Справа № 541/3243/13-к
Провадження № 1-кс/541/77/2013
У Х В А Л А

01 листопада 2013 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : слідчого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

з участю: прокурора Бережник В.В.

підозрюваного ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Хабаровського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого проживаючим і фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного по ст. 115 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3, за погодженням з прокурором Миргородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4, звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1, зазначивши майже всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, серед яких і можливість продовжити злочинну діяльність, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду та можливість знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи знарядь вчинення злочину.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001455 від 30 жовтня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що 29 жовтня 2013 року ОСОБА_1 в вечірній час, в приміщенні літньої кухні власного домогосподарства, що в с. Зелений Кут Миргородського району, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків наніс своєму брату ОСОБА_5 один удар ножем в область серця, в наслідок чого той помер.

Це клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав, просив задовольнити його.

Підозрюваний ОСОБА_1 при допиті судом не заперечував повідомлену йому підозру, вказавши, що в ході боротьби, в той момент коли він лежав на підлозі на спині, а його брат наносив йому удари по тілу, він на полу відшукав ніж, яким ударив брата, після чого вони припинили конфлікт та вийшли покурити на подвіря. Там брат поскаржився на погане самопочуття і приліг на ліжко, де згодом помер. При вирішенні клопотання просив не застосування до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, покладаючись на розсуд суду і повідомив, що на даний час проживає в одному помешканні з матірю, якій 81 рік, та яка самостійно, майже не пересувається. Наміру переховуватися від слідства і суду він не має, оскільки дав всі показання, в тому числі і при проведенні слідчого експерименту, що зафіксовано на відеозапису.

Захисник ОСОБА_2 наголосив увагу суду на те, що жодний із ризиків, наведених слідчим у клопотанні не підтверджений доказами з посиланнями на конкретні матеріали. Стверджував, що показання підозрюваного, відображені в протоколі його допиту, в дійсності спотворені тією особою, яка проводила допит. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам зазначених у пунктах 1 5 цієї частини статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Про таку підозру йому повідомлено у визначеному законом порядку 31 жовтня 2013 року і ця підозра ним частково визнана, в тому числі і при розгляді клопотання слідчим суддею / а.п. 5 /.

Суд вважає, що подані докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_1 згаданого кримінального правопорушення.

Разом з тим слідчим суддею констатується, та обставина, що допит ОСОБА_1, як підозрюваного, і , як наслідок складення відповідного протоколу його допиту, зміст якого оспорюється захисником ОСОБА_2, складено особою (старший слідчий в ОВС - криміналіст СУ УМВС України в Полтавській області підполковником міліції ОСОБА_6М.), відносно якої до клопотання не додано доказів, які підтверджують його повноваження, як слідчого в конкретному кримінальному провадженні / а.п. 7 9 /.

Статтею 194 ч. 1 пунктами 1 3 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши та оцінивши докази, надані слідчим і прокурорами, суд приходить до переконання про те, такий ризик, як можливість сховати речові докази по справі, є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 приховав ніж, який було виявлено та вилучено з його участю та в його присутність. Це підтверджується змістом копії протоколу огляду місця події від 30.10. 2013 року / а.п. 14 /.

Решта ризиків, наведених у клопотанні, в супереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України не підтверджені з посиланням на конкретні матеріали, які до нього долучені, а гіпотетичні припущення прокурора, щодо наявності всіх ризиків не доведені належними і допустимими доказами. Недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, в супереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України в клопотанні слідчого не містяться. Такі обґрунтування не наведені прокурором при розгляді цього клопотання.

Відповідно до пункту 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 ) та її підпункту с кожен має право на волю та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно процедури, встановленої законом і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. При цьому слід зважати на те, що обґрунтована підозра сама по собі не виправдовує взяття особи під варту і орган досудового слідства зобовязаний привести інші підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 на підставі ст. 89 КК України є таким, що не має судимості / а.п. 25/, сприяє органам досудового слідства у проведенні відповідних процесуальних дій, за місцем проживання не характеризується негативно / а.п. 21 /, має міцні соціальні звязки у місці постійного проживання, живучи з престарілою матірю, віком 81 рік. Відомості про оголошення йому про підозру у вчиненні іншого злочину відсутні.

З огляду на це та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, маються правові підстави для застосування слідчим суддею до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу і з переліку, встановлених ст. 176 КПК України.

При застосуванні такого заходу слідчим суддею враховуються обставини, наведені у ст. 178 КПК України, а тому до згаданого підозрюваного слід застосувати домашній арешт, що в достатній мірі сприятиме досягненню мети застосування цього запобіжного заходу та запобіганню наявного ризику, з урахуванням надання слідчим суддею 30 жовтня 2013 року дозволу на проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного та реалізацією такого дозволу.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176 178, 181, 193, 194, 196, 198 КПК України, пунктом 1(„с) ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 ), суд , -

у х в а л и в :

1. Клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 від 01 листопада 2013 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Обрати відносно, підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Хабаровського краю Російської Федерації, зареєстрованого проживаючим і фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, підозрюваного по ст. 115 ч. 1 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

3. Заборонити ОСОБА_1 залишати своє житло за адресою: вул. Котляревського, 54, с. Зелений Кут, Миргородський район, Полтавська область, цілодобово.

4. Строк дії цієї ухвали до 01 січня 2014 року.

5. Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області, на території обслуговування якого фактично проживає підозрюваний, зобовязавши цей орган внутрішніх справ негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_1.

6. Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику і направити для відому слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_7