Справа № 1-81 (2007 р.)
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007 року

м. Бучач

Бучацький районний суд
Тернопільської області

В складі: головуючого судді Кузевича Й.Я.,

при секретарі Малій М. П.,

з
участю: обвинувача ОСОБА_3

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бучача справу про обвинувачення
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
із повною загальною середньою освітою,
тимчасово не працюючого, не
одруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого, за ч.1
ст. 189КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2007
року біля 12 год.ОСОБА_4. під
час зустрічі із потерпілим ОСОБА_1., перебуваючи біля магазину «Європа», що в м. АДРЕСА_1, погрожуючи знищити напередодні знайдену
барсет-ку, в якій знаходилися ощадна
книжка, посвідчення водія, два свідоцтва про реєстрацію транспортних
засобів, які належать ОСОБА_1, вимагав при цьому у нього гроші в сумі 400
доларів СІЛА. Цього ж дня біля 17 год.
під час передачі грошей в сумі 1000
(одна тисяча гривень) та 100 доларів СІЛА,
що відповідає 505 (п'ятистам п'яти) гривень підсуднийОСОБА_4. був
затриманий працівниками міліції.

Будучи допитаним
в судовому засіданні в якості підсудного по суті пред'явленого йому
обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 189 КК України , ОСОБА_4. суду пояснив , що 11 червня 2007 року зустрівся зі своїм
знайомим ОСОБА_5, якого мав власним
автомобілем відвезти в М. Тернопіль, ОСОБА_5 дав йому барсетку з доку­ментами, щоб той знайшов власника документів і
повернув їх йому за винаго­роду. Також ОСОБА_5 пояснив йому, що дану барсетку з доку­ментами
знайдено, а займатись поверненням
барсетки він не має можливості, так як
їде в м. Київ на роботу. В барсетці він
побачив квитанцію на ім'я ОСОБА_6 на
якій був вказаний номер мобільного телефону,
тоді його братОСОБА_7 зі свого мобільного телефону подзвонив на цей
номер. Трубку під­няв чоловік, який
сказав, що він є власником барсетки і
прізвище його ОСОБА_1 ОСОБА_7
повідомив, що знайдено його документи.
Тоді ОСОБА_1 спитав, що він хоче за їх повернення, на щоОСОБА_7 запропонував зустрітись на
наступний день зранку. 12.06.07року біля 10 год. на мобільний телефон брата подзвонив ОСОБА_1 іОСОБА_7 запропонував йому приїхати до
магазину "Європа", що на
південному масиві м. Бучача. В 11 год. вони зустрі­лися
, і він , вважаючи, що документи
ОСОБА_1. є цінними, сказав йому ,
що той повинен заплатити за них 400 доларів США. ОСОБА_1 сказав,
що це ве­лика сума, і вони
погодились на 300 доларів США, але так, як
ОСОБА_1 не мав біля себе
потрібної-суми, то вони домовились про
зустріч в тому ж місці біля 17 год. Біля 16 год .50 хв. брат
зателефонував до ОСОБА_1. і сказав
йому, щоб приїхав біля ЗОШ № 2 м. Бучача. В 17 год. у вказане місце приїхав

своїм
автомобілем ОСОБА_1 Підійшовши до
автомобіля, ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське сидіння, переглянувши документи, витягнув з кишені гроші в сумі 100 доларів
США та 1000 гривень і дав їх йому, після
чого вийшов з машини, через декілька
хвилин його затримали працівники міліції та вилучили отримані ним гроші.

Допитаний в
судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 . суду пояснив, що 11 червня 2007 року біля 12 год. він приїхав
своїм автомобілем до торгового центру "Європа", що на Південному масиві м. Бучача,
вивантаживши товар на площі перед складом, закрив двері автомобіля на ключ і зайшов в
приміщення складу. Через 5 хвилин, коли
вийшов зі складу, побачив, що заднє колесо його автомобіля спущене, тоді він ключем відчинив дверку автомобіля і
сівши в автомобіль виявив, що відсутня
барсетка, яку він залишив між сидіннями
автомобіля. В барсетці знаходились два технічні паспорти на транспортні засоби
та посвідчення водія на його ім'я, гроші
в сумі 300 гривень та інші неважливі документи: ощадна книжка, квитанція. В цей час до нього підійшов
працівник торгового центру і запитав, чи
в нього з автомобіля нічого не пропало,
він відповів, що пропала барсетка
з документами, тоді працівник торгового
центру пояснив, що бачив, як за час його відсутності від автомобіля
відбігав молодий незнайомий мужчина і перестрибнув через огорожу, сів в автомобіль ВАЗ 2110 зеленого кольору зі
сторони пасажира, після чого даний
автомобіль поїхав по головній дорозі в сторону спиртзаводу. Про вчинення
крадіжки він в міліцію не повідомляв,
так як думав, що , можливо, хтось поверне документи. Біля 23 год. цього ж дня на
його мобільний телефон подзвонив невідомий хлопець, який розмовляв російською мовою, і сказав,
що якщо він хоче повернути свої документи, то нехай передзвонить наступного дня зранку.
12 червня 2007 року біля 10 год.
він зателефонував до невідомого, на
що той запропонував зустрітись через годину біля торгового центру
"Європа". Біля торгового центру він зустрівся з двома невідомими
, один із яких сказав, що має документи, і якщо той хоче свої документи повернути, то повинен заплатити 400 доларів США,
він відповів, що
400 доларів - це велика сума, якої в
нього немає, після цього невідомий
сказав, що якщо не дасть вказаної суми
грошей, то документи не поверне, а знищить. Тоді через деякий час розмови
зрозумів, що невідомий не поверне
документи, якщо він не заплатить
вказаної суми, а знищить їх, тому змушений був погодитись на умови
незнайомого. В кінці розмови він впросив незнайомого зменшити суму до 300
доларів США і
домовився на 17 год. зустрітись в цьому ж місці, так як не мав даної суми грошей. Біля 16
год.50 хв. до нього зателефонував невідомий і повідомив, що чекає на нього в іншому місці, - на площі біля ЗОШ № 2 м. Бу-чача. Коли їхав
на зустріч, біля мальтозного заводу
побачив свого знайомого ОСОБА_5, який
працює в СБУ, зупинився, щоб його підвезти, по дорозі розповів про свою проблему. Коли
вони під'їхали до АТП в м. Бучачі,
ОСОБА_5 сказав, що стоїть працівник
міліції, зупинившись , вони розповіли
йому про факт вимаган­ня грошей. Після цього працівник міліції з ОСОБА_5
сказали їхати йому на зустріч із невідомими і під час зустрічі набрати номер
ОСОБА_5 і включити телефон, щоб вони
могли слухати розмову між ним і невідомими. Коли вони під'їхали біля школи
№2, побачили автомобіль ВАЗ-2101 синього
кольору, в якому знаходились два хлопці.
Він підійшов і сів у вказаний автомобіль і попросив показати документи, хлопець,
який сидів за кермом, з-під
сидіння витягнув барсетку, при цьому
сказав, щоб той давав 300 доларів
США, тоді він знову спробував домовитись
про те, щоб зменшити суму грошей і
запропону­вав невелику винагороду, однак
невідомий в категоричній формі відмовився ,
тому він витягнув гроші в загальній сумі 300 доларів США і дав
хлопцеві, який сидів за кермом. Тоді невідомий дав ОСОБА_1 барсетку з
документами , після чого вийшов з
автомобіля, а в цей час до автомобіля
підійшовОСОБА_5 і сів в автомобіль до невідомих йому хлопців .

Оскільки
підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав вину в
скоєнні злочину, дав пояснення згідно
змісту пред'явленого йому обвинувачення,
погодився зі всіма доказами по справі,
відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає,
що в силу ст. 299 КПК України
слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та потерпілого.

Оцінюючи в
сукупності докази , здобуті в судовому
засіданні, з матеріалами справи , суд
прийшов до переконання, що вина
підсудного ОСОБА_4 в скоєнні злочину доведена
повністю, оскільки його показання відповідають фактичним обставинам справи
, які ним не оспорюються , а його дії органом досудового слідства за ч.
1 ст.
189 КК України кваліфіковано вірно,
як вимаган­ня, тобто незаконна
вимога передачі чужого майна з погрозою
знищенням майна потерпілого ОСОБА_1. .

Підходячи до
обрання підсудномуОСОБА_4 міри покарання ,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини справи , дані про його особу, зокрема,
що злочин вчинив вперше, у чому
щиро розкаю­ється , по місцю
проживання характеризується виключно
позитивно , сприяв розкриттю
злочину, приймаючи до уваги його молодий
вік, враховуючи думку потерпілого, яки й просить суд суворо його не карати, і прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе без відбуван­ня покарання, а тому йому слід призначити покарання у
виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання,
призна-чивши іспитовий строк та покласти на підставі ст. 76 КК України певні обов'язки.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України ,
суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_4 в скоєнні злочи­ну, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді
двох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_4 від відбування покарання і встановити йому іспитовий строк
тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти наОСОБА_4.
обов'язки не виїжд­жати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи ,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи
та періодично з'являтися туди для реєстрації.

Речові докази по
справі: гроші в сумі 1000 грн. та сто доларів США, два технічні
паспорта на транспортні засоби,
посвідчення водія, талон поперед­жень
та ощадну книжку , які знаходяться на
зберіганні у ОСОБА_4, повер­нути йому
для використання згідно призначенням .

Міру
запобіжного заходуОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Тернопільської області через Бучацький районний суд на протязі 15 діб.