Справа №639/1848/15-к
Провадження №1-кп/639/198/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000081 від 14.01.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 12.11.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, 20.03.2014 року знята з обліку в кримінально-виконавчій інспекції у зв`язку із відбуттям громадських робіт, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13.01.2015 року приблизно о 04 год. 50 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Харків, пров. Приходьківський, 14, в ході словесного конфлікту із сусідом ОСОБА_4 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, використовуючи в якості знаряддя злочину ніж, нанесла один удар в область правої руки ОСОБА_4 . В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_4 поверхневі різані рани на правій руці, що згідно висновку експерта №218-ая/15 від 22.01.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому їй злочині за ч.1 ст.125 КК України визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує обставини вчинення злочину, надала пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що з потерпілим ОСОБА_4 , який є її сусідом, вони знайомі давно та між ними були добрі відносини. Однак, 30.12.2014 року між нею та ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого останній, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, повалив її на землю та вкусив за обличчя (за губу та ніс).

ОСОБА_6 пояснила, що 13.01.2015 року близько 04 год. 00 хв., у зв`язку із спричиненою образою та з метою помсти, вона вийшла на вулицю та побачила автомобіль ВАЗ-21093 чорного кольору, що належить її сусіду ОСОБА_4 . При цьому, вона взяла з собою кухонний ніж для того, щоб проколоти колеса автомобіля. Далі, підійшовши до зазначеного автомобіля, вона взяла камінь у руку та почала наносити удари по лобовому склу та фарам автомобіля, також пошкодила капот та дах автомобіля. В цей момент на вулицю вибіг потерпілий ОСОБА_4 , який спробував припинити пошкодження майна, однак між ними виникла бійка, під час якої вона нанесла йому один удар ножем в праву руку у область ліктя. Потім конфлікт між ними закінчився та вона пішла додому, а потерпілий викликав співробітників міліції.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що 13.01.2015 року він знаходився за адресою: м. Харків, пров. Приходьківський, 14, спав у себе вдома, потім прокинувся від різких звуків з вулиці. Далі він вибіг на вулицю, де стояв його автомобіль ВАЗ-21093, та побачив свою сусідку ОСОБА_6 , яка наносила удари каменем по його транспортному засобу. Потерпілий зазначив, що він зробив ОСОБА_6 зауваження, після цього вона повернулась до нього та нанесла один удар ножем в руку. Потім потерпілий побіг додому та сказав, що зараз викличе міліцію, а ОСОБА_6 припинила протиправні дії та пішла з місця події.

З пояснень потерпілого ОСОБА_4 , заявлений цивільний позов він підтримує у повному обсязі, оскільки вчиненим злочином йому спричинено як матеріальну, так і моральну шкоду.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї провини, її вина підтверджується наступними доказами, дослідженими та перевіреними судом, а саме:

- протоколом огляду місця події від 13.01.2015 року, під час якого оглянуто автомобіль ВАЗ-21093, чорного кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , в ході огляду виявлено пошкодження: розбиті передні та задні фари, наявна тріщина на лобовому склі, вм`ятини на кузові, капоті та даху автомобіля, в ході огляду вилучено фрагмент точила (к/п а.с.7-11);

- змістом протоколу слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_4 від 22 січня 2015 року, згідно якого потерпілий, в присутності понятих, розповів про відомі обставини вчинення підозрюваною ОСОБА_6 злочину, а саме: нанесення йому тілесних ушкоджень (к/п а.с.43-48);

- висновками судово-медичного експерта №100-ая/15 від 14.01.2015 року та №218-ая/15 від 22.01.2015 року, відповідно до яких у гр. ОСОБА_4 мали місце поверхневі різані рани на правій руці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження утворились від ріжучої дії гострого предмету та могли бути спричинені в строк, при тому способі та механізмі, про які зазначено у протоколі слідчого експерименту від 22.01.2015 року (к/п а.с.29-30, 49-50);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11.02.2015 року під час, якого потерпілий ОСОБА_4 показав на кухонний ніж, яким йому було нанесено тілесне ушкодження (к/п а.с.63-66);

- змістом протоколів огляду предметів від 01.02.2015 року та 12.02.2015 року, під час яких оглянуто фрагмент точила та кухонний ніж з чорною рукояткою, як знаряддя вчинення злочину (к/п а.с.26-27, 67-68);

- висновком судової авто-товарознавчої експертизи №588 від 23.01.2015 року, згідно якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ВАЗ-21093 чорного кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , складає 9657,89 грн., матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля складає 7646,52 грн.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_6 у скоєному злочині та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не заміжня, має постійне місце проживання, раніше судима, судимість не знята та погашена у встановленому законом порядку (к/п а.с.57-61).

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №126 від 12.02.2015 року, ОСОБА_6 на даний час ознак психозу чи слабоумства не виявляє, встановлено емоційно-нестійкий розлад особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відносить правопорушення, ОСОБА_6 знаходилась поза яким-небудь тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_6 у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (к/п а.с.73-75).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття у скоєному злочині.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , під час розгляду справи не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно ст.12 КК України є умисним злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання в межах санкції частини 1 статті 125 КК України у вигляді громадських робіт.

При цьому, враховуючи наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд не знаходить достатніх підстав для призначення покарання ОСОБА_6 на максимальний строк громадських робіт, що визначений санкцією ч.1 ст.125 КК України.

В частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить із наступних обставин.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2354 грн. 50 коп. як вартість ремонту пошкодженого автомобіля, моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також витрати на правову юридичну допомогу у сумі 700 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 обвинувачена ОСОБА_6 не визнала, у зв`язку із завищеним розміром заявлених позовних вимог.

Суд враховує, що потерпілим до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на лікування внаслідок спричинення йому легких тілесних ушкоджень.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.127, ч.1 ст.128 КПК України, в рамках кримінального провадження може бути пред`явлено та вирішено лише цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженню підлягають доказуванню: 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Заявлені потерпілим вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, як вартості ремонту пошкодженого автомобіля ВАЗ-21093, чорного кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження не можуть бути задоволені, оскільки об`єктом посягання при вчиненні злочину за ч.1 ст.125 КК України є здоров`я особи. На підставі викладено, оскільки підстави заявлених вимог не є пов`язаними з інкримінованим ОСОБА_6 злочином, тому суд в цій частині позовних вимог відмовляє у задоволенні позову, за недоведеністю підстав заявленого позову.

При цьому, в подальшому потерпілий не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про відшкодування шкоди спричиненої пошкодженням його автомобіля, в порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи вищевикладене, заявлена цивільним позивачем сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. є завищеною та не відповідає реальному обсягу страждань, у зв`язку з чим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди за спричинення шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 на суму 1000 гривень.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої по справі.

З обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягають стягненню процесуальні витрати на правову допомогу на суму 700 грн., які є документально підтвердженими.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_2 ) спричинену моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) та процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 700 грн. (сімсот гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведену по кримінальному провадженню судову експертизу на суму 1230,00 грн. (одна тисяча двісті тридцять гривень 00 коп.) перерахувавши їх на користь держави (в особі ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, код ЄДРПОУ 2883133, юридична адреса: м. Харків, вул. Золочівська, 8-а), призначення виду платежу «за експертні послуги» (к/п а.с.32).

Речові докази про кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а саме: фрагмент точила довжиною 10 см, кухонний ніж з чорною рукояткою, після набрання вироком законної сили знищити (к/п а.с.28, 68).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1