УХВАЛА

Іменем України

2007 року
січня 18 дня
колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого -
Лугового М.Г.

суддів -
Рунова В.Ю., Моісеєнко Т.М.

з участю прокурора - Ярощука Ю.А.
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської
області від 03 листопада
2006 р., за яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

АДРЕСА_1, раніше судимий :

1) 11.03.2002 р. Роменським районним судом Сумської області за ст.ст. 185

ч.З, 289
ч.2, 70 КК
України до позбавлення волі на строк 5
років.

Звільнений 05.08.2005 р. умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5

місяців 13 днів

засуджений за
ст. 187
ч.З КК України до позбавлення волі на строк сім
років.

На підставі
ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання
за вироком суду від 11.03.2002
р. у виді п'яти місяців позбавлення волі і остаточно призначене покарання сім
років п'ять місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини
належного йому на праві власності майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 :

·
на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області за
проведення експертиз -
109,84 грн.;

·
на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду - 305 грн.;

·
на користь держави в особі міськфінвідділу Роменської
міської Ради за стаціонарне лікування потерпілого - 429,24 грн.

За вироком
ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 19.06.2006 р. близько 18-00
години знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння
чужим майном прийшов до будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, де почав вимагати у нього
гроші. Почувши, що грошей не має ОСОБА_1 почав перекидати в чемоданах речі, а
потім, не знайшовши грошей, підійшов до ОСОБА_2, підставив йому під горло ніж
та почав погрожувати розправою. Коли потерпілий пояснив, що в нього є лише 5 грн., ОСОБА_1
порізав йому горло ножем. Захищаючись, ОСОБА_2 схопився за лезо ножа і,
порізавши собі пальці, викинув ніж у сторону. Продовжуючи вимагати кошти,
ОСОБА_1 забрав у потерпілого вказані 5
грн., а потім узяв з кухонного стола ніж та ударив ним по його голові,
після чого знову з метою залякати підставив
останньому ніж під горло. Але потерпілому вдалося вирватися і втекти на вулицю.

Внаслідок дій
ОСОБА_1 потерпшому ОСОБА_2 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, які
спричинили короткочасний розлад здоров'я.

В поданій
апеляції та в доповненні до неї засуджений ОСОБА_1 вважає вирок суду
несправедливим, оскільки його кримінальна справа була розглянута судом
упереджено та з порушенням закону, з дільничним інспектором і потерпілим
у нього склалися неприязнені стосунки, в будинок потерпілого він незаконно не
проникав і гроші у останнього не вимагав та не

Справа № 11 - 20 / 2007 р. Головуючий в 1
-й інстанції - Кондратенко Л.П.

Категорія ст. 187 ч.З КК України Доповідач -
Рунов В.Ю.

забирав, розбійного нападу не вчиняв
і вина його у цьому матеріалами справи не доведена. Крім того, вважає, що кримінальна справа проти
нього була повністю сфальсіфікована слідчою. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, т.я. його вина
доведена лише у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора Ярощука Ю.А. про залишення
вироку без зміни, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів вважає, що вказана апеляція засудженого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведенність вини
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст. 187 КК України, за викладених у вироку обставин, відповідають
матеріалам кримінальної справи та грунтуються на досліджених в судовому
засіданні доказах.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що кримінальна справа про його
обвинувачення була сфальсіфікована дільничним
інспектором та слідчим і розглянута судом упереджено та з порушенням закону,
колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки обставини вчинення ним злочину були ретельно досліджені та проаналізовані судом 1-ї інстанції, всім наявним у справі доказам була дана належна оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних
мотивів.

Так, будучи неодноразово допитаним як під час досудового, так і судового
слідства, потерпілий ОСОБА_2 вказав, що дійсно
19.06.2006
р. до його будинку з ножем у руці прийшов ОСОБА_1, який почав вимагати у нього гроші. Коли він
відповів, що коштів у нього не має, то ОСОБА_1
підставив йому під горло ніж та почав погрожувати розправою. Він пояснив, що не
отримував пенсію і має лише 5 грн. Потім він відчув, що ОСОБА_1 порізав йому ліву
область шиї. Після цього він почав чинити опір, лівою рукою схватився за лезо
ножа і відкинув його в сторону, але ОСОБА_1 підійшов до столу схопив його
кухонний ніж і цим ножем наніс йому удар в праву область голови. Далі ОСОБА_1 почав викидати його речі з чемодану, шукаючи
гроші, а він вискочив з хати і почав кликати на допомогу.

Вказані покази потерпілого ОСОБА_2 є логічними, послідовними і об'єктивно узгоджуються з іншими доказами, що були перевірені у
судовому засіданні в ході розгляду даної кримінальної справи.

Зокрема вони повністю підтверджуються показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 таОСОБА_8, які останні дали
суду; показами свідка ОСОБА_9, які були оголошені в
судовому засіданні; протоколами огляду місця події (а.с.7-9), пред'явлення
предметів для впізнання (а.с.33-36); висновком судово-медичної експертизи
(а.с.74-78).

Будь-яких
підстав не довіряти зазначеним вище доказам у колегії суддів не має.

Крім того, з матеріалів даної кримінальної справи вбачається (а.с.6), що 19.06.2006 р. ОСОБА_1 власноручно написав явку з повинною, в якій не
заперечує, що заподіяв ножем потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у його
будинку.

Не заперечував цього факту засуджений ОСОБА_1 і під час судового розгляду
справи, а тому його твердження, що незаконно
в будинок потерпілого він не проникав і гроші у останнього не вимагав та не забирав, є безпідставними і такими, що
не відповідають фактичним обставинам справи встановленим в судовому
засіданні.

Тому дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані судом 1-ї інстанції за ч.З ст. 187 КК України і сумніву у колегії суддів не викликають.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК
України в мінімальному розмірі, передбаченому
ч.З ст. 187 КК України і, на думку колегії
суддів, є необхідним й достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить будь-яких законних
підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду
та задоволення апеляції засудженого.

Керуючись
ст.ст.362, 365, 366, 377
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2006 р. відносно ОСОБА_1
залишити без зміни, а його апеляцію -
без задоволення.