Справа № 1-3
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2008 року Теплицький районний суд Вінницької
області

в складі : головуючої
- судді Задорожної Л.І.,

при секретарі -
Любечко І.І.,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Теплик

Вінницької
області, українця, громадянина України,

з середньою
спеціальною освітою, не одруженого, має

на утриманні
неповнолітню дитину, працюючого муляром в

МКП”Керамік”, мешканця АДРЕСА_1,
раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

установив :

27 жовтня 2007 року
близько 18-ї год. 30 хв. підсудний ОСОБА_2., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2,
що належить ОСОБА_3, в ході сварки схопив потерпілу ОСОБА_3 за праву руку,
викрутив її, вдарив рукою, ногою вдарив в ліву ногу, кинув на стілець, який
знаходився в іншій кімнаті, а потім скинув на підлогу, в результаті чого вона
отримала тілесні ушкодження у вигляді синців(по одному) в ділянках - лівого
плеча, лівого ліктьового суглобу, правої стопи, двох синців в ділянці лівої
гомілки, забою променево-зап”ясного суглобу, яке відноситься до легких тілесних
ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила
суду, що підсудний ОСОБА_2. - колишній
чоловік її доньки ОСОБА_4, з яким склались неприязні відносини. 27 жовтня
минулого року, коли вона зайшла до квартири, то почула сварку між ОСОБА_2. та
донькою. Вони сказала підсудному, щоб він вийшов з квартири, але той образив її
нецензурно і відразу схопив і викрутив праву руку. Тримаючи цю руку, він почав
наносити лівою рукою багато чисельні удари по її лівому плечу та ліктю, ногою
вдарив її у ліву ногу, а потім кинув на стілець, який знаходився в іншій
кімнаті. Після цього скинув її на підлогу. Коли вона зателефонувала в міліцію,
то ОСОБА_2. втік з квартири. Просить притягнути його до кримінальної відповідальності, а також стягнути 3000 гривень моральної
шкоди, так як вона отримала тілесні ушкодження, стан здоров'я її погіршився,
вона потребує лікування в санаторії, також їй образливо, що підсудний побив її
в той час, коли вона виховує його дитину.

Підсудний ОСОБА_2. не визнав свої вини
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Пояснив, що коли до
квартири зайшла ОСОБА_3, то вона була незадоволена тим, що він зустрічається з
сином в квартирі. Вона почала його штовхати, бити в плечі. Коли в дверному
пройомі він повернувся на плач дитини, то ОСОБА_3 пролетіла поруч нього через
те, що хотіла його штовхнути і впала. Він руку ОСОБА_3 не викручував, ударів їй
не наносив, взагалі її руками не зачіпав. Вважає, що його вини у заподіянні тих
тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілої, немає.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що
ОСОБА_2. прийшов зустрітись з сином в квартиру, при цьому він ображав її. Коли
прийшла її мати ОСОБА_3, то сказала йому вийти з квартири, але ОСОБА_2. взяв її
за руку, вдарив її рукою, ногою вдарив по нозі, а потім перекинув з однієї
кімнати в іншу на стілець, від чого той зламався.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши покази підсудного, потерпілої та свідків, суд вважає, що в судовому засіданні доведено, що
легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров'я потерпілій ОСОБА_3 заподіяв підсудний
ОСОБА_2..

Його вина у вчиненні злочину
підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи № 77-к від 11 вересня 2008 року,
відповідно до п.2 якого у ОСОБА_3 мали місце ушкодження у вигляді синців(по
одному) в ділянках - лівого плеча, лівого ліктьового суглобу, правої стопи,
двох синців в ділянці лівої гомілки, забою правого променево - зап'ясного
суглобу, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. Даний факт підтверджується також показами потерпілої ОСОБА_3
та свідка ОСОБА_5, які показали, що підсудний ОСОБА_2. взяв потерпілу за руку,
вдарив її рукою, вдарив ногою по нозі, а потім штовхнув її на стілець в іншій
кімнаті. Дані покази узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2, які він 30 жовтня 2007 року дав дільничному
інспектору:” ОСОБА_3на мої прохання не реагувала. Тоді я взяв її за руку і став
виводити в іншу кімнату. Під час цього вона ногою зачепилась за поріг і ...
впала на підлогу(а.с.64). В судовому засіданні підсудний дав інші покази,
заперечуючи свою причетність до тілесних ушкоджень потерпілої. Відповідно до
п.3 висновку комісійної судово-медичної експертизи №77-к від 11 вересня 2008
року індивідуальні чи групові особливості травмую чого предмету(предметів) не
відобразились у морфологічних властивостях тілесних ушкоджень у ОСОБА_3, що не
дає можливості, виходячи з наявних медичних даних, деталізувати більш конкретно
механізм та спосіб їх отримання. Вказане не виключає можливості утворення цих
тілесних ушкоджень як за умов, відображених в матеріалах справи за показами
ОСОБА_3, так і за умов, відображених у матеріалах справи за показами ОСОБА_2,
що були дані ним дільничному інспектору.

Що стосується показів
підсудного ОСОБА_2, який заперечує свою причетність до нанесення тілесних
ушкоджень ОСОБА_3, то суд вважає їх недостовірними і такими, що не відповідають
об'єктивній обстановці і суперечать іншим доказам по справі, а саме висновку
судово-медичної експертизи за №177-к, показам потерпілої ОСОБА_3, показам
свідка ОСОБА_5, яка була очевидцем злочину, ці докази належним чином досліджено
і перевірено судом. Підсудний ОСОБА_2. під час показів свідка ОСОБА_5 не
вказував, що вона обмовляє його чи має на це якісь причини. Між умисними діями
підсудного та наслідками у вигляді

- 2 -

спричинення легкого тілесного
ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я у потерпілої, існує причинний
зв'язок. Посилання підсудного на те, що потерпіла перебувала в нетверезому
стані, тому, не втримавшись, впала, в судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження. Покази підсудного ОСОБА_2 суд розцінює як його намагання
уникнути відповідальності за скоєне.

На підставі викладеного суд
кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке
тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Призначаючи покарання
підсудному ОСОБА_2., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у
відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості,
те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, має
на утриманні неповнолітню дитину. Обставин, що обтяжують чи пом'якшують
покарання, судом не встановлено. На підставі викладеного, враховуючи особу
винного, обставини справи, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді
штрафу.

Вирішуючи питання щодо
заявленого потерпілою ОСОБА_3 цивільного позову, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких підстав: винними діями підсудного ОСОБА_2.
потерпілій заподіяно моральну шкоду; при
визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь тяжкості отриманих нею
тілесних ушкоджень, те, що вона зазнала моральних страждань, пережила образу і
приниження, глибину фізичних і моральних страждань, тому визначає її розмір в
сумі 1 500 гривень.

Керуючись ст.ст.323, 324
КПК України, суд -

засудив :

ОСОБА_2визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити покарання у
вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 1 500 гривень на відшкодування
моральної шкоди.

На вирок може бути подано
апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з моменту його проголошення до
апеляційного суду Вінницької області.

СУДДЯ