Справа № 685/156/15-к
Провадження № 1-кп/685/22/15
В И Р О К

іменем України

18 лютого 2015 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теофіполі справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовозобов`язаного

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_4 у кінці листопада 2014 року біля 20 години, керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що незамкнені ворота, проник на огороджену охоронювану територію господарства приватного підприємця ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав одну секцію чавунної огорожі, вартістю 651 гривня, яку виніс із даної території.

Всього ОСОБА_4 викрав майна ОСОБА_5 на загальну суму 1302 грн.

Крім того, через два дні після вчинення першої крадіжки, у кінці листопада 2014 року, ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом на заволодіння майном ОСОБА_5 , переслідуючи умисел на заволодіння чужим майном, в аналогічний спосіб попередньому, скориставшись тим, що не замкнені ворота, проник на огороджену охоронювану територію господарства ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав одну секцію чавунної огорожі, вартістю 651 гривня, яку виніс із даної території. В подальшому, ОСОБА_4 реалізував викрадені ним дві секції огорожі на пункті прийому металобрухту.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у сховище.

Крім того, 11.01.2015 року біля 21 години у ОСОБА_4 виник новий умисел на вчинення крадіжки майна ОСОБА_5 .. Так, у зазначений період часу, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що незамкнені ворота, проник на огороджену охоронювану територію господарства ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , де взяв дві металеві секції огорожі, вартістю 651 гривні кожна та почав виносити з території, у такий спосіб повторно таємно їх викрадаючи, вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, однак не довів свого злочинного наміру на викрадення чужого майна до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений охоронником.

У такий спосіб ОСОБА_4 намагався заволодіти майном ОСОБА_5 , на загальну суму 1302 гривні.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у сховище

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він проживає неподалік господарства приватного підприємця ОСОБА_5 і неодноразово бачив на території господарства складені секції чавунної огорожі. В кінці листопада 2014 року він вирішив викрасти зазначені секції та здати їх на металобрухт, щоб отримати гроші. Одного вечора він підійшов до воріт господарства та побачив, що вони незамкнені, пройшовши у ворота він подивися де знаходиться охоронець, той виявися у приміщенні для охорони. Він, скориставшись тим, що поблизу нікого не було, взяв одну секцію огорожі в руки та виніс її з території господарства. Через кілька днів він ввечері знову в такий же спосіб пройшов на територію господарства та викрав секцію чавунної огорожі. В подальшому він здав секції в пункт приймання металобрухту та отримав за них 130 грн, які витратив на власні потреби. На початку січня 2015 року він знову зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , і скориставшись тим, що сторож спав, взяв дві секції огорожі, оскільки вони були важкі, то він їх помалу тягнув до виходу. В цей час його помітив сторож. Він кинув секції та втік.

Вина підсудного у вчиненні злочинів підтверджується також показами потерпілого в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він займається підприємницькою діяльністю і має у власності земельну ділянку та будівлі за адресою АДРЕСА_2 . Раніше територія господарства була огороджена чавунною огорожею, так як вона похилилася, то її демонтували та огородили новою огорожею вищою та якіснішою, а демонтовані секції склали біля будівлі. Крім огорожі, територія господарства охороняється сторожем. В січні місяці 2015 року йому сторож повідомив, що ОСОБА_4 намагався викрасти огорожу. Під час розмови з ОСОБА_7 , той признався у вчиненому, сказав, що викрав до того ще дві секції, пообіцяв відшкодувати шкоду. Просить підсудного суворо не карати, так як він розкаявся у вчиненому та частково відшкодовує шкоду.

Сторони в судовому засіданні заявили клопотання про недослідження доказів, які не оспорюються, суд визнав недоцільним дослідження доказів, що не оспорюються.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина підсудного у таємному викраденні двох секцій чавунної огорожі вартістю 651 грн кожна на загальну суму 1302 грн, що належали ОСОБА_5 , вчинену повторно, поєднану із проникненням у сховище повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані по ч.3 ст 185 КК України. Також повністю доведена вина підсудного у закінченому замаху на таємне викрадення двох секцій чавунної огорожі вартістю 651 грн кожна на загальну суму 1302 грн, що належали ОСОБА_5 , вчинену повторно, поєднану із проникненням у сховище, а його дії правильно кваліфіковані по ч2 с.15, ч.3 ст 185 КК України.

При призначенні підсудному покарання за вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу підсудного.

Підсудний свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Вказані обставини пом`якшують покарання.

Обставини справи та особа підсудного дає суду підстави вважати, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, районний суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст 185 та ч.2 ст 15 ч.3 ст 185 КК України та призначити йому покарання по ч.3 ст 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, по ч.2 ст 15 ч.3 ст 185 КК України 3 роки позбавлення волі

На підставі ч.1 ст 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з призначенням йому 1 рік 6 місяців іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1. повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи,

2. періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити той же особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підсудному та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Головуючий: ОСОБА_8