П О С Т А Н О В А

« 02» грудня 2013 року

м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бончева І.В.;

при секретарі -
Гапонюк І.В.,

за участю прокурора - Чешихіної О.В.,
потерпілої - ОСОБА_1, підсудного -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27 ч. 2
ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02, а потім 22.10.2013 шляхом подачі через
канцелярію суду заяв, потерпілою
ОСОБА_1 заявлено відвід головуючому по
справі судді Бончеву І.В. Свої вимоги
заявниця мотивувала тим, що суддя не
бажає вивчати матеріали кримінальної
справи, спланував її закриття у зв'язку
із закінченням строків давності, не
знає що підсудний змінив прізвище з
ОСОБА_2 на ОСОБА_2, а також де перебуває
її позовна заява та упереджено
ставиться до потерпілої.

Прокурор заперечила проти задоволення
зазначених заяв, оскільки не вбачає в
діях судді будь-яких процесуальних
порушень, а КПК України (в редакції 1960
року) не передбачені такі підстави щодо
відводу судді.

Дослідивши заяви та матеріали
кримінальної справи в їх сукупності,
думку прокурора, підсудного, який
погодився з думкою прокурора, суд
визнає заяви такими, що не підлягає до
задоволення, враховуючи таке.

Як видно з протоколу судового
засідання від 30.09.2013 року, під час
проведення підготовчого частини
судового засідання відповідно до ст. 286
КПК України (в редакції 1960 року)
встановлювалась особа підсудного
ОСОБА_2 під час чого і було встановлено
той факт, що він змінив прізвище на
інше.

Крім того, відповідно до вимог ст. 299 КПК
України (в редакції 1960 року), в судовому
засіданні був встановлений порядок
дослідження доказів, при цьому
вивчення матеріалів кримінальної
справи, за погодженням з тією ж
потерпілою, повинно відбуватися після
допиту обвинуваченого, свідків і
потерпілої. П. 9 постанови Пленуму ВСУ №
5 від 29.06.1990 року зі змінами «Про
виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку» до того ж
визначено, що суд в умовах відкритого,
усного і гласного судового розгляду
повинен допитати підсудних,
потерпілих, свідків, заслухати
висновки експертів, оглянути речові
докази, оголосити проколи слідчих дій
та інші документи.

При цьому сама потерпіла (цивільний
позивач), не дотримуючись вимог ст. 297
КПК України (в редакції 1960 року), на
стадії початку судового слідства,
прибула в судове засідання без
позовної заяви, яку повинна була
особисто оголосити, у зв'язку з чим суд
був вимушений, враховуючи чисельність
поданих потерпілою позовів,
відшукувати останній в матеріалах
справи і надати його на оголошення.

Тому суд вважає указані вище заяви
потерпілої явно необґрунтованими.

Думка ж потерпілої про те, що суддя
спланував закрити справу також є
надуманою, оскільки суд перед початком
судового розгляду лише роз'яснив
учасникам підстави скасування
апеляційною інстанцією постанови суду
першої інстанції, які відповідно до ст.
374 КПК України (в редакції 1960 року) є
обов'язковими для суду при повторному
розгляді справи.

Не заслуговує на увагу і посилання
потерпілої, що суд ставиться до неї
упереджено, оскільки суд, у
відповідності до ст. 62 Конституції
України, п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 5
від 29.06.1990 року зі змінами «Про
виконання судами України
законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку», дотримуючись
принципу презумпції невинуватості, не
допускає в судовому засіданні
обвинувального ухилу при вирішенні
питання про винність чи невинність
підсудного, що не відповідає лише
категорично обраній позиції
потерпілої про те, що ОСОБА_2 убив її
чоловіка. Зазначене навпаки, свідчить
про неупередженість суду та створення
ним умов для виконання сторонами їх
процесуальних обов'язків і здійснення
наданих їм прав.

При цьому, відповідно до ст. 54 КПК
України (в редакції 1960 року) суддя не
може брати участі в розгляді
кримінальної справи: якщо він є
потерпілим, цивільним позивачем,
цивільним відповідачем або родичем
кого-небудь з них, а також родичем
слідчого, особи, яка провадила
дізнання, обвинувача або
обвинуваченого; якщо він брав участь у
даній справі як свідок, експерт,
спеціаліст, перекладач, особа, яка
провадила дізнання, слідчий, обвинувач,
захисник або представник інтересів
потерпілого, цивільного позивача або
цивільного відповідача; якщо він під
час досудового розслідування справи
вирішував питання щодо проведення
обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни
чи скасування запобіжних заходів,
продовження строків тримання під
вартою, або розглядав скарги на
затримання чи на постанови про відмову
в порушенні кримінальної справи або
закриття справи; якщо він під час
досудового розслідування справи
розглядав питання про усунення
захисника в порядку, передбаченому
статтею 61-1 цього Кодексу; якщо він
особисто або його родичі
заінтересовані в результатах справи;
при наявності інших обставин, які
викликають сумнів в об'єктивності
судді; у разі порушення порядку
визначення судді для розгляду справи,
встановленого частиною третьою статті
16-2 цього Кодексу. У складі суду, що
розглядає кримінальну справу, не
можуть бути особи, які є родичами між
собою.

Згідно зі статтею 56 КПК України (в
редакції 1960 року), за наявності
обставин, передбачених статтями 54 і 55
цього Кодексу, суддя зобов'язаний
заявити самовідвід. На цих же
підставах відвід судді може бути
заявлений прокурором, підсудним,
захисником, а також потерпілим і його
представником, цивільним позивачем і
цивільним відповідачем або їх
представниками. Заяви про відвід
подаються до початку судового
слідства. Пізніша заява про відвід
допускається у випадках, коли
підстава для відводу стала відома
після початку судового слідства.

Як видно із заяв потерпілої про відвід,
вона їх подала на стадії судового
слідства (вх. № 15660 від 02.10.2013 року та №
16718 від 22.10.2013 року).

Отже, жодної законної або правової
підстави для відводу судді, не
встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
54, 56, 57 КПК України (в редакції 1960 року)
та п. 11 Розділу ХІ «Перехідні
положення» КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяви потерпілої ОСОБА_1 від 02 та 22.10.2013
року про відвід головуючого по справі
судді Бончева І.В. - залишити без
задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ