Справа № 675/2374/14-к
Провадження № 1-кп/675/3/2015
У Х В А Л А
"16" березня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта базова середня, раніше не судимого,
за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 12 липня 2014 року за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинив вбивство ОСОБА_8 за таких обставин.
Так, у той день в період часу з 18 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у вітальні вищевказаного житлового будинку, де остання розпивала спиртні напої. У цей час між ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 виникла суперечка, у ході якої остання словесно образила ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 , переслідуючи умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , який виник у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс останній ряд ударів в область голови, тулубу та грудей, а також здушив шию потерпілої дерев`яною палицею.
Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_8 нанесено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які покрови лівої лобно-скориневої ділянки голови, множинних саден на поверхні обличчя, синців на поверхні обох очей, синця на слизовій оболонці верхньої губи, садна в правій підключичній ділянці, садна на поверхні лівої молочної залози, синця на передній поверхні живота і підпупковій ділянці, садна на передній поверхні живота зліва в підреберній ділянці, садна на задніх поверхнях обох ліктевих суглобів, садна на тильній поверхні правої кисті, п`ять саден на задній поверхні лівого передпліччя, синця на тильній поверхні лівої кисті, два садна на зовнішній поверхні правого стегна, садна на внутрішній поверхні правого стегна, два садна на передній поверхні правого колінного суглобу, два садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, чотири садна в правій поперековій ділянці, які мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; тупої закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер обох половин грудної клітки, переломом грудини та синцем на передній поверхні грудної клітки та живота; тупої закритої травми шиї із садном на передній поверхні шиї в середній її третині, крововиливами в м`язи передньої поверхні шиї та в ділянці черпаловидного хряща гортані зліва, садном в ділянці підборіддя, що призвела до механічної асфіксії, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення.
Безпосередньою причиною смерті потерпілої ОСОБА_8 була тупа закрита травма шиї внаслідок її здавлювання тупим твердим предметом, що призвело до механічної асфіксії.
Факт вчинення ОСОБА_7 вищезазначеного кримінального правопорушення доведений сукупністю зібраних у провадженні та досліджених судом у судовому засіданні доказів.
Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_7 пояснив, що потерпіла ОСОБА_8 прийшла до його домогосподарства, де розпивала спирті напої. Раніше вона била його дерев`яною палкою, яку носила із собою. Після того, як остання випила горілку, вона почала обзивати його прізвиськом «бульбон», що його дуже образило. Він дійсно трішки придушив потерпілу вищевказаною палицею, яку потім заховав у будинку. На прохання потерпілої ОСОБА_7 пішов надвір нарвати вишень, а коли повернувся ОСОБА_8 була мертва.
Потерпіла ОСОБА_9 суду підтвердила, що вранці 13 липня 2014 року їй зателефонувала сусідка та повідомила про вбивство ОСОБА_8 . ОСОБА_7 та ОСОБА_8 часто спілкувалися, спільно вживали спиртні напої. Вказала також, що між останніми раніше неодноразово виникали суперечки.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду показали, що у вечірню пору 12 липня 2014 року до їх домогосподарств приходив ОСОБА_7 , щоб повідомити про смерть ОСОБА_8 . Вказали також, що остання раніше неодноразово навідувалася до господарства ОСОБА_7 , щоб випити спиртне.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що 13 липня 2014 року він виїжджав за викликом у складі слідчо-оперативної групи Ізяславського РВ до домогосподарства ОСОБА_7 , що в с. Радошівка Ізяславського району. У житловому будинку, розташованому за вказаною адресою, було виявлено труп ОСОБА_8 . При розмові ОСОБА_7 пояснив, що до нього прийшла потерпіла та розпивала спиртне, після чого почала його ображати, а тому він придушив її дерев`яною палицею, яку ОСОБА_8 принесла із собою. Вказану палку, як повідомив ОСОБА_7 , останній заховав у одній із кімнат житлового будинку за віконною рамою. Під час проведення огляду її було виявлено та вилучено слідчим ОСОБА_13 .
Зазначене також підтвердив, будучи допитаним в якості свідка, слідчий Ізяславського РВ ОСОБА_13 . Останній також вказав, що при проведенні огляду трупа з метою фіксування тілесних ушкоджень потерпілої працівниками міліції було приспущено штани ОСОБА_8 та задерто її футболку.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він працює дільничним інспектором Ізяславського РВ УМВС України в Хмельницькій області в с. Радошівка Ізяславського району. Підтвердив, що потерпіла ОСОБА_8 за життя неодноразово зверталася до нього зі скаргами з приводу вчинення щодо неї протиправних дій ОСОБА_7 .
Згідно даних протоколів огляду місця події від 13 липня 2014 року з фото-таблицями було оглянуто домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , де відбулося вбивство ОСОБА_8 . В ході огляду зафіксовано розташування будинку, кімнат у ньому, місце знаходження трупа, сліди злочину. Крім того, було виявлено дерев`яну палицю, за допомогою якої ОСОБА_7 здушив шию потерпілої, 4 скляні пляшки, металевий стакан для гоління та одіяло червоного кольору (а.с. 60-76, 82-85).
Згідно з протоколом обшуку від 26 липня 2014 року при проведенні обшуку по місцю проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено одяг (а.с. 78-81).
У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 257 від 13 липня 2014 року у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які покрови лівої лобно-скориневої ділянки голови, множинних саден на поверхні обличчя, синців на поверхні обох очей, синця на слизовій оболонці верхньої губи, садна в правій підключичній ділянці, садна на поверхні лівої молочної залози, синця на передній поверхні живота і підпупковій ділянці, садна на передній поверхні живота зліва в підреберній ділянці, садна на задніх поверхнях обох ліктевих суглобів, садна на тильній поверхні правої кисті, п`ять саден на задній поверхні лівого передпліччя, синця на тильній поверхні лівої кисті, два садна на зовнішній поверхні правого стегна, садна на внутрішній поверхні правого стегна, два садна на передній поверхні правого колінного суглобу, два садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, чотири садна в в правій поперековій ділянці, які мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; тупої закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер обох половин грудної клітки, переломом грудини та синцем на передній поверхні грудної клітки та живота; тупої закритої травми шиї із садном на передній поверхні шиї в середній її третині, крововиливами в м`язи передньої поверхні шиї та в ділянці черпаловидного хряща гортані зліва, садном в ділянці підборіддя, що призвела до механічної асфікції, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення. Безпосередньою причиною смерті потерпілої ОСОБА_8 була тупа закрита травма шиї внаслідок її здавлювання тупим твердим предметом, що призвело до механічної асфіксії.
Вказаним висновком також підтверджено механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .
Зокрема, експерт прийшов до висновку, що усі вищевказані тілесні ушкодження виникли прижиттєво незадовго до настання смерті.
Тілесне ушкодження у вигляді тупої закритої травми шиї із садном на передній поверхні шиї в середній її третині, крововиливами в м`язи передньої поверхні шиї та в ділянці черпаловидного хряща гортані зліва, садном в ділянці підборіддя виникло від, щонайменше, однієї стискаючої дії тупого твердого предмета (предметів) у напрямку спереду назад, могло виникнути внаслідок стискання шиї дерев`яною палицею. Ймовірно, дане тілесне ушкодження було спричинено останнім, між його спричиненням та настанням смерті пройшов короткий проміжок часу.
Тілесне ушкодження у виді тупої закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер обох половин грудної клітки, переломом грудини та синцем на передній поверхні грудної клітки та живота виникло від, щонайменше, однієї стискаючої або ударної дії тупого твердого предмета (предметів) в ділянку грудини в напрямку спереду назад. В момент отримання даних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ймовірно, знаходилась в горизонтальному положенні (лежачи), оберненою передньою поверхнею грудної клітки до травмуючого предмета (предметів).
Тілесні ушкодження у вигляді садна на тильній поверхні правої кисті, саден на задній поверхні лівого передпліччя, синця на тильній поверхні лівої кисті могли виникнути при самозахисті (а.с. 88-91).
Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи № 1347 від 13 липня 2014 року при експертизі зразків крові та спинномозкової рідини ОСОБА_8 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості: в крові 2,38 % проміле, в спинномозковій рідині 2,02 % проміле (а.с. 95).
Із протоколу проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2014 року за участю ОСОБА_7 вбачається, що останній розповів, яким чином та за яких обставин він здушив шию потерпілої дерев`яною палицею (а.с. 152-156).
Наведені докази та їх оцінка у своїй сукупності переконують суд, що, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство.
Разом з тим, органами досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 152 та п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, що спричинило особливо тяжкі наслідки, та умисне вбивство, поєднане із зґвалтуванням, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із зґвалтуванням.
Однак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 не вчиняв вказаних кримінальних правопорушень, з огляду на наступне.
За змістом ст. 152 КК України зґвалтуванням слід розуміти природні статеві зносини між особами різної статі всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи.
Як убачається з роз`яснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин.
Однак, суду не наведено переконливих доказів, які свідчили б про наявність статевих зносин ОСОБА_7 із ОСОБА_8 на момент заподіяння вбивства всупереч волі потерпілої.
Як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_7 заперечував факт будь-яких статевих зносин із ОСОБА_8 .
Жодних очевидців цієї події ні органами досудового розслідування, ні судом не виявлено.
Згідно висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 111 від 22 липня 2014 року при проведенні експертизи в мазках, відбитках та змивах із статевого органу ОСОБА_7 клітин піхвового епітелію не виявлено (а.с. 103, 104).
У відповідності до висновку судово-імунологічної експертизи № 531 від 21 липня 2014 року при мікроскопічному дослідженні мазка та тампона із вмістом піхви потерпілої ОСОБА_8 сперматозоїдів не виявлено (а.с. 108, 109).
Також згідно з висновками судово-імунологічних експертиз №№ 521, 522 від 15 липня 2014 року, № 542 від 30 липня 2007 року, на матраці, вилученому в помешканні ОСОБА_7 , а також на одягу останнього, слідів сперми та крові не виявлено (а.с. 110- 113, 120, 121).
З урахуванням викладених доказів, висновок судово-медичної експертизи № 257 від 13 липня 2014 року, згідно з яким у ОСОБА_8 , крім іншого, виявлено тілесні ушкодження у вигляді підслизового крововиливу в ділянці задньої спайки статевих губ, садна на слизовій оболонці піхви та чотирнадцяти поверхневих ран на поверхні лобка, не є беззаперечним доказом зґвалтування ОСОБА_7 потерпілої.
Як вбачається з вищевказаного висновку експертизи, тілесні ушкодження у виді чотирнадцяти поверхневих ран на поверхні лобка потерпілої виникли від гострого ріжучого предмета (предметів), можливо, при голінні від леза бритви.
У відповідності до висновку судово-імунологічної експертизи № 523 від 15 липня 2014 року на станку для бриття з лезом, вилученому в помешканні ОСОБА_7 , жодних слідів крові не виявлено (а.с. 114, 115).
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 109 від 15 червня 2014 року при дослідженні дерев`яної палиці, вилученої з будинку ОСОБА_7 , сліди крові та епітеліальні клітини з ядрами не виявлені, але знайдені потожирові виділення, які можуть походити як від ОСОБА_7 так і від ОСОБА_8 (а.с. 118, 119).
Крім того, допитаний у судовому засіданні лікар судово-медичний експерт ОСОБА_15 підтвердив суду, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , у виді підслизового крововиливу в ділянці задньої спайки статевих губ, садна на слизовій оболонці піхви могли виникнути при звичайному статевому акті.
З урахуванням вищезазначеного, у відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України суд всі сумніви тлумачить на користь ОСОБА_7 та приходить до висновку, що останній не вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 152, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, а вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до акту стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 449 від 27 серпня 2014 року ОСОБА_7 в момент вчинення кримінального правопорушення виявляв легку розумову відсталість (олігофренію в ступені вираженої дебільності МКХ-9) з поведінковими розладами, внаслідок чого не в повній мірі міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Разом з тим, у зв`язку з наявністю сумнівів в можливості ОСОБА_7 усвідомлювати свої дії та керувати ними ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2014 року його направлено до охоронного відділення № 11 Хмельницької обласної психіатричної лікарні для проведення додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Згідно акту додаткової стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 15 від 22 січня 2015 року ОСОБА_7 виявляє легку розумову відсталість (олігофренію в ступені вираженої дебільності по МКХ-9) з вираженими поведінковими розладами. На даний час відповідно до свого розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей він не здатний правильно розуміти характер та фактичний зміст власних дій і керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
За змістом ст. 93 цього Кодексу примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності, але до постановлення вироку захворів на психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому на підставі ч. 3 ст. 19 КК України він не підлягає кримінальній відповідальності.
У відповідності роз`яснень, що містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" від 03.06.2005 року № 7, визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
За положеннями ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який, зокрема, вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб.
При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характер захворювання, те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з позбавленням життя іншої особи,на даний час хворіє на олігофренію в ступені вираженої дебільності по МКХ-9 з вираженими поведінковими розладами.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 5 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
За вимогами ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру. Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.
З урахування досліджених доказів та встановлених обставин справи суд у відповідності до ч. 3 ст. 513 КПК України приходить до висновку, що слід відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 152 КК України та закрити кримінальне провадження у цій частині, оскільки вказане кримінальне правопорушення ним не вчинено.
Також, на думку суду, у зв`язку з встановленням факту психічної хвороби ОСОБА_7 останньому у відповідності до ст. 508 КПК України до вступу ухвали в законну силу слід залишити запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19 ч. 3, 94 КК України, ст.ст. 371-372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд -
Відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 152 КК України та закрити кримінальне провадження у цій частині, оскільки вказане кримінальне правопорушення не було вчинено.
Застосувати до ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
До вступу ухвали в законну силу залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Речові докази по справі: чотири скляні пляшки, пакети з марлевими тампонами, склом, ватним тумпфером, фрагментами нігтевих пластин та шматками марлі, матрац, чоловічі плавки, камуфляжні штани та куртку, станок для бриття, дерев`яну палицю, кофту та футболку з бавовняного трикотажу, дві пари спортивних штанів з синтетичного трикотажу залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ізяславського РВ УМВС України в Хмельницькій області.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: підпис ОСОБА_1
Судді: підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: головуючий суддя ОСОБА_1