Дата документу Справа № 317/1354/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/486/15
Єдиний унікальний № 317/1354/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
27 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000276, за апеляційною скаргою (з урахуванням доповнення) обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 22 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого рибалкою в РПП Рибний, маючого трьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.07.2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 07.10.2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.07.2013 року і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 07.10.2013 року відносно ОСОБА_9 , за яким він засуджений до основного покарання у виді штрафу у сумі 510 грн., ухвалено виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишена у виді тримання під вартою та продовжена на строк 60 днів, тобто до 19 лютого 2015 року. Строк покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання - з 16 лютого 2014 року. У строк відбування покарання зараховано строк тримання обвинуваченого під вартою з 10.04.2013 року по 17.07.2013 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково і ухвалено стягнути на користь останньої з обвинуваченого ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 248 грн., та моральної шкоди 30 000 грн.

Вирішена доля речових доказів;

в с т а н о в и л а:
Обвинувачений ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про відвід захисника ОСОБА_8 , посилаючись на те, що захисник належним чином не виконав своїх обов`язків щодо його захисту.

Захисник ОСОБА_8 , заперечуючи проти заявленого відводу, пояснила, що вона у повному обсязі виконала свої обов`язки покладені на неї законом.

Прокурор та потерпіла заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали, що відсутні правові підстави вважати, що захисник не виконав належним чином надані йому повноваження.

Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення через відсутність підстав, передбачених ст. 78 КПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що захисник виконав покладені на нього обов`язки, а клопотання обвинуваченого не відповідає матеріалам провадження та є необгрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про відвід захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4