Справа № 366/77/15-к
Провадження № 1-кп/366/20/15
19 січня 2015 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крищинці Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює автослюсарем у ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.11.2014 року, працюючи автослюсарем у ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», перебуваючи на території зони відчуження, неподалік автомобільно-ремонтної майстерні ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», що розташована в м. Чорнобиль по вул. Пасічній, у одній із покинутих будівель, виявив металеві вироби, а саме: блок циліндрів двигуна внутрішнього згорання до легкового автомобіля, металеві кутики довжиною 2 м в кількості 16 шт. та арматуру в кількості 19 шт., які завантажив до багажного відділення свого автомобіля марки «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1 , мав на меті перемістити їх за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю до місця свого проживання у смт. Іванків Київської області для власних потреб.
Цього ж дня, приблизно о 17 год. ОСОБА_4 , не залишаючи наміру перемістити знайдені металеві вироби за межі зони відчуження, поїхав з м. Чорнобиль у напрямку КПП «Дитятки», порушивши ст.12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Таким чином ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як під час переміщення металевих виробів, загальною вагою 455 кг в районі с. Залісся він був затриманий працівниками міліції, які під час огляду автомобіля виявили вищевказані металеві вироби та вилучили їх до Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області.
Своїми умисними діями, що виразилися у вчиненні закінченого замаху на порушення вимог радіаційної безпеки, а саме у спробі перемістити за межі зони відчуження металевих виробів, без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю, ОСОБА_4 вчинив злочин, що передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 267-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і пояснив, що дійсно працює у Чорнобилі автослюсарем в ДСП «Чорнобильський спецкомбінат». 12.11.2014 року він знайшов металеві вироби, які хотів перевезти додому для використання у господарстві. Не подумав, що це буде так суворо каратися заведенням кримінального провадження. Про те, що із зони відчуження не можна вивозити речей без спеціального дозволу та дозконтролю йому достовірно відомо. У скоєному щиро розкаюється, запевняє, що більше таке не повториться.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки викладене в обвинувальному акті підтверджено показаннями самого обвинуваченого і ніким не оспорюється. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності позиції обвинуваченого немає, і сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам, відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання, передбачену санкцією статті інкримінованого йому злочину, у виді штрафу: обвинувачений працює, тому можливість сплатити призначений штраф. При обранні міри покарання судом враховується щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд враховує, що згідно представленої характеристики по місцю проживання і роботи він характеризується позитивно, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.
Така міра покарання буде достатньою для його виправлення, попередження скоєння нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся. Судових витрат немає.
Речові докази: металеві вироби слід передати для утилізації, автомобіль переданий володільцю.
Керуючись ст. 349, 367-371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 267-1 КК України призначивши йому покарання у вигляді 850 грн. штрафу.
Речові докази: металеві вироби слід передати для утилізації в ДСП ЦППРВ.
На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Суддя: ОСОБА_1