Справа № 1-916/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді- Ротмістренка М.В.

при секретарі- Ревачко І.С.

з участю прокурора - Томишинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з середньою освітою одруженого, працюючого водієм кари „Закарпатбудпостач", раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2010 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_2 знаходячись на подвір"ї власного будинку в с. Худльово вул.. Першотравнева, 4 Ужгородського району, умисно наніс один удар правою рукою затиснутою в кулак в область чола, після чого наніс повторно другий удар рукою затиснутою в кулак в область спини, після чого остання впала на кам"янисту поверхню подвір"я на ліву сторону тіла, попередньо витягнувши руки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснив, що 01 серпня 2010 року близько 20 год. 30 хв. під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_2 знаходився на подвір"ї власного будинку в с Худльово вул. Першотравнева, 4 Ужгородського району та умисно наніс один удар правою рукою затиснутою в кулак в область чола останньої, після чого наніс повторно другий удар рукою затиснутою в кулак в область спини, внаслідок чого, ОСОБА_2 впала на землю.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 01 серпня 2010 року близько 20 год. 30 хв. знаходилась на подвір"ї власного будинку в с Худльово вул.. Першотравнева, 4 Ужгородського району. На грунті особистих неприязних відносин між нею та її чоловіком ОСОБА_1, останній умисно наніс один удар правою рукою затиснутою в кулак в область чола, після чого наніс повторно другий удар рукою затиснутою в кулак в область спини, внаслідок чого вона впала на землю. Претензій до підсудного не має.

Згідно висновку експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово - медичної експертизи № 824 від 23 вересня 2010 року /а.с. 56-59/ на тілі громадянки ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах правої та лівої орбітальної ділянки, а також виявлено накладену гіпсову лонгету на ліву верхню кінцівку.

Згідно даних медичної довідки та консультації обласних спеціалістів у неї виявлено: „Травматичний вивих лівого передпліччя з переломом головки променевої кістки". Тілесні ушкодженняу вигляді синця на шкірних покривах правої та лівої орбітальних ділянок виникли внаслідок дії тупого твердого предмету по ударному механізму спричинення, яким могла бути затиснута в кулак рука сторонньої людини. Тілесні ушкодження у вигляді „травматичного вивиху лівого передпліччя з переломом головки променевої кістки" виникли внаслідок дії тупих твердих предметів чи ударяння об такі при падінні з упором на кисть витягнутої руки після надання тілу прискорення. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мала місце 01.08.2010 року. Тілесні ушкодження у вигляді синців, що виявлені на тілі громадянки ОСОБА_2 потягли за собою розлад здоров"я строком на 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 „Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров"я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді „травматичного вивиху лівого передпліччя з переломом головки променевої кістки" викликали розлад здоров"я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 „Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

З врахуванням того, що фактичні обставини по справі ніким не оспорюються, суд за згодою учасників судового розгляду у відповідності до ст. 299 КПК України обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та документів, що характеризують його особу.

Згідно характеристики підсудний ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.73), по місцю роботи характеризується позитивно (а.с. 75).

Крім наведеного, вина ОСОБА_1, обставини і спосіб вчинення злочину, стверджуються іншими матеріалами справи.

На підставі наведених доказів, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я та вважає, що органом досудового слідства вірно кваліфіковано його дії за цим законом.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та обираючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, потерпіла претензій до підсудного не має.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд враховує як обставини, які пом"якшують покарання підсудного.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

З урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, суд приходить до висновку, що для виправлення особи немає необхідності у реальному виконанні покарання засудженому ОСОБА_1 і можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням до нього ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку по невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3