Справа № 344/7745/14-к
Провадження № 11-кп/779/161/2015
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року у кримінальному провадженні № 0001055 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторів Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 06 квітня 2012року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2012 року зазначений вирок суду було змінено та засуджено обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вироком Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 10 лютого 2015 року.

Вирішено питання про речові докази у відповідності з ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. В доводах апеляційної скарги прокурор вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що судом при призначенні покарання не враховано характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , будучи судимим 16.08.2012 року Апеляційним судом Івано-Франківської області за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік та 6 місяців, на шлях виправлення та перевиховання не став, а в період не знятої у встановленому законом порядку судимості вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

12 травня 2014 року приблизно о 08.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля гаражно-будинкового кооперативу, що по вул. Хіміків в м. Івано-Франківську, відкрито викрав у ОСОБА_9 , який проходив попри гаражі мобільний телефон марки «Samsung GALAXY S II», та намагався з місця скоєння злочину скритися, однак був затриманий перехожими. Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1678 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які просили залишити оскаржуваний прокурором вирок без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на належно досліджених й правильно оцінених доказах, не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Що стосується покликання прокурора на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України загальними принципами призначення покарання, є призначення покарання в межах санкції статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням положень загальної частини КК України, а також ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам вказаної статті.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, та пом`якшуючі покарання обставини. Зокрема те, що обвинувачений щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував шкоду потерпілій і остання не наполягала на суворому покаранні. При наявності вказаних обставин, суд з дотримання вимог закону прийшов до висновку про можливість при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом необґрунтованими.

Зазначене покарання є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування вироку.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, вирок Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2