АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-129/08 Головуючий
ст. 185 ч. 3, СМОЛЯР
2, 70 КК України Доповідач в
апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19 лютого
2008 р. Колегія
суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ОХРІМЕНКА І.К.

суддів ЛІТВШЦЕВА
В.М. , ЛИГИ М.П.

за
участю прокурора ОМЕЛЬЯНЕНКО
А.В.

потерпілого ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Придніпровського районного
суду м. Черкаси Черкаської області від
12 грудня 2007 року, яким

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець і житель м. Черкаси,
з середньою освітою, не
одружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий, в останнє: 1.07.2004 р. - за ст.
ст. 309 ч. 2, 15,
185 ч. 2, 70, 71 КК України - до 2-х років 6 місяців
позбавлення волі і звільнений 4.11.2006 р. по відбуттю строку покарання, -

визнаний
винним в скоєнні злочинів і засуджений: - за ч. 3 ст.
185 КК України - до 3-х років позбавлення волі; - за ч. 2 ст.
190 КК України - до 2-х років позбавлення волі.

На
підставі ст. . 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених
покарань остаточно до відбуття визначено ОСОБА_2. покарання у виді 4-х років
позбавлення волі, з початком строку - з
9.11.2007 року(з моменту затримання за постановою суду від 17.10.2007 p.).

В
задоволення цивільних позовів потерпілих стягнуто із засудженого у
відшкодування завданої шкоди:

· на
користь гр..ОСОБА_3 - 1240 грн.;

· на
користь гр.. ОСОБА_1 - 5730 грн.

Речові докази по
справі залишені за належністю у потерпілих.

2

Згідно до
вироку, ОСОБА_2 18.06.2007 року близько
00 год. 30 хв.
повторно, з метою викрадення чужого
майна шляхом розбиття шиферу даху проник в підсобне приміщення по АДРЕСА_1 яке належить гр.. ОСОБА_3, звідки умисно і таємно викрав майно
останнього, а саме: перфоратор, дрель,
болгарку, ящик монтажної
піни, а всього викрав чужого майна на
загальну суму 2340 грн., завдавши
потерпілому відповідної шкоди, і з місця
скоєння злочину зник.

Він
же, повторно, протягом червня-липня 2007 року шляхом
обману, який виразився в тому, що він,
під приводом виконання робіт гр.. ОСОБА_1по встановленню за адресою
вАДРЕСА_2 1 пластикових вікон, оцінивши
вартість робіт в суму 5730 грн. та не маючи наміру взагалі на виконання взятих
на себе зобов'язань, умисно, цими шахрайськими діями отримав від
потерпілого частками вищевказану суму грошей на загальну суму 5730 грн., чим завдав останньому відповідної
шкоди(вирок. друк, текст-а. с. 165).

При
повному визнанні ОСОБА_2 своєї вини, за
ініціативи цього підсудного та його згодою,
як і інших учасників процесу,
після роз'яснення судом ОСОБА_2. наслідків застосування відповідної
норми закону, суд в частині дослідження
фактичних обставин даної справи обмежився допитом підсудного, потерпілих,
дослідив дані про особу винного,
після чого завершив судове слідство,
провів дебати з останнім словом і постановив обвинувальний вирок, пославшись в ньому, як і у протоколі судового засідання(а. с
161-161 зв.). на виконання ним положень ч. 3
ст. 299 КПК України.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2, не
заперечуючи правильності встановлених судом фактичних обставин справи, доведеності своєї вини, правильності кваліфікації та вирішення судом
інших питань постановленого ним вироку,
не погоджується з останнім в частині призначеного йому покарання, яке вважає занадто суворим. З посиланням на визнання вини, щире розкаяння, часткове відшкодування шкоди, завданої одному з потерпілих, а також на поганий стан здоров'я і вагітність
своєї співжительки, яку він хотів би
мати захисником у кримінальній справі для «здійснення з нею побачень без
обмеження їхньої кількості та тривалості»,
просить через застосування положень
ст. . ст. . 69. 75 КК
України пом'якшити призначене йому покарання і не позбавляти волі реально.
Наполягає на виклику до суду для участі у апеляційному розгляді(а. с 172, 178)

Копія
вироку отримана засудженим 12.12.07 р.(а. с
167); в задоволення його письмового клопотання(а. с. 169. 170) ОСОБА_2 був у повному обсягу
ознайомлений з матеріалами справи без будь-яких зауважень(а. с 170).

В
запереченнях на апеляцію прокурор, який
приймав участь в судовому розгляді справи і позиція якого судом була задоволена
повністю, вважає доводи засудженого
безпідставними і такими, що задоволенню
не підлягають. Вирок суду, як законний і
обґрунтований, просить залишити в
силі(а. с 176).

Потерпілі
вирок суду не оскаржили, своїх
заперечень на апеляцію засудженого не представили. В задоволення письмового
клопотання засудженого-апелянта. який утримується під вартою в умовах СІЗО, останній був доставлений в судове засідання
на 19.02.2008 року, куди з'явився і
потерпілий ОСОБА_1Клопотання засудженого про допуск у справу в якості захисника
гр.. ОСОБА_4 , яка близьким його родичем
не являється, протирічить вимогам
чинного законодавства(п. 11 ч. 1
ст. 32. ст. . 44 КПК України) і задоволенню не
підлягає.

Судове
слідство в суді апеляційної інстанції не призначалося і не проводилося;
протокол судового засідання - не вівся.

Заслухавши
суддю-доповідача, засудженого
ОСОБА_2, який підтримав власну апеляцію
і просив пом'якшити призначене йому покарання та випустити на волю; потерпілого
ОСОБА_1. який
намагався ув'язати позитивне вирішення вимог апелянта із виконанням обов'язку
останнього по відшкодуванню завданої шкоди і поверненням отриманих шахрайським
способом грошей; прокурора, який не
погодився із апеляцією,
стверджуючи про правильність засудження
ОСОБА_2 і необхідність

3

залишення
вироку відносно нього без будь-яких змін; перевіривши відповідно до вимог ст. . 365 КПК України матеріали даної справи та обговоривши доводи
апеляції засудженого, колегія судців не
знаходить підстав для її задоволення,
виходячи із встановлення нею слідуючого.

Висновки
суду щодо винності ОСОБА_2 у крадіжці чужого майна та заволодінні майном іншого
потерпілого у шахрайський спосіб і юридична оцінка(кваліфікація) таких його дій
за ч. 3 ст. 185 КК,
ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками «повторності» та
«з проникненням у сховище» базуються на зібраних і досліджених ним в порядку ч.
3 ст.
299 КПК України доказах,
передусім на показаннях самого засудженого про повне визнання своєї
вини, і ніким з учасників процесу, включаючи апелянта, не оспорюються( ст. . 365 КПК України). Що ж
стосується призначеного покарання за ці умисні і корисливі злочини, то воно відповідає вимогам ст. .
ст. . 65, 70 КК
України, є розмірним до скоєного ним і
справедливим.

Це вже
п'ята судимість ОСОБА_2, переважно за
злочини проти власності та незаконні дії з наркотиками, за які він неодноразово засуджувався до
позбавлення волі, в т. ч.1з
застосуванням положень ст. . 75 КК України, звільнявся умовно-достроково і по амністії(а.
с 106, 107)- Але належних висновків для себе не
зробив, довіри не виправдовував і в
період не знятої і не погашеної чергової судимості продовжив попередню злочинну
діяльність. На виклики до суду не з'являвся(а. с 146-150), через що
останній оголосив ОСОБА_2 у розшук і замінив запобіжний захід на тримання його
під вартою (а. с. 151 -153).

Ніде не
працює, своєї сім'ї не має, періодично лікується від наркотичної
залежності(а. с 108, 110). Заподіяна потерпілим шкода залишалася
невідшкодованою.

Тому, не переоцінюючи тверджень апеляції
засудженого про щирість каяття та повне визнання своєї вини, наявність тяжких захворювань, що вже було враховано судом при призначенні
йому покарання, колегія суддів, як і суд першої інстанції, приходить до висновку про можливість
виправлення ОСОБА_2 і не повторення ним злочинів у майбутньому - тільки за умов
ізоляції того від суспільства, в межах
встановленого вироком суду близького до мінімального за розміром строку.

Законних
підстав для застосування положень ст. .
ст. . 69, 75 КК
України, як хоче того апелянт, по справі ОСОБА_2 не має. А питання
помилування, про що фактично йдеться у
його зверненні до апеляційного суду - компетенцією суду не являються.

Тому, виходячи з наведеного і керуючись ст. .
ст. . 365, 366 ч.
1, 377 КПК України. колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Придніпровського райсуду
м. Черкаси від 12
грудня 2007 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 - без
задоволення.