У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з
кримінальних справ Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І., Філатова В.М.,

за участю
прокурора

Брянцева В.Л.,

адвоката

ОСОБА_2.,

засудженої

ОСОБА_1.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві “11” грудня
2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами засудженої
ОСОБА_1., захисника ОСОБА_2. та касаційним поданням прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2007
р. стосовно ОСОБА_1.

Вироком Подільського районного суду
м. Києва від 16 березня 2007 року засуджено

ОСОБА_1, народжену ІНФОРМАЦІЯ_1р., громадянку України, раніше не судиму,

- за ч. 2 ст. 368 до 5 років позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані
з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських
обов'язків в установах державної влади та управління строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських обов'язків в установах державної влади та
управління строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України ОСОБА_1.
призначено покарання у виді 5 років
позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в
установах державної влади та управління строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1. звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з
випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком Апеляційного суду м. Києва
від 18 липня 2007 року зазначений вирок стосовно ОСОБА_1. в частині
призначеного їй додаткового покарання за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України
та застосування ст.70, 75 КК України скасовано.

Засудженій призначено додаткові
покарання:

- за
ч. 2 ст. 368 КК України - позбавлення права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських
обов'язків в установах державної влади та управління строком на 3 роки, з
конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю;

- за ч. 1
ст. 366 КК України - позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в
установах державної влади та управління строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів ОСОБА_1. остаточно призначено покарання 5 років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в
установах державної влади та управління строком на 3 роки, з конфіскацією
всього майна, яке є її особистою власністю.

ОСОБА_1. визнана винною у тому, що 29 серпня 2005 р., працюючи
головним державним податковим ревізором-інспектором податкового супроводження
великих банківських установ Спеціалізованої державної податкової інспекції у м.
Києві, умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем всупереч
інтересам служби, отримала від ОСОБА_3. у приміщенні АКБ
«Юнекс» по вул. Почайницькій, 38/44, у м.
Києві 10 тисяч доларів США, що за курсом НБУ на цей день становило 50 тисяч 500
грн., як хабар за невідображення у
офіційному документі - акті виїзної планової документальної перевірки
дотримання вимог податкового та валютного законодавства зазначеного банку за
період з 01.10.2002 р. до 31.03.2005 р.

Крім того, ОСОБА_1. вчинила службове підроблення, а саме
внесла до акту планової документальної перевірки АКБ «Юнекс» завідомо
неправдиві відомості та не зазначила у ньому про наявні порушення чинного
законодавства.

У касаційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_2. вказує на
істотні порушення кримінально-процесуального закону під час судового розгляду
справи, неправильне застосування кримінального закону та просить пом'якшити призначене ОСОБА_1.
покарання і звільнити останню від його відбування з випробуванням на підставі
ст. 79 КК України; у випадку відхилення такого прохання колегією суддів
захисник-адвокат просить застосувати до ОСОБА_1. ст. 83 КК України та звільнити
її від відбування покарання до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. - трирічного віку.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1. висловлює
аналогічні захиснику-адвокату прохання, обгрунтовуючи їх також відсутністю у
неї раніше судимостей і негативним станом здоров'я дитини, яка потребує
материнського догляду.

У касаційному поданні прокурор вказує на істотні
порушення кримінально-процесуального закону при формулюванні резолютивної
частини вироку, зокрема відсутність вказівок про призначення основного
покарання за ч.2 ст. 368 та ч.1 ст. 366 КК України та неправильне зазначення
прізвища, ім'я та по батькові засудженої, і просить на цій підставі вирок
Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2007 року скасувати, а справу направити
на новий апеляційний розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора, який підтримав касаційне подання, захисника ОСОБА_2, засуджену
ОСОБА_1., які підтримали свої касаційні скарги, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи подання і скарг, колегія суддів вважає, що подання підлягає
задоволенню, а касаційні скарги засудженої та захисника задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України підставами для
скасування вироку апеляційного суду є, зокрема, істотне порушення
кримінально-процесуального закону, а також невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Вказані порушення мали місце при постановленні вироку
Апеляційним судом м. Києва.

Відповідно до ст. 65 КК України суд
призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК
України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження
нових злочинів.

Призначаючи покарання, Апеляційний суд м. Києва ухвалив
рішення щодо зміни вироку Подільського районного суду від 16 березня 2007 року
і призначив ОСОБА_1. додаткові покарання за ч. 2 ст. 368 КК України та за ч. 1
ст. 366 КК України.

Відповідно до ст. 378 КПК України вирок апеляційного суду
повинен відповідати вимогам, зазначеним у статтях 332-335 КПК України.

Відповідно до ст. 335 КПК України у резолютивній частині
обвинувального вироку повинні бути, зокрема, зазначені прізвище, ім'я та по батькові підсудного, покарання, призначене
підсудному по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, остаточна
міра покарання, обрана судом тощо. У п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7
«Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003
року також наголошується, що у резолютивній частині обвинувального вироку
повинні бути зазначені вид і розмір не тільки основного, а й додаткового
покарання, призначеного засудженому за кожний злочин, а також за
сукупністю злочинів або вироків.

Міра покарання повинна бути визначена таким чином, щоб
при виконанні вироку не виникло жодних сумнівів щодо виду і розміру покарання,
призначеного судом.

В порушення вказаних норм Апеляційним судом м. Києва в
резолютивній частині вироку не зазначено про призначення основного покарання за
ч. 2 ст. 386 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім того, вироком Подільського районного суду м. Києва
від 16 березня 2007 року засуджено ОСОБА_1, а додаткові покарання та остаточне
покарання Апеляційним судом м. Києва у вироку від 18 липня 2007 року призначено
ОСОБА_1(а.с. 480, 523).

За таких обставин вирок Апеляційного суду м. Києва від 18
липня 2007 року підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний
розгляд, під час якого серед іншого належить перевірити усі доводи, на які посилається прокурор у
касаційному поданні і захисник-адвокат та засуджена ОСОБА_1. у касаційних
скаргах. Якщо при новому апеляційному
розгляді справи суд дійде висновку про доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні
інкримінованих їй злочинів, то покарання їй має бути призначеним з дотриманням
вимог ст. 65 КК України.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги засудженої та ОСОБА_1. та
захисника-адвоката ОСОБА_2. залишити без задоволення. Касаційне подання
прокурора задовольнити.

Вирок Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2007 року
скасувати, а кримінальну справу стосовно ОСОБА_1направити на новий
апеляційний розгляд.

С У Д Д І:

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Філатов В.М.