ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвокат - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0005458 від 17.10.2014 року, яке надійшло від прокуратури Московського району м. Харкова за підозрою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
· у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

13.10.2014 року, приблизно о 18 годині, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у спільному дворі будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла між ним та неповнолітним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючий свій злочинний умисел, спрямований на завдання легких тілесних ушкоджень, із раптово виниклих особистих неприязних стосунків, лівою рукою схопив ОСОБА_4 за шию і нахилив до низу, при цьому достав з правого карману своїх штанів пістолет (револьвер) «MAJОR Eagle 4,5» номер « НОМЕР_1 », який відповідного дозволу на зберігання не потребує, та наніс чотири удари рукояткою пістолета, який, на той час, обвинувачений тримав в правій руці, а саме один удар по затилку, один удар по темячку, один удар по носу, один удар по носу, задівши ліву підочну область, в результаті чого, спричинив потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 2232/14 від 14.11.2014 року, наступні телесні ушкодження, а саме: закритий перелом кісток носу, забійна рана на обличчі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.
Після цього, протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_7 відносно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 були припинені самим ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, та підтвердив обставини, час, місце та механізм спричинення ним тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 , як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснив, що мешкає по сусідству з родиною ОСОБА_4 в б. АДРЕСА_2 , во дворі якого, ним 13.10.2014 року біля 18 годин було скоєно злочин. Більш того, зазначив, що в цей час виникла між ним та родиною потерпілого сварка.

Обвинувачений ОСОБА_7 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у його вчинені, цивільний позов, пред`явлений потерпілим визнав повністю, але зазначив, що не в змозі сплатити його, оскільки у нього відсутні кошти.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у скоєні ним злочину, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 .
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, якій відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Має реєстрацію, та постійне місця мешкання, за яким характеризується задовільно.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання яка не пов`язана з реальним обмеженням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України. У відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому він прохає стягнути з ОСОБА_7 на свою користь, в рахунок відшкодування заподіяну йому злочином моральну шкоду, яку потерпілий оцінює у розмірі 30000 тисяч гривень. (а.пр.17,18).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оцінюючи всі досліджені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню, та стягує з ОСОБА_7 на користь потерпілого внаслідок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди у розмірі 3000 тисяч гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 п.п.2, 3ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди суму у розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень.

Речові докази по справі: DVD-R диск, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1