Провадження № 11-кп/792/285/15 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ч. 2 ст. 189 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

операторі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Хмельницького на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 березня 2015 року, -
В с т а н о в и л а :
Цією ухвалою обвинувальний акт разом з доданими до нього матеріалами кримінального провадження № 1-кп/686/462/14 стосовно
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду від 20.06.2014 року за ч. 2 ст. 121, ст.69 КК України на 6 років позбавлення волі, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, повернуто прокурору м. Хмельницького для виконання вимог ст. 291 КПК України.
З ухвали суду вбачається, що 18.03.2015 року до Хмельницького міськрайонного суду надійшов складений 17.03.2015 року старшим слідчим СВ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області та затверджений цього ж дня прокурором прокуратури м. Хмельницького обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт разом з доданими до нього матеріалами кримінального провадження, своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що під час складання обвинувального акту органами досудового розслідування було порушено вимоги ст. 291 КПК України, не викладено конкретно формулювання обвинувачення, не зазначено місце, час та спосіб вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення. Тобто викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 189 КК України по епізоду вимагання, вчиненого відносно ОСОБА_10 , настільки неконкретне, що порушує право обвинуваченого на ефективний захист, адже не містить ні часу, ні місця вчинення цього злочину (де і коли ОСОБА_9 висунув вимогу ОСОБА_10 передати йому кошти з погрозою заподіяння тілесних ушкоджень та знищення майна), ні розміру грошових коштів, які обвинувачений вимагав у потерпілого, ні переліку майна, яке він погрожував знищити.

Не містить обвинувальний акт і відомостей, яке саме майно ОСОБА_11 погрожував знищити ОСОБА_9 , вимагаючи у нього грошові кошти.

У своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, обвинувальний акт разом з доданими до нього матеріалами кримінального провадження № 1-кп/686/462/14 стосовно ОСОБА_9 направити на новий судовий розгляд. Вважає, що органами досудового розслідування при складанні обвинувального акту не було допущено такої неповноти або неправильності, якої б суд не міг усунути в судовому засіданні, а тому у суду не було жодних підстав повертати його прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України. Прокурор, стверджує, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 викладені усі фактичні обставини кримінального правопорушення з викладом часу, місця та способу його вчинення, відносно ОСОБА_9 чітко сформульоване обвинувачення та його протиправним діянням дана вірна правова кваліфікація. На думку прокурора усі вимоги ст. 291 КПК України виконані, а тому ухвала суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_8 в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і на увагу не заслуговують. Стверджує, що обвинувальний акт стосовно її підзахисного ОСОБА_9 складений з порушенням норм КПК України, містить неконкретне обвинувачення та неправдиві відомості щодо обставин кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечують проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Згідно припису п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту та долучених до нього матеріалів кримінального провадження викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 189 КК України по епізоду вимагання, вчиненого відносно ОСОБА_10 , є неконкретним, а тому грубо порушує право обвинуваченого на ефективний захист, адже не містить ні часу, ні місця вчинення цього злочину (де і коли ОСОБА_9 висунув вимогу ОСОБА_10 передати йому кошти з погрозою заподіяння тілесних ушкоджень та знищення майна), ні розміру грошових коштів, які обвинувачений вимагав у потерпілого, ні переліку майна, яке він погрожував знищити.

Зокрема в обвинувальному акті лише вказано, що « ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Хмельницькому, під час зустрічі з ОСОБА_10 під надуманим приводом вирішення проблемних питань, пов`язаних з перешкоджанням та припиненням підприємницької діяльності останнього, з метою заволодіння чужим майном, з погрозою заподіяння тілесних ушкоджень та знищення майна, починаючи з квітня 2014 року, повторно вимагав у ОСОБА_10 щомісячно передавати на його користь різні суми грошових коштів. В подальшому 07.05.2014 року та 02.06.2014 року ОСОБА_9 здійснював ОСОБА_10 телефонні дзвінки, які супроводжував погрозами спричинення тілесних ушкоджень та знищенням майна, вимагав сплатити на його користь визначену суму грошових коштів. Після цього у вказані дні з мобільного номеру « НОМЕР_1 » направляв ОСОБА_10 текстові повідомлення з номером банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 , на яку ОСОБА_10 повинен був перераховувати кошти. Реально побоюючись реалізації погроз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 переказав на вказану обвинуваченим картку 7 травня 2014 року гроші в сумі 420 грн., а 2 червня 2014 року гроші в сумі 600 грн.».

Не містить обвинувальний акт і відомостей, яке саме майно ОСОБА_11 погрожував знищити ОСОБА_9 , вимагаючи у нього грошові кошти.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку про необхідність повернення обвинувального акту в даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.
Вірно вирішено судом в оскаржуваній ухвалі і питання щодо запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 314, 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 березня 2015 року про повернення прокурору м. Хмельницького обвинувального акту разом з доданими до нього матеріалами кримінального провадження № 1-кп/686/462/14 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .