УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року липня „17" дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М.Г.

суддів -
Демченка М.О., Моісеєнко Т.М.

з участю
прокурора - Кравцової Л.М.

адвоката -
ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_3, на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області
від 26 квітня 2007 року, яким :

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, не
судимий,

засуджений
за ст. 286 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі, з позбавлення права
керувати транспортними засобами на строк три роки.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, п'ятдесят тисяч гривен за спричинення
моральної шкоди, та одну тисячу гривен витрати за надання юридичної допомоги
адвокатом.

Постановлено
стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертизи в сумі 158
грн 66 коп.

Доля речових
доказів вирішена в порядку вимог ст. 81 КПК України.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він перебуваючи в
нетверезому стані 3 листопада 2006 року керуючи автомобілем ЗАЗ - 110307
державний номер НОМЕР_1 близько 22 години рухався по вул Б.Хмельницького в м.
Конотоп в напрямку с Шаповалівка
Конотопського району. Порушивши пункти 1.3, 1.5, 2.9,а.б., 2.10 а,б,в,г,д,е,
12.2, 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху України, він здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_5, який від отриманих тілесних ушкоджень помер.

На вирок
надійшла апеляція адвоката ОСОБА_3, в якій вона ставить питання про зміну
вироку в частині призначеного покарання мотивуючи це тим, що засуджений вчинив
злочин, який відноситься до неумисних, раніше не судимий, має на утриманні
малолітню дитину, добровільно відшкодував завдану шкоду, повністю визнав вину
та цивільний позов. Просить пом'якшити призначене покарання.

Справа № 11 - 481 / 2007 року. Головуючий
у першій інстанції -

Громова
Л.В.

Категорія ч.2
ст.286 КК України Доповідач
- Демченко М.О.

Заслухавши
доповідь судді, адвоката ОСОБА_3 і засудженого ОСОБА_2, які підтримали апеляцію
і доповнили її тим, що просили застосувати стосовно засудженого Закон України
«Про амністію», міркування прокурора Кравцової Л.М., яка не заперечувала проти
застосування Закону України «Про амністію». Перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів не знаходить законних
підстав до задоволення апеляції.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин
зазначених у вироку, і юридична кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК
України, є обгрунтований і законний і під сумнів в апеляції не ставиться.

Що
стосується посилання адвоката ОСОБА_3 в апеляції на суворість призначеного йому
покарання то воно, на думку колегії суддів, є безпідставним. При призначенні
покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його
наслідки і характер, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та
пом'якшують його покарання в тому числі і ті на які посилається засуджений в
апеляції а саме; щире каяття, сімейний стан і матеріальний стан, і виходячи з
цього суд призначив засудженому майже мінімальний строк покарання передбачений,
санкцією статті КК України за якою він визнаний винним.

Згідно
ст. 1 «б» Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року «Звільнюються
від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, та від інших покарань
не пов'язаних з позбавленням волі особи, засуджені за злочини вчинені з
необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше десяти років, не позбавлені батьківських
прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не
виповнилось 18 років».

Засуджений
визнаний винним за ч.2 ст. 286 КК України, санкцією статті передбачено
покарання від трьох до восьми років позбавлення волі.

На день
прийняття Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, який набрав
чинності 9 червня 2007 року, у засудженого на утриманні був син ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно якого він не позбавлений батьківських прав і надає
матеріальну допомогу на його утримання. Злочин він вчинив до прийняття цього
Закону, сам не заперечує проти застосування стосовно нього цього Закону, а тому
колегія суддів вважає за можливе звільнити засудженого від покарання
призначеного судом.

На
основі викладеного і керуючись ст.ст.362, 366, 377 КПК України і ст.1 п. «б»
Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2007 року
стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_3 - без
задоволення.

На
підставі ст.1 п «б» Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року Загородного Сергія Івановича
звільнити від призначеного покарання.

Звільнити
Завгороднього С.І. із під варти негайно.