Провадження № 1-кп/127/970/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2015 р. за № 0000142, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 під час мобілізації 27.08.2014 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, де проходить військову службу по даній час на посаді водія БТР 1-го взводу 1-ї роти у військовому званні молодший сержант.

17.03.2014 р. указом в.о. Президента України № 303/2014 оголошено часткову мобілізацію в Україні та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» саме з 17.03.2014 р. в країні почав діяти особливий період, який дії по даний час.

14.04.2015 р. солдат ОСОБА_4 з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, нехтуючи вимогами ст. ст. 17, 654 Конституції України та виданих у їх розвиток законодавчих актів, став на шлях злочинної діяльності не з`явився до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що дислокується в АДРЕСА_1 . Знаходячись за межами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

27.04.2015 р. молодший сержант ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, у вчиненому розкаявся.

Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: