Справа № 172/1258/14-к
Провадження № 1-кп/191/48/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Синельникове

Справа №172/1258/14- к

Провадження № 1-кп/191/48/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

розглянувши матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с.Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

раніше судимого:

- 27.11.1998 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ст.81 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі, на основі ст.45 КК України, засуджений умовно з іспитовим строком на 18 місяців;

- 15.01.2002 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3, 188 ч.1, 15 ч.2, 188 ч.1, 70 КК України позбавлення волі на строк 3 роки;

- 16.05.2002 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ст..185 ч.3 КК України позбавлення волі на строк 3 роки, на основі ст..71 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2002 року до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, в силу ст..89 КК України судимість знята та погашена;

- 16.04.2013 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.186, ст..ст.70,72 КК України, штраф 1190 гривень.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2014 року о 18.00 годині в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , знаходячись на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з рідним братом ОСОБА_6 , через те, що останній був винен йому грошові кошти, де під час розмови в присутності третього рідного брата ОСОБА_7 , 1991 р.н. та їх матері ОСОБА_8 , 1960 р.н., між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла бійка в ході якої ОСОБА_6 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 , вони стали боротися та впали на землю. ОСОБА_7 з метою припинити бійку між братами розборонив їх. Після чого, ОСОБА_6 підбіг до гаражу, який розташований на території вказаного домоволодіння, взяв домкрат та кинув його в ОСОБА_4 , але не влучив.

В цей момент у ОСОБА_4 виник протиправний намір спричинити своєму братові ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження. Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний намір на спричинення тяжких тілесних ушкоджень братові, 04.08.2014 року, приблизно о 18.05 годині з метою спричинення тілесних ушкоджень взяв господарські вила, які стояли під стінкою господарської будівлі та завдав ними один удар ОСОБА_6 в область правої сторони грудної клітини в передню частину тулуба.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 241-2014р. Е від 18.09.2014 року, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини праворуч, правобічного гемопневмоторакса, виявлені у ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому противоправному діянні визнав повністю та пояснив, що дійсно 04 серпня 2014 року близько 18 годин 00 хвилин, на території будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що ОСОБА_6 був винен йому 100 грн. виникла бійка, під час якої він взяв вила і спричинив ОСОБА_6 вищевказані тілесні ушкодження. Як він вдарив брата не може зрозуміти. Брат перед цим вдарив його кулаком. Наміру спричинювати брату тілесні ушкодження у нього не було. У вчиненому кається. Вважає, що 04.08.2014 року в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, вже після скоєного випив. Додав, що ОСОБА_9 також брав участь в бійці, коли мати вибігла він почав їх розбороняти. Коли ОСОБА_10 кидав в його сторону домкрат і він в нього не влучив у брата в руках більше нічого не було. Чому схопив вила, пояснити не може. У них в сім`ї часто відбуваються бійки між братами. Цивільний позов прокурора визнав повністю.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина останнього у вчиненні інкримінованого протиправного діяння, також знайшла своє підтвердження в досліджених у судовому засіданні та оцінених у купі з показаннями обвинуваченого та іншими доказами, а саме:

- свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні повідомив суду, що 04 серпня 2014 року близько 18 годин 00 хвилин, на території будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_4 , через кошти, які останній просив в нього на спиртні напої, ОСОБА_4 взяв біля господарської будівлі вила та штрикнув йому в передню частину тулуба в праву сторону грудної клітини, після чого до нього підбіг їхній молодший брат ОСОБА_7 та відібрав у нього вила, після чого він одразу зайшов до будинку, а матір викликала швидку. Додав,що 04.08.2014 року ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння, та до нього чіплявся. Коли він його завалив на землю, брат розізлився і схопився за сапу. Просить суд обвинуваченого ОСОБА_4 не позбавляти волі, так як він його пробачив, однак вирішити питання щодо того, щоб ОСОБА_4 проживав в іншому місці, подалі від їх сім`ї;

- свідченнями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04.08.2014 року близько 18.00 години між її синами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої останні почалися битися між собою, але їх вчасно розборонив її менший син ОСОБА_12 . Коли вони билися між ними була ненависть. Бачила як ОСОБА_13 кинув домкрат в ОСОБА_14 , однак він в нього не влучив. Не може сказати чи перебував ОСОБА_15 в стані алкогольного сп`яніння. Як саме вилами наніс тілесні ушкодження ОСОБА_15 своєму братові ОСОБА_16 не бачила, так як стояла за спиною у останнього. Бачила, як ОСОБА_15 наставив на свого брата вила. ОСОБА_10 намагався забрати у ОСОБА_17 вила. Кров у ОСОБА_18 виникла від господарських вил. Під час слідчого експерименту вона була присутня і її син ОСОБА_15 все показував добровільно. Додала, що між братами часто бували суперечки. ОСОБА_11 самостійно лікував свої нерви медичними препаратами. Коли син ОСОБА_14 вживав спиртні напої, приходилось і міліцію викликати. Коли ж він не вживав спиртні напої, то він зовсім інший- спокійний. Вважає, що на досудовому слідстві вона не казала неправду;

- протоколом огляду місця події з фототаблицями, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого виявлено: вила з металевою основою та дерев`яним держаком (а.с.7-9 т.2);

- протоколом огляду речей від 04.08.2014 року, згідно якого були оглянуті речі, а саме: чоловічі резинові тапочки 43 розміру та джинсові штани синього кольору, які знаходились у приймальному відділені Васильківської ЦРЛ. На момент огляду на штанах було виявлено у поясній частині ззаду пляму буро-червоного кольору (а.с.10 т.2);

- актом судово-медичного обстеження № 241-2014 р. Е від 18.09.2014 року, згідно якого тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини праворуч, правобічного гемопневмоторакса, виявлені у ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. (а.с.15-17 т.2, а.с. 109-111 т.1 );

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеним 04.08.2014 року лікарем Васильківської ЦРЛ відносно ОСОБА_4 , згідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.36 т.2);

- протоколом слідчого експерименту від 06.08.2014 року в ході якого ОСОБА_4 показав обставини та механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а саме як в ході сварки та бійки зі своїм братом ОСОБА_6 він взяв господарські вила обома руками гострим кінцем від себе, наніс удар тичком на ОСОБА_6 , який стояв навпроти нього в положенні стоячі, після чого ОСОБА_6 схопив руками вила намагаючись зменшити удар (а.с.48 т.2);

- висновком експертизи № 237/177-2014 р. Е від 19.09.2014 року згідно якого, характер травмуючого предмету, кількість травмуючих дій, механізм утворення тілесних ушкоджень вказаних під час проведення слідчого експерименту від 06.08.2014 року не суперечать вказаній в експертизі слідчим. (а.с.52 т.2);

- постановою про визнання речовим доказом та долучення його до кримінальної справи від 13.08.2014 року, згідно до якої вилучені в ході огляду речей від 04.08.2014 року чоловічі резинові тапочки 43 розміру та джинсові штани, синього кольору визнані речовими доказами та передані під розписку на зберігання ОСОБА_6 (а.с.58 т.2);

- постановою про визнання речовим доказом та долучення його до кримінальної справи від 13.08.2014 року, згідно до якої вилучені в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину бриджі синтетичні, чорного кольору з білими полосами та чоловічі шкіряні босоніжки, чорного кольору 41 розміру від 04 серпня 2014 визнані речовими доказами та передані під розписку на зберігання ОСОБА_6 (а.с.59 т.2);

- протоколом отримання зразків крові потерпілого ОСОБА_6 для експертизи від 22.08.2014 року (а.с.63 т.2);

- висновком експерта №458к від 26.08.2014 року, згідно до якого проведено судово-медичне дослідження зразка крові потерпілого ОСОБА_6 та встановлено групову належність його крові, а саме до групи В з ізогемаглютиніном анти-А, за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.66 т.2);

- постановою про визнання речовим доказом та долучення його до кримінальної справи від 12.09.2014 року, згідно до якої вилучені в ході огляду місця події господарські вила визнані речовими доказами (а.с.72 т.2);

- калькуляцією Васильківської центральної лікарні від 08.09.2014 року за №01-02/1692 на витрати, понесені КЗ «Васильківська ЦРЛ» ДОР» на лікування ОСОБА_6 , в хірургічному відділенні з 04.08.2014 року по 14.08.2014 року, згідно до якої понесені вищезазначені витрати у сумі 169 грн.95 коп. (а.с.75 т.2, а.с.105 т.1)

та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно вимог ч.1 ст.67 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, ненебезпечного для життя у момент заподіяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: тяжкість вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв кримінальне правопорушення не відбувши покарання за попереднім вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2013 року у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн., по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Із врахуванням всіх раніше зазначених обставин кримінального провадження суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, необхідне для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.71 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та підстав до застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

У відповідності до ч.3 ст.72 КК України покарання у вигляді штрафу, яке повністю не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2013 року, що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 57 т.1) за сукупністю вироків складенню з іншими видами покарань не підлягає і має виконуватися самостійно.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі „Бакланов проти Росії" (рішення від 9.06.2005 року), так і в справі „Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що „досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. А, у справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Цивільний позов прокурора Васильківського району в особі КЗ «Васильківська центральна районна лікарня» ДОР» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 169 грн. 95 коп. задовольнити.

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_6 не заявлено.

Речові докази: чоловічі резинові тапочки 43 розміру та джинсові штани, синього кольору, бриджі синтетичні, чорного кольору з білими полосами та чоловічі шкіряні босоніжки, чорного кольору 41 розміру, що передані під розписку на зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю (а.с.58-61 т.2);

Речові докази по справі: а саме господарські вила (а.с.72-73 т.2), що знаходяться в камері зберігання речових доказів Васильківського РВ знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

У відповідності до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у вигляді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання у вигляді позбавлення волі 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця, приєднати повністю покарання у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн., за попереднім вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2013 року, які виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити колишню тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання, тобто з 04.08.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь КЗ «Васильківська ЦРЛ» ДОР» р/с634 МФО 805012 ЗКПО 01987758 УДКУ в Дніпропетровські області витрати на лікування потерпілого у розмірі 169 (сто шістдесят дев`ять) грн. 95 коп.

Речові докази: чоловічі резинові тапочки 43 розміру та джинсові штани, синього кольору, бриджі синтетичні, чорного кольору з білими полосами та чоловічі шкіряні босоніжки, чорного кольору 41 розміру, що передані під розписку на зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю (а.с.58-61 т.2);

Речові докази по справі: а саме господарські вила (а.с.72-73 т.2), що знаходяться в камері зберігання речових доказів Васильківського РВ знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1