Справа № 0603/3051/12
Провадження №5/0603/343/12
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

29.05.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . ОСОБА_1

при секретарі . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2

з участю прокурора . . . . . . . ОСОБА_3

представника адміністрації . .ОСОБА_4

засудженого . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в Райківській виправній колонії Житомирської області (№ 73) справу за заявою засудженого

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, до засудження проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, до засудження в силу ст. 55 КК України (в ред. 1960 р.) не судимого, засудженого 14.03.07 Носівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.286 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 засуджений вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2007 року за ч. 3 ст. 286 КК України до позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Початок строку відбування покарання - 17.02.07, кінець строку - 17.02.16. Засуджений ОСОБА_5 в Райківській виправній колонії № 73 відбуває покарання з 16.05.09р.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_5 ставить питання про зменшення розміру призначеного йому покарання у відповідності до змін, внесених до Кримінального кодексу України, зокрема про застосування щодо нього положень ст.69-1 і ст.74 ч.3 КК України та зменшення призначеного йому покарання до максимальної межі, встановленої санкцією закону, тобто до двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією ст.286 ч.3 КК України у новій редакції.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав. Просить зменшити строк покарання, оскільки він свою вину визнав, злочин скоїв не умисно, врахувати помякшуючі його покарання обставини та зміни до кримінального закону. Разом з тим також повідомив, що заподіяна злочином шкода лишається і на даний час не відшкодованою.

Представник адміністрації охарактеризував засудженого, який не є злісним порушником режиму утримання, при вирішенні питання про приведення вироку у відповідність покладається на розсуд суду.

Прокурор вважає, що заява ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з тих підстав, що збитки заподіяні внаслідок скоєння злочину ним не відшкодовано, у звязку з чим підстав для застосування положень ст.69-1 КК України немає.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_5 в частині приведення вироку у відповідність до чинного законодавства та зменшення розміру призначеного йому за вироком покарання задоволенню не підлягає.

Так, ОСОБА_5 засуджений вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2007 року за ч. 3 ст. 286 КК України. Відповідно до вироку, підсудний ОСОБА_5 вину в скоєному злочині визнав повністю. Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_5, суд визнав відсутність судимості та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5, судом не встановлено.

07.05.2008р. набули чинності зміни до ч.3 ст.286 КК України (Закон України №270-VІ (270-17) від 15.04.08р.), відповідно до яких санкцію вказаної статті змінено, а саме знижено максимальну та мінімальну межу покарання за даною статтею.

Призначене ОСОБА_5 за вироком суду від 14.03.2007р. покарання девять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, у повній мірі відповідає санкції статті 286 ч.3 КК України у чинній редакції.

Стаття 69-1 КК України передбачає, що за наявності обставин, що помякшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Зі змісту наведеної статті вбачається, що її положення підлягають обовязковому застосуванню лише за наявності обставин, передбачених як пунктом першим так і пунктом другим частини першої статті 66 Кримінального кодексу України.

На момент розгляду справи по суті у суді першої інстанції, шкода заподіяна ОСОБА_5 внаслідок скоєння злочину відшкодована не була. Не відшкодована заподіяна шкода і на момент судового розгляду заяви засудженого, тобто на даний час.

За таких обставин, норми ст..69-1 КК України по відношенню до покарання призначеного ОСОБА_5 застосуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 69-1, 74, 286 ч. 3 КК України, ст.ст. 409, 411 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_5 в частині вирішення питання про зменшення призначеного йому покарання до максимальної межі, встановленої санкцією закону, залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2007 року без змін.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Головуючий: