Справа № 1-71 2011 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є.., з участю прокурора Іващенка С.А., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, утриманців немає, не працює, такого, що не має судимості,

за ст. 15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодружений, утриманців немає, не працює, такого, що не має судимості,

за ст. 15 ч.3, ст.185 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В :

01.12.2011 року, точна час судом і слідством не встановлено, ОСОБА_4, їдучи на мотоблоці по неогородженій та недіючій території СТОВ «Обрій», що розташована в смт. Іванків по вул.. Поліський шлях, 2, зустрів своїх знайомих ОСОБА_2, ОСОБА_3. Під час розмови він запропонував їм вчинити крадіжку металевих предметів з території СТОВ «Обрій», на що останні погодились. Всі вони сіли на мотоблок, та, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з території СТОВ «Обрій» намагалися викрасти фрагмент металевих воріт металевий кутник розміром 90х90 мм, довжиною 3,5 м, вартістю 315 грн., однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили сіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як на місці злочину були виявлені ОСОБА_5.

Підсудний ОСОБА_4. винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і показав суду, що 01.12.2011 року він був у себе вдома, де збирав старий металобрухт, що складував на причіп мотоблоку, який належить його діду. Хотів здати його на металобазу. Разом з ОСОБА_6, який прийшов до нього, вони поїхали до металобази. Їхали через територію колишнього колгоспу, щоб зрізати шлях. По дорозі зустріли братів ОСОБА_3, біля яких зупинилися, і вони попросились з ними, бо мали чого робити. Всі сіли на мотоблок. Проїжджаючи по території колгоспу ( неогородженої), біля старого непрацюючого напівзруйнового овочесховища, на землі побачили шматок металу, який трохи був прикиданий цеглою. Втрьох, крім ОСОБА_6, який в цей час ходив біля овочесховища, вони з братами ОСОБА_3, хотіли завантажити металевий кут на мотопричеп, але тут підїхав на автомобілі ОСОБА_5, який став кричати, що викличе міліцію, бо вони не вперше крадуть метал. ОСОБА_3 втекли, а він, відправивши ОСОБА_6 додому, залишився біля ОСОБА_5 Згодом працівники міліції вилучили цей метал. Про те, що він комусь належить, йому не відомо.

У скоєному він щиро розкаюється.

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 винними себе в інкримінованому їм злочині визнали повністю і дали суду покази, аналогічні показам підсудного ОСОБА_4 У скоєному вони також щиро розкаюються.

Крім повного визнання своєї вини підсудними, їх вина у судовому засіданні підтведжена показами

свідка ОСОБА_5, який показав суду, що він 01.12.2011 року він їхав у справах повз напівзруйноване приміщення овочесховище колишнього колгоспу, і побачив як підсудні щось там робили. Під*їхав, і побачив, що вони витягли вже частину металевих воріт, зроблених з кутника 90Х90 мм. Знаючи, що приміщення і те, що там знаходиться, належить СТОВ «Обрій», він повідомив про це директора СТОВ та РВ міліції.

свідка ОСОБА_6, який повністю підтвердив покази підсудних.

Крім того, вина підсудних підтверджується:

-протоколом огляду від 01.12.2011 року, відповідно до якого було вилучено металевий кутник розміром 90х90 мм, довжиною 3,5 м. ( а.с.8);

-протоколом огляду мотоблока від 15.12.2011 року ( а.с.11);

-речовими доказами ( а.с.10, 13-14) та висновком експерта про вартість кутника ( а.с. 37-39).

Зібраними у справі доказами вина підсудних доведена, а їх злочинні дії правильно кваліфікуються органами досудового слідства за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

За місцем проживання підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_3 характеризуються як особи, схильні до правопорушень, є такими, що не мають судимості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебувають.

Обставинами, що пом*якшують покарання підсудних суд визнає їх щире каяття, відсутність, з урахуванням повернення викраденого, матеріальних збитків, ОСОБА_3 є неповнолітніми.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних не виявлено.

Обираючи покарання підсудним, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу підсудних, обставини, що пом*якшують покарання підсудним, відсутність обставин, що обтяжують їх покарання, відсутність, з урахуванням повернення викраденого, матеріальних збитків, те, що ОСОБА_3 вчинив злочин у неповнолітньому віці, суд також враховує умови проживання та виховання підсудних ОСОБА_7, які залишились без піклування батька, який помер, а мати, хоч і проживає з ними, проте позбавлена батьківських прав щодо них, їх опікуном є їх сестра, яка також має власних двох дітей, і тому, працюючи, фізично не може забезпечити постійний контроль за поведінкою братів. Суд вважає, що підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі, а також застосувати щодо призначеного покарання ОСОБА_2 норму ст. 75, ОСОБА_3 норму ст. 104 КК України - звільнення від відбування покарання з випробовуванням. Така міра покарання будуть достатніми для їх виправлення та попередження нових злочинів. Щодо неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 суд застосовує заходи виховного характеру та передати його під нагляд батькам.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі повернуто власнику.

Керуючись ст. 75, 102, 104 КК України, ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 місяців.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_2, ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджених такі обов*язки:

●не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

●повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну постійного місця проживання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити попередньою підписка про невиїзд.

Речові докази по справі повернуто власнику СТОВ «Обрій».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: