Справа № 738/818/13-к
№ провадження 1-кс/738/59/2013
УХВАЛА

25 квітня 2013 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: Савченко О.А.

при секретарі: Лях Н.М.

за участю слідчого: Купрієвича О.В.

підозрюваного: ОСОБА_1

захисника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Мена скаргу захисника ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_1, -

ВСТАНО В И В:

До суду зі скаргою на незаконне затримання ОСОБА_1 звернувся його захисник ОСОБА_2.

В скарзі зазначає, що, 23.04.2013 року його підзахисного ОСОБА_1 старшим слідчим Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 20.01.2013 року за № 00000128. Вважає дане затримання незаконним, так як підставою затримання в протоколі слідчий зазначає п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. В звязку з тим, що між датою вчинення злочину 20 січня 2013 року та датою затримання 23 квітня 2013 року пройшло більше трьох місяців, то відсутня безпосередність після вчинення злочину. Про підозру у вчинені даного злочину ОСОБА_1 повідомлено було ще 26 березня 2013 року. Підозрюваному не було обрано запобіжного заходу, він щоразу зявлявся за викликом слідчого впродовж двох місяців, які триває досудове провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 та підозрюваний ОСОБА_1 підтримали вимоги скарги.

Слідчий Купрієвич О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги з підстав законності затримання.

Слідчий суддя заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожан має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено волі інакше, ніж відповідно до процедури встановленої законом.

П. 4 зазначеної Конвенції передбачено, що кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або затримання, має право на судовий розгляд, при якому суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 208 КПК України зазначає, що службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину,за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов'язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов'язаний постановити ухвалу, якою має зобов'язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з'ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов'язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Нормами ч. 5 ст. 206 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотання про застосування до особи, яка перебуває у місці увязнення запобіжного заходу, слідчий суддя зобовязаний звільнити таку особу, якщо відповідними органами державної влади чи службовою особою, під вартою яких трималася ця особа, не буде доведено законних підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

Здійснивши системний аналіз вищезазначених норм та дослідивши докази якими обґрунтовує законність затримання підозрюваного ОСОБА_1 слідчий Купрієвич О.В. слідчий суддя приходить до висновку, що затримання ОСОБА_1 було здійснено з порушенням норм ст.ст. 207, 208 КПК України, а тому скарга захисника ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 206-208, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати затримання ОСОБА_1, що було здійснено 23 квітня 2013 року о 13 год. 30 хв. старшим слідчим Менського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 незаконним.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Ухвалу для негайного виконання направити начальнику Менського РВ УМВС України в Чернігівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: О.А. Савченко