АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1830/14 ОСОБА_1
Категорія: ст.509 КПК України Доповідач : ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 грудня 2014 року про направлення підозрюваного ОСОБА_9 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи .
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 грудня 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 ; підозрюваного за ч.2 ст.153 КК України ОСОБА_7 , який утримується під вартою в Харківському СІЗО, направлено до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, строк проведення якої не може перевищувати двох місяців.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 24 грудня 2014 року скасувати та вказати місце проведення експертизи у КЗОЗ «Міська клінічна лікарня №3» м.Харкова. Не спростовуючи висновок суду про необхідність проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , захисник вважає, що така експертиза має бути проведена не в КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня», де відсутні відповідні умови та медперсонал, а також медикаменти для лікування ВІЛ, гепатиту, туберкульозу та інших наявних у підозрюваного захворювань, а в умовах КЗОЗ «Міська клінічна лікарня №3» м.Харкова. Адвокат ОСОБА_8 посилається на те, що внаслідок ухвалення рішення про проведення експертизи поза межами м.Харкова, підозрюваний ОСОБА_7 буде позбавлений спеціалізованої медичної допомоги, яку він отримує у спеціальному відділенні СІЗО для хворих на туберкульоз та ВІЛ/СНІД, втратить можливість отримувати посилене харчування і передачі від родичів, а відправлення підзахисного в холодну пору року на велику відстань у м.Дніпропетровськ в умовах неопалюваного транспорту для осіб, які утримуються під вартою, захисник розцінює, як тортури та знущання над підозрюваним, засіб тиску на нього з боку органів досудового розслідування.
В судове засідання апелянт адвокат ОСОБА_8 не з*явився, електронною поштою повідомив про неможливість участі в судовому засіданні та просив перенести судовий розгляд на іншу дату. Проте жодних поважних причин неявки в судове засідання апеляційного суду апелянт не навів, докази на підтвердження існування причин, які можуть бути визнані поважними, не надав. В апеляційній скарзі не порушуються питання про погіршення становища підозрюваного, який утримується під вартою; клопотання про виклик в судове засідання від підозрюваного ОСОБА_7 із СІЗО м.Харкова не надходило. Враховуючи положення ч.4 ст.405 КПК України та вимоги ч.2 ст.422 КПК України щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не пізніш, як через три дні після її надходження до суду, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 за відсутності підозрюваного та його захисника.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Висновок суду першої інстанції про необхідність направлення підозрюваного ОСОБА_7 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, захисником ОСОБА_8 не оспорюється, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_7 в умовах КЗОЗ «Міська клінічна лікарня №3» м.Харкова аналогічні його клопотанню в суді першої інстанції, яке розглядалось слідчим суддею. Так, суд зазначив, що «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» не є психіатричним закладом із суворим наглядом, якого потребує підозрюваний у скоєнні тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, ОСОБА_7 , до якого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Направлення підозрюваного для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» є обґрунтованим, оскільки це є медичний заклад із суворим наглядом та найбільш територіально наближений до м.Харкова, де здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Відповідно до Порядку проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи в психіатричних закладах осіб, які утримуються під вартою, затвердженого Наказом МОЗ України №397 від 08.10.2001 року, під час перебування особи у медичному закладі обстежуються психічний, соматичний та неврологічний стани, складається план обстеження, та, за наявності показань, відповідне лікування. При потребі можливе призначення додаткового обстеження та консультації лікарів. До осіб, які перебувають у відділенні, застосовуються, залежно від стану їх здоров`я, дозволені МОЗ України методи діагностики, лікування та реабілітації. Особи, які перебувають у відділенні, користуються, в тому числі правом на побачення з родичами або іншими особами за наявності дозволу відповідного суду чи слідчого органу, у провадженні якого перебуває справа даної особи; одержувати харчові передачі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 в отриманні необхідної медичної допомоги у зв*язку із наявністю у нього інших захворювань є неспроможними, оскільки при проведенні стаціонарної експертизи за наявності медичних показань до осіб застосовуються відповідні їх стану методи лікування і дослідження, дозволені Міністерством охорони здоров`я України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 24 грудня 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 грудня 2014 року про направлення підозрюваного ОСОБА_9 до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :