОБА_4, вбачається, що він є власником звіроферми та орендарем земельних ділянок на яких росла люцерна. В червні 2009 року приїхавши на звероферму виявив відсутність люцерн на полях. Про крадіжку дізнався після того, як між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу поділу виручених від продажу люцерни коштів.

Показаннями свідка ОСОБА_5 підтверджується, що на земельних ділянках де вирощувалася люцерна ОСОБА_1

Колегія суддів, також звертає увагу на той факт, що у довідці Управління агропромислового розвитку Білозерської РДА, на яку суд посилається у вироку, зазначено лише про можливу врожайність люцерни у 2009 році ( т.2 а.с.238), що також ставить під сумнів висновки суду про достовірність розміру заподіяної шкоди засудженими.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були підставами для скасування або зміни вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію з доповненнями захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 та апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 13 грудня 2010 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін.

Рахувати ОСОБА_2 таким, що відбув призначене судом покарання та негайно звільнити його з під варти в залі суду.

Головуючий:

Судді: