УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9,

розглянувши в судовому засіданні 8 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача директора КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 1 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації.

Постановлено сягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь фінансового управління Тернопільської міської ради 5 316 гривень 75 копійок витрат на лікування потерпілої ОСОБА_6

Постановлено стягнути із КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди в сумі 9 900 гривень

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 14 квітня 2014 року близько 14 години 30 хвилин, керуючи автобусом «БАЗ А079.14» навпроти головного корпусу Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка по вулиці М. Кривоноса в напрямку до вулиці Миру м. Тернополя, в порушення п. 1.5 ч. 1, п. 2.3 (б), 18.1 ПДР України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6, чим заподіяв потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 1 квітня 2015 року вирок суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди змінено, постановлено стягнути із КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 гривень. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі представник цивільного відповідача порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду в частині стягнення з КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради на користь потерпілої моральної шкоди в сумі 25 000 гривень та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували незворотні зміни в здоров'ї та житті ОСОБА_6, а тому судом безпідставно задоволено апеляційну скаргу потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди на вказану суму. Крім того, апеляційна скарга прийнята судом поза межами строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену копію судового рішення, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доводи касаційної скарги про безпідставність збільшення апеляційним судом розміру стягнутої моральної шкоди на користь потерпілої, не заслуговують на увагу.

Як убачається з наданої копії судового рішення, ОСОБА_5 на момент учинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у в трудових відносинах з цивільним відповідачем КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради та керував належним цьому підприємству автомобілем «БАЗ А079.14», номерний знак НОМЕР_1.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14 квітня 2014 року, ОСОБА_6 отримала закритий перелом кісток лівої половини таза, закритий перелом лівого поперечного відростка третього поперекового хребця, садна в ділянках лівого ліктьового та обох колінних суглобів, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та за своїм наслідком призвели до незворотних змін її здоров'я та способу життя.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Перевіркою судових рішень встановлено, що апеляційний суд, при розгляді апеляції потерпілої, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь потерпілої зазначеної в ухвалі суми.

Окрім того, у касаційній скарзі не наведено переконливих доводів на обґрунтування скарги щодо порушення потерпілою ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження та безпідставне відкриття апеляційним судом провадження за її скаргою.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги представника цивільного відповідача та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача директора КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 1 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД

УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ

ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

вул. П. Орлика, 4а, м. Київ, 01043

http://sc.gov.ua;

5-2976 ск 15

Директору КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради ОСОБА_4

АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ч.2 ст. 428 КПК України надсилаємо копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою щодо ОСОБА_5

Додаток: на арк.

Суддя ОСОБА_7

Вик.: ОСОБА_10 03.06.2015

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД

УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ

ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ

вул. П. Орлика, 4а, м. Київ, 01043

http://sc.gov.ua;

5-2976 ск 15

Директору КП «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради ОСОБА_4

АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ч.2 ст. 428 КПК України надсилаємо копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою щодо ОСОБА_5

Додаток: на арк.

Суддя ОСОБА_7