В И Р О К
Іменем України
6 березня 2015 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працює, раніше судимого:

- 16.10.2009 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;

- 25.05.2010 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 10.05.2013 р. по відбуттю строку покарання;

- 28.07.2014 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2014 р. приблизно о 18:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись поблизу кафе "Хвилинка", розташованого на автовокзалі за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 21, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, так як раніше судимий за ст. 186 КК України, діючи з корисливих мотивів, відкрито, із застосуванням фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, що виразилося в нанесенні удару рукою в область голови потерпілого, заволодів наступним його майном:

- мобільним телефоном марки "Samsung Duos" чорного кольору imei НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 вартістю 557 грн.;

- сім-картою мобільного оператора "Life", яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- сім-картою мобільного оператора "МТС" № НОМЕР_3 вартістю 40 грн., на рахунку якої знаходилось 10 грн.;

- зарядним пристроєм до телефону, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- грошовими коштами в сумі 150 грн., тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 757 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що 13.12.2014 року він приїхав на автовокзал, щоб проводити друга на маршрутне таксі. Вони випивали. Приблизно о 17:00 год. він зустрів в кафе потерпілого, з яким розмовляв. Через деякий час вони вийшли на вулицю, щоб покурити. Потерпілий діставав запальничку, та дістав з карману мобільний телефону та зарядний пристрій. Він забрав у потерпілого з рук вказані речі та пішов. Потерпілого він не бив. Потерпілий його не наздоганяв, а просто стояв і дивився. Потім він повернувся, бо хотів віддати мобільний телефон. Гроші у потерпілого він не брав. Його затримали працівники міліції приблизно через 20 хвилин. У вчиненому кається.

Вина обвинуваченого підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що 13.12.2014 року приблизно о 18:00 год. він знаходився в кафе "Хвилинка", яке розташоване на автовокзалі, де чекав на маршрутку. До нього підійшов ОСОБА_6 , вони разом вживали алкогольні напої, після чого вийшли на вулицю покурити. Фурдуй вдарив його та забрав гроші в сумі 150 грн., мобільний телефон вартістю 600 грн., та зарядний пристрій до нього. На досудовому розслідуванні йому повернули мобільний телефон, та зарядний пристрій. Гроші не повернули;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 звернувся з заявою до правоохоронних органів про те, що 13.12.2014 року приблизно о 18:00 год. невстановлена особа, знаходячись на автовокзалі по пр. Жовтневому, 21, відкрито із застосуванням фізичного насильства заволоділа його майном на загальну суму 757 грн.;

- рапортом про те, що 13.12.2014 р. був затриманий гр. ОСОБА_7 , якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав як особу, яка застосувавши фізичну силу, відібрала в нього мобільний телефон "Самсунг" на міжміському автовокзалі;

- рапортом про те, що при встановлені особи затриманого ОСОБА_7 було з`ясовано, що останній з метою уникнути відповідальності, назвав неправдиві анкетні дані та насправді він ОСОБА_4 ;

- протоколом обшуку особи від 13.12.2015 року, згідно якого в ході проведення обшуку ОСОБА_4 виявлено мобільний телефон Самсунг Дуос imei НОМЕР_4 , imei НОМЕР_5 , мобільний телефон Самсунг imei НОМЕР_6 , ключі, зарядний пристрій;

- протоколом огляду предмету від 14.12.2014 року, згідно якого об`єктом огляду є кабінет Ленінського РВ ММУ, в якому на столі знаходиться мобільний телефон "Самсунг Дуос" з сім-картами оператора "МТС" та оператора "Лайф" та зарядний пристрій. Під час огляду потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що вказаний телефон належить йому та був викрадений у нього 13.12.2014 року ОСОБА_4 поблизу кафе "Хвилинка" на міжміському автовокзалі по пр. Жовтневому, 21 в м. Миколаєві;

- розпискою ОСОБА_5 про те, що він отримав від слідчого свій мобільний телефон Самсунг та зарядний пристрій до нього;

- довідкою ФОП ОСОБА_8 про те, що вартість мобільного телефону "Samsung Galaxy Duos GT-F61" станом на 13.12.2014 р. становила 557 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.2015 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 показав місце та розказав про обставини відкритого викрадення в нього майна ОСОБА_4 ;

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого про те, що він не брав грошей та не бив потерпілого, оскільки вони спростовуються показами потерпілого, які у суду сумнівів не викликають, та розцінює їх як спосіб пом`якшити відповідальність за скоєне.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку в МОПЛ не перебуває, перебуває на проф. обліку в ОНД з 07.12.09 р. з діагнозом: зловживання каннабіноїдами, алкоголем, клеєм "88", характеризується посередньо.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд на підставі ст. 71 КК України, вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати не відбуте покарання, призначене йому за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2014 року.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2014 року, остаточно призначивши до відбування покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, рахуючи строк відбування покарання з 13.12.2014 р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1