Провадження №: 1-кп/752/103/15
підготовчого судового засідання
14.01.2015 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Фортунатівка, Малинського р-ну, Житомирської обл., українка, громадянка України, освіта середня, не заміжня,не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
Обвинуваченої за ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченої ОСОБА_3
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченої за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України ОСОБА_3 .
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду та просив долучити матеріали кримінального провадження до обвинувального акту.
Захисник та обвинувачена підтримали думку прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України в порушення вищевказаних вимог закону містить лише формулювання обвинувачення, однак відомості, які прокурор вважає встановленими у ньому відсутні.
Крім того, формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, а саме: подія кримінального правопорушення, як то час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Так, відповідно до даного обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона разом з особою, відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження, вчинила незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу за попередньою змовою групою осіб та незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів за попередньою змовою групою осіб. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.
Однак, дослідивши даний обвинувальний акт, суд встановив, що всупереч ст. 91 КПК України обвинувачення пред`явлено ОСОБА_3 не конкретно, а саме: не встановлено та не викладено у який саме спосіб між ОСОБА_3 та особою, відносно якої виділено матеріали кримінального провадження в окреме провадження, було досягнуто попередньої змови на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо-небезпечного наркотичного засобу та сильнодіючих лікарських засобів.
Крім того,в обвинувальному акті не викладено у який саме спосіб та якими конкретними діями кожного з них були вчинені у співучасті кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.
Також, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів, слідчий у тексті обвинувачення не вказав яким чином здійснювалося придбання сильнодіючих лікарських засобів.
Крім того, по епізодах 19.07.2013 року, 20.07.2013 року, 29.07.2013 року не зазначено назви сильнодіючих лікарських засобів, які ОСОБА_3 за попередньою змовою разом із особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, придбала, зберігала з метою збуту та збула особі, яка вибрала собі псевдонім « ОСОБА_6 ».
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що мотивувальна частина обвинувального акту не відповідає його резолютивній частині в частині пред`явлення обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуту сильнодіючих лікарських засобів за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Таким чином, в обвинувальному акті при зазначенні обставин вчинення злочину групою осіб відсутнє розмежування дій ОСОБА_3 та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, щодо вчинення незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо-небезпечного наркотичного засобу та сильнодіючих лікарських засобів, що вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд визначити межі судового розгляду та прийняти об`єктивне рішення по справі керуючись ч.1 ст. 337 КПК України.
Крім того, суд звертає увагу, що в тексті обвинувального акту прізвище обвинуваченої неодноразово перекручено.
Також, в порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказано місце та дату його складання і затвердження.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено, що по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи, однак їх кількість та номери, що зазначені в реєстрі досудового розслідування не співпадають з кількістю та номерами, що вказані в обвинувальному акті.
З урахуванням наведеного, оскільки в обвинувальному акті вимоги КПК України про визначення меж висунутого обвинувачення не виконано, обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин події кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та враховуючи усі перераховані вище недоліки в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вони виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, оскільки істотно порушують права підозрюваного на захист і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 КПК України.
Тому, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України необхідно повернути прокурору.
Керуючись ст. ст. 291, 314-317, 337 КПК України, суд
Ухвала судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя