Справа № 1-269-2008
В И Р О К

І
м `
я м У к р а ї н и

14 жовтня 2008 року місто
Вінниця

Староміський районний суд міста
Вінниці в складі :

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Кобелевій С.О.

з участю прокурора Півнюка С.М.

та захисників ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вінниці кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Вінниці,
українця, громадянина України, не одруженого, студента 3 курсу ВПУ № 11, що
проживає в АДРЕСА_1, раніше не судимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в м. Вінниці,
українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого,
що проживає в АДРЕСА_2, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився в м. Вінниці,
українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого,
працюючого автомеханіком в автомагазині «Автомаксимум», що проживає в АДРЕСА_3,
раніше не судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

в
с т а н о в и в :

27.12.2007 року в період часу з 2.00
до 5.00 години, ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного
сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою між собою, по
пожежній драбині і через вікно туалету проникли на 7 поверх гуртожитку ВПУ №
11, що розташований за адресою м. Вінниця, Немирівське шосе, 80, взявши перед
цим металеву арматуру з метою зламати замок на пожежному вході. З коридору
гуртожитку ОСОБА_1., ОСОБА_2 і ОСОБА_3 шляхом вільного доступу проникли в
кімнату АДРЕСА_1, звідки таємно викрали мобільний телефон «Nокіа 6233» СЄ 0434, вартістю 2450 грн., який належав
потерпілій ОСОБА_7., чим завдали останній матеріальної шкоди на вказану суму. З
місця скоєння злочину зникли, а викрадений телефон ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продали,
гроші розподілили між собою.

В судовому засіданні підсудні
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину за ст. 185 ч. 3 КК
України визнали повністю за обставин, викладених у вироку, щиро розкаялись в
скоєному, суду пояснили, що близько 2.00 години ночі 27.12.2007 року вони
вирішили проникнути в гуртожиток і для цього виламали металеву арматуру.
Оскільки пожежний вихід відчинити не вдалось, вони проникли всередину через
вікно туалету. Зайшовши в одну з кімнат, де спали дівчата, вони забрали
мобільний телефон «Nокіа»,
який лежав на тумбочці біля дверей та залишили приміщення гуртожитку тим самим
шляхом. Викрадений телефон ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали знайомому ОСОБА_8 за 550
грн., а гроші розподілили. Підсудні запевнили суд і всіх учасників процесу, що
зробили належні висновки для себе, подібного більше не станеться, просили
вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_7. пояснила, що
звечора телефон «Nокіа»
вона поклала на тумбочку біля вхідних дверей в кімнату, двері були не зачинені,
а вранці 27.12.2007 року вона з`ясувала, що телефон викрадений. Хто
вчинив крадіжку вона не бачила, але просила суд не позбавляти волі підсудних,
оскільки телефон їй повернуто, будь-яких претензій матеріального та морального
характеру вона не має.

Цивільний позивач ОСОБА_9 також
пояснила, що матеріальних претензій до підсудних вона не має.

Враховуючи клопотання учасників судового розгляду, суд
вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які визнали підсудні і які не оспорюються, і вважає можливим розглянути справу
відповідно до вимог ст. 299 КПК України. Суд роз'яснив підсудним, що в разі
подання апеляції на вирок суду вони будуть позбавлені права оспорювати дані
фактичні обставини справи, які вони визнали.

Дії ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 вірно
кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням
в житло.

Підсудний ОСОБА_1. раніше не судимий,
є студентом ВПУ № 11, за місцем проживання та навчання характеризується
виключно позитивно, на обліку в психоневрологічній лікарні та на наркологічному
обліку він не перебуває. Законний представник ОСОБА_1. - ОСОБА_10 також
охарактеризувала сина як уважну і добру дитину, але виховувала вона його без
батька, негативних чинників, які б впливали на його поведінку і спонукали
вчинити злочин немає. Те, що ОСОБА_1. щиро розкаявся в скоєнні злочину, сприяв
його розкриттю, є неповнолітнім, суд визнає обставинами, які пом`якшують його
покарання.

Підсудний ОСОБА_2 раніше не судимий,
неофіційно працював ватажником у ПП ОСОБА_11., за місцем даної роботи і за
місцем проживання характеризується позитивно на наркологічному та
психіатричному обліку не перебуває. Щиро розкаявся в скоєнні злочину і сприяв
розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Підсудний ОСОБА_3 раніше не судимий,
працює в магазині «Автомаксимум», за місцем проживання, попереднього навчання і
роботи характеризується виключно позитивно, на обліку в психоневрологічній
лікарні та на наркологічному обліку не перебуває, має захворювання хребта. Щиро
розкаявся в скоєнні злочину і сприяв його розкриттю, що є обставинами, які
пом`якшують покарання.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання
всіх підсудних, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає необхідним виключити з обвинувачення
обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину за попередньою змовою
групою осіб, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою дій підсудних.

При призначенні
покарання всім підсудним суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 КК України,
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи підсудних - їх професії,
ставлення до праці і навчання, поведінку на роботі і під час навчання, що
вказані в характеристиках, їх особисте ставлення до скоєного злочину, щодо
неповнолітнього ОСОБА_1. суд також враховує умови його життя та виховання,
думку потерпілої про покарання і те, що претензій матеріального та морального
характеру до підсудних вона не має, оскільки телефон їй повернуто, також суд
враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання і вважає, що
ОСОБА_1., ОСОБА_2 і ОСОБА_3 слід призначити мінімальну міру покарання,
визначену в санкції ч. 3 ст. 185 КК України
із звільненням від його відбування, що є необхідним і достатнім для їх
виправлення та попередження нових злочинів.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон «Nокіа 6233» чорного кольору, який переданий на зберігання
потерпілій ОСОБА_7., слід залишити у її володінні.

Позов ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, оскільки
викрадений телефон повернуто неповнолітній ОСОБА_7. і претензій потерпіла та
цивільний позивач не мають.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з
а с у д и в :

Визнати винними ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити
покарання:

- ОСОБА_1
у вигляді трьох років позбавлення волі; відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України
звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
один рік;

- ОСОБА_2
у вигляді трьох років позбавлення волі; відповідно до ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
два роки;

- ОСОБА_3 вигляді трьох років позбавлення волі;
відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на
засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3
обов'язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без
задоволення.

Речовий доказ - мобільний телефон «Nокіа 6233» чорного кольору, який переданий на зберіганні
потерпілій ОСОБА_7., залишити у її володінні.

Запобіжний захід ОСОБА_1., ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: