В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000856 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Зелений Гай, Великоновосілківського району, Донецької області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 , 10 червня 2014 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем Деу-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по проїзній частині вулиці Березняківська, зі сторони проспекту Возз`єднання, в напрямку проспекту Тичини, в місті Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовано напроти будинку № 4, по вулиці Березняківська, в місті Києві.

В цей час попереду та праворуч, в попутному напрямку рухався автомобіль ГАЗ-330232, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який зменшував швидкість руху перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом, надаючи дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину вулиці Березняківській, по даному пішохідному переходу та рухався справа-наліво відносно руху автомобіля Деу-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 .

В порушення вимог п.п. 2.3 б, 18.4 Правил дорожнього руху ОСОБА_9 під час руху проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_6 та перед яким зменшував швидкість автомобіль ГАЗ-330232, д.н.з. НОМЕР_2 , не зменшила швидкість свого автомобіля аж до його зупинки, продовжила свій рух, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході, який розташовано напроти будинку № 4, по вулиці Березняківській, в місті Києві, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, забійної рани м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, осадження м`яких тканин лівої вилично-тім`яної ділянки; травматична ампутація 5 пальця лівої кисті на рівні проксимальної фаланги, яка потребувала проведення оперативного втручання з метою видалення вказаної фаланги та формування культі на рівні п`ясно-фалангового суглобу, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 1336/Е від 05 серпня 2014 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 422/ат від 29 липня 2014 року, в діях водія ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху.

Порушення ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно 10 червня 2014 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, вона керуючи технічно справним автомобілем Деу-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по проїзній частині вулиці Березняківської, зі сторони проспекту Возз`єднання, в напрямку проспекту Тичини, в місті Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований напроти будинку № 4, по вулиці Березняківській, в місті Києві. Проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, вона не побачила пішохода ОСОБА_6 та здійснила на нього наїзд передньою правою частиною свого автомобіля від чого останній отримав тілесні ушкодження. Що стосується цивільного позову, поклалася на розсуд суду.

Покази ОСОБА_9 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_9 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_9 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка незаміжня, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, наявності пом`якшуючих вину обставин, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді штрафу.

Крім того в судовому засідання обвинувачена та її захисник просили не позбавляти її права керування транспортними засобами, мотивуючи це тим, що вказане обмеження завадить їй влаштуватися на роботу. Така позиція обвинуваченої на погляд суду є обґрунтованою, тому суд не вбачає за доцільне застосовувати до ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до п. 5 вказаної статті, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно полісу № АІ/0181115 обов`язкового страхування, цивільно-правова відповідальність водія ТОВ ВКФ Укрсельхозпром застрахована у ПРАТ СК Альянс (т.1 а.с.25).

Відповідно до Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджено в ході судового розгляду квитанціями та чеками, матеріальна шкода завдана потерпілому та цивільному позивачу становить 7265 гривень 61 копійка та складається з вартості понесених ним витрат на лікування, отже підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що стосується моральної шкоди, заявленої потерпілим в сумі 100 000 гривень, то суд враховує ступінь тяжкості спричинених йому тілесних ушкоджень, які відносяться до середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, фізичних і душевних страждань потерпілого, яких він зазнав, їх тривалості, можливості відновлення і змін у його життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Разом з тим, суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж. Тому, на думку суду, в частині розміру моральної шкоди, цивільний позов підлягає частковому задоволенню на суму 20 000 гривень.

Крім того вимоги потерпілого, щодо відшкодування витрат пов`язаних з правовою допомогою в розмірі 6 000 гривень, що підтверджені квитанцією, договором та актом прийому передачі послуг, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов прокурора відділу прокуратури м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на суму 2542 гривні 93 копійки - підлягає задоволенню в повному обсязі (т. 2 а.с. 126-129).

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Стягнути з страхової компанії ПРАТ СК Альянс на користь потерпілого ОСОБА_6 7265 гривень 61 копійку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з засудженої ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 20 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 6 000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Цивільний позов прокурора відділу прокуратури м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги задовольнити в повному обсязі (т. 2 а.с. 126-129).

Стягнути з Страхової компанії ПРАТ СК Альянс на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (р/р № 4556 ГУДКСУ в м. Києві, код банку 820019, ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 542 гривні 93 копійки.

Речові докази у справі автомобіль Деу-Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні у ОСОБА_9 повернути власнику ТОВ ВКФ Укрсельхозпром (т. 1 а. с. 42).

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати в розмірі 343 гривень 98 копійок за проведення автотехнічної експертизи № 422/ат від 29.07.2014 року, на користь держави (т.1 а.с.105).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: