справа № 208/9866/13-к
№ провадження 1-кп/208/16/15
УХВАЛА

30 січня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 головуючий під час здійснення судового провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, розгляд якого здійснюється в порядку, передбаченому ч.3 ст. 31 КПК України, судом присяжних, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
судді - ОСОБА_6 ,
присяжних: ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9
при секретарі ОСОБА_10
за участю: прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12
обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5
ОСОБА_4
захисників адвокатів: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17
законних представників неповнолітніх
обвинувачених: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
ОСОБА_20

провів, в порядку передбаченого ст. 331 КПК України, розгляд клопотання ОСОБА_14 - захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисту поруку Народному депутату України ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , або на інший більш м`який запобіжний захід,
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська находиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
Під час досудового розслідування по справі до обвинуваченої ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою головуючого, під час здійснення судового провадження судом присяжних по кримінальному провадженню, судді ОСОБА_1 від 16.12.2014 року строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено до 14.02.2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
В судовому засіданні захисником неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_14 заявлено клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою на особисту поруку Народному депутату України ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , або на інший більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив про те, що перебуванням неповнолітньої ОСОБА_3 тривалий час під вартою, порушуються її права. По даному кримінальному провадженню досудове слідство закінчено, а тому обвинувачена ОСОБА_3 не в який мірі не може перешкоджати судовому розгляду даного кримінального провадження, в тому числі і впливати на потерпілого та свідків. При цьому захисник обвинуваченої зазначив, що тривалий розгляд даного провадження пов`язаний з невиконанням стороною обвинувачення вимог кримінального процесуального кодексу України відносно забезпечення явки до суду свідків обвинувачення.
Крім того законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_18 має постійне місце проживання, а тому проживаючи разом з батьком обвинувачена буде знаходиться під його пильним контролем.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її законний представник, підтримуючи клопотання захисника обвинуваченої, також просили суд змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку, або на інший більш м`який запобіжний захід.
Суд, заслухавши клопотання захисника, обвинуваченої ОСОБА_3 , її законного представника, думку інших сторін, приходить до наступного:
Відповідно до ст. 176, 493 КПК України, одним із видів забезпечення кримінального провадження, застосуванням яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які обвинувачуються у вчинення кримінального правопорушення, є запобіжний захід у виді особистої поруки.
Згідно до ст. 180 КПК України особиста порука це запобіжний захід, суть якого полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються на виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.
Поручителями можуть виступати повнолітні громадяни, які завдяки своїм високим моральним якостям, чесному ставленню до праці і виконанню громадських обов`язків мають авторитет у колективі або за місцем проживання і реально спроможні забезпечити належну поведінку і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.
Під час судового розгляду даного провадження ОСОБА_21 та ОСОБА_22 звернулися до суду з заявою про їх бажання бути поручителями неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 , в якій зазначили про те, що вони особисто поручаються в тому, що ОСОБА_3 не буде порушувати вимоги Закону та правил суспільного життя, перешкоджати належному розгляду кримінального провадження, будуть особисто забезпечувати явку обвинуваченої ОСОБА_3 до суду обвинуваченою, та беруть на себе обов`язок забезпечити її належну поведінку.
Відповідно до діючого кримінального процесуального законодавства, особиста порука ґрунтується на тому, що за поведінку обвинуваченого відповідають інші особи, тобто поручителі , які, як правило, мають особисті чи службові зв`язки з особою, за яку вони поручились, і морально можуть впливати на неї. На поручителя покладається обов`язок забезпечити не тільки явку обвинуваченого в суд на першу про те вимогу, та належну поведінку обвинуваченого, а і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, зокрема: утримуватися від спілкування із будь - якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачений зареєстрований чи проживає; докласти зусиль до поуку роботи або для навчання тощо.
Виходячи з аналізу наведених норм кримінального процесуального законодавства, приймаючи до уваги доводи, які викладені в заяві осіб, що виявили бажання бути поручителями, суд не має сумнів відносно того, що ФІО є громадянами з високими моральними рисами, сумлінно ставляться до виконання своїх обов`язків, але враховуючи те, що місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_3 та осіб, які виявили бажання бути поручителями, є різні населені пункти, що поручителі та обвинувачена не мають особистих чи службових зв`язків з обвинуваченою, поручителі та обвинувачені не мають родинних відносин, суд вважає, що суду не доведено що вище зазначені особи зможуть в повній мірі здійснити контроль за поведінкою обвинуваченої і спроможність забезпечити її належну поведінку, та забезпечити виконання неповнолітньою обвинуваченою обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Між тим, розглядаючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 її захисника та її законного представника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, суд дійшов до наступного:
Як було зазначено вище, до обвинуваченої ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою і відповідально до матеріалів кримінального провадження з 21.08.2013 року неповнолітня ОСОБА_3 перебуває під вартою.
Згідно ухвали слідчого судді запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_3 під вартою, було застосовано, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховатися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків або будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, або скоїти інше кримінальне правопорушення.
Висловлюючи думку про безпідставність зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 з тримання під вартою на більш м`який, прокурор зазначив про те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також те, що наразі не допитані всі свідки обвинувачення по справі.
Між тим, відповідно до ч.2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик.
Таким чином враховуючи вище зазначені вимоги, саме прокурор має забезпечити явку свідків обвинувачення до суду.
Відповідно до чинного законодавства строк тримання обвинуваченого під вартою може бути продовжений у тому випадку, якщо прокурор доведе, що ризики, передбачені у ст. 177 КПК України, які існували на час застосовування запобіжного заходу та продовжують існувати і на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, не виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, Європейський Суд зазначає, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити підставою для виправдування строків тримання особи під вартою в межах вибраного запобіжного заходу (справа Панченко проти Російської Федерації від 08.02.2005 року та інші), а питання щодо продовження тримання під вартою може бути виправдано лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагає істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Крім того, згідно практики Європейського Суду з прав людини (Рішення ЕСПЛ від 27.11.2008 року у справі Свершов проти України), при вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого необхідно враховувати його вік.
Відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, та встановленої практики Європейського суду з прав людини щодо здійснення правосуддя щодо неповнолітніх тримання під вартою застосовується як крайній захід і протягом найкоротшого часу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, неповнолітня ОСОБА_3 з 21.08.2013 року, тобто вже більше року, перебуває під вартою.
Враховуючи вимоги чинного законодавства України, та практики Європейського суду, суд вважає, що тривалий час перебування обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, не тільки обмежують її Конституційне право на свободу, але і позбавляють неповнолітню обвинувачену її спілкуванню з батьками, піклування та турботи з боку батьків, а ризики, які зазначені прокурором, як підстави для продовження тримання неповнолітньої обвинуваченої під вартою обвинуваченого, не виправдовують подальше тримання ОСОБА_3 під вартою.
Крім того, відповідно до довідки, яка надану суду, під час перебування обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, останній було проведено узі-дослідження та консультація лікаря-гінеколога, та встановлено діагноз: полікистоз яєчників, у зв`язку з чим вона потребує лікування.
Відповідно до ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених КПК України, до неповнолітнього обвинуваченого з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК України.
Враховуючи все вище зазначене, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 180181, 196 КПК України, суд
В задоволенні заяви ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про особисту поруку обвинуваченої ОСОБА_3 відмовити.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обрати обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.4, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.03.2015 року.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , крім часу знаходження в учбовому закладі або за місцем роботи.
- прибувати до Заводського районного суду за викликом;
- не спілкуватися з обвинуваченими по даному провадженні,
з особою, визнаною у справі потерпілою, та свідками.
- носити електронний засіб контролю.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору.
Копію ухвали направити до Петриківського РВ УМВ України в
Дніпропетровській області для здійснення контролю.
Суддя ОСОБА_1