У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І., Коротких О.А.,

за участю прокурора

Колесніченка О.В. ,

потерпілої захисника

ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 9 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням першого
заступника прокурора Волинськоїї області та касаційною скаргою потерпілої
ОСОБА_1 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31
травня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області від 1 серпня 2006 року.

Вказаним вироком ОСОБА_3,

1968 року народження, громадянина

України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК
України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування
транспортними засобами на 5 років, а на підставі ст. 75 КК України звільнено
від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

З засудженого стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_1 20 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 11 874 грн. 62 коп. матеріальної і 500 грн. за надання
правової допомоги, а також 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди і 500 грн.
за надання правової допомоги потерпілій ОСОБА_4.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Волинської області від 1 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_3 залишено без
змін.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 10 грудня 2005 року
приблизно о 18 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем “Фольксваген-Т4” та рухаючись між селами Запруддя і Сошично
Камінь-Каширського району Волинської області, на порушення пунктів 2.3, 2.9,
11.,3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з
автомобілем марки “Фольксваген-Пассат”, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого
останній помер, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ОСОБА_6 отримала легкі тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_3 скасувати у зв'язку
з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі
засудженого, оскільки, на думку прокурора, ОСОБА_3 безпідставно звільнено від
відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

У касаційній скарзі потерпіла
ОСОБА_1 просить судові рішення щодо ОСОБА_3 скасувати, а кримінальну справу
направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що досудове та судове
слідство проведено неповно, необ'єктивно та засудженому призначено надто м'яке
покарання. Крім того, не погоджується з рішенням суду щодо цивільного позову.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив касаційне подання та скаргу
потерпілої задовольнити, судові рішення щодо ОСОБА_3 скасувати, а кримінальну
справу направити на новий судовий розгляд, потерпілу ОСОБА_1, яка просила
задовольнити касаційну скаргу, і захисника засудженого ОСОБА_2, який просив
залишити судові рішення без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи скарги і подання, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого
ОСОБА_5 загинув, а ОСОБА_4 і ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, відповідають
фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами,
якими є: показання самого засудженого про обставини ДТП, показання потерпілих
ОСОБА_4 і ОСОБА_6, протоколи відповідних слідчих дій, висновки
судово-автотехнічної і судово-медичних експертиз.

Правильно проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності та давши
їм належну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого
ч.2 ст. 286 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є необережним, позитивні дані про особу засудженого, який має на
утриманні четверо дітей, обставини, що обтяжують і пом'якшують покарання, і
обґрунтовано вирішив, що виправлення ОСОБА_3 можливе без реального позбавлення
волі, звільнивши його відбування покарання з випробуванням, з чим погодився і
прокурор при розгляді справи в апеляційному суді.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 разом із запереченнями на касаційне подання і
касаційну скаргу потерпілої надав до касаційного суду копію постанови
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 2 липня 2007 року про звільнення його від
покарання на підставі п. п. б, ж ст. 1 Закону України “Про амністію” від
19.04.2007 р.

Також обґрунтовано і правильно вирішено місцевим судом цивільний позов
потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, що належно
мотивовано у вироку.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційне подання заступника прокурора Волинської області і касаційну
скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 31 травня
2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області від 1 серпня 2006 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

СУДДІ:

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Коротких О.А.