Справа № 464/9067/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/144/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 17 грудня 2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Яричів Кам`янко-Бузького району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, раніше не судимий, обвинувачений

за ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :
Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання.

Провадження в частині цивільного позову закрито.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт, який продовжено до 17 січня 2015 року.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 18 липня 2014 року о 19 год.40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , розбив ліктем праве бокове вікно в автомобілі «Міцубіші L 200» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_10 і таємно викрав з салону автомобіля майно потерпілого чоловічу сумку, в якій знаходились: паспорт громадянина України з чохлом «Неррі Карра» вартістю 800 грн, ідентифікаційний код на ім`я потерпілого, візитницю «Pixay» вартістю 30 грн., гаманець «Нері Карра» вартістю 500 грн, візитницю «Нері Карра» вартістю 400 грн, гроші в сумі 14 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 162,96 грн, чіп до сигналізації вартістю 500 грн, візитницю «Медікал Клаб» вартістю 50 грн та інші особисті речі потерпілого, які для нього матеріальної цінності не становлять, а всього майна потерпілого на загальну суму 2442,96 грн. Після цього обвинувачений з викраденим почав втікати. Коли потерпілий став переслідувати обвинуваченого, останній викинув викрадену сумку та продовжував втечу. Потерпілий, наздогнавши ОСОБА_7 намагався затримати його та в ході шарпанини обвинувачений штовхнув потерпілого в плече, від чого той впав на землю, отримавши тілесне ушкодження - садну на правій руці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Сихівського районного суду м.Львова від 17 листопада 2014 року та застосувати до нього ст.75 КК України, залишити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, встановивши іспитовий строк один рік та покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України.
Свої вимоги мотивує тим, що раніше не судимий, винність у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки і такий до нього претензій не має. Вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, призначене покарання є несправедливим через суворість.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника,які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, який заперечив проти таких, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції призначене ОСОБА_7 покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого; обране з врахуванням особи обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України судимості немає, формально характеризується, хворіє на алопецію, відшкодував потерпілому шкоду і такий не має претензій до обвинуваченого, щиро покаявся. Також враховано судом вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.

Колегія суддів прийшла до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається обвинувачений як на підставу зміни вироку, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу винного, колегія суддів прийшла до переконання, що досягнення встановленої ч.2 ст. 50 КК України мети виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції засудженого, а тому підстав для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів при перевірці справи не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою зміну вироку.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м.Львова від 17 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:
Судді: