АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 150 мінімальних заробітних плат, що становить 182 700 гривень щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з середньою освітою, працюючого електрогазозварником в ТОВ «Завод Євроформат», звільненого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 262 КК України.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вказав, що відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. Сторона захисту вважає ухвалу слідчого судді незаконною. На думку захисника, у даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Посилається на відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків будь-яким чином впливати на хід досудового розслідування. Також захисник зазначає, що судом не було взято до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання. Крім того, як стверджує сторона захисту, ОСОБА_7 працює електрогазозварником ТОВ «Завод Євроформат» і не є судимий, так як він звільнений на підставі Закону України «Про Амністію у 2014 році».
В апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаючи що строк пропущено з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою крім іншого зменшити розмір застави визначеної ухвалою слідчого судді, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься у ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та рішеннях Європейського суду з прав людини.
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту суд повинен брати до уваги обставини конкретної справи та фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле особистості та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді від 13 лютого 2015 року, якою ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог законодавства, тому посилання захисника на незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження за № 0000993, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 лютого 2015 року ОСОБА_7 перебуваючи по вул. Вишгородській 21, м. Київ умисно вчинив таємне викрадення чужого майна. Шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 проник до салону автомобіля «Мерседес Віто» д.н.з. «Донбас» та реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 таємно викрав автомат АКС-74 № НОМЕР_1 , калібру 5, 45х39 мм, з салону автомобіля, після чого скоєння злочину зник, та розпорядився викраденим на власний розсуд.
12 лютого 2015 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.
Так, відповідно до зібраних у кримінальному провадженні даних, які містяться в протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколі огляду місця події від 11 лютого 2015 року, протоколі пред`явлення для впізнання особи ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 від 12 лютого 2015 року; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_14 слідчий суддя правильно дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді триманні під вартою, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності підстав та ризиків для застосування виняткового запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду та вважає, що підстави, на які послався суд, застосовуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є відповідними та достатніми підставами для застосування виняткового запобіжного заходу.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків. Врахувавши обставини кримінального правопорушення, дані про особу та наявність ризиків, високий рівень суспільної небезпечності вчиненого правопорушення слідчий суддя встановив, що застава визначена в межах ч. 5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та визначив заставу підозрюваному у розмірі сто п`ятдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 182 700 грн.
Апеляційний суд вважає, що застосований вид запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням розміру застави є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного, тяжкості пред`явленої йому підозри та не є занадто суворим.
Слідчим суддею в повному обсязі були досліджені обставини кримінального провадження та порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення при апеляційному розгляді не встановлено.
Відповідно до норм ст. 399 КПК України, колегія суддів вважає наведені захисником підстави пропущення строку на апеляційне оскарження поважними та поновлює захиснику строк на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 399, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 150 мінімальних заробітних плат, що становить 182 700 гривень щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_15 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 11-сс/796/695/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_16
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1