АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року,

встановила :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на дії прокуратури Дніпровського району м. Києва щодо передачі заяви особі, дії якої оскаржуються.

Слідчий суддя, обґрунтовуючи ухвалу, послався на те, що скарга подана на дії прокурора, які не підлягають оскарженню в порядку ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року, визнати нанесену моральну шкоду Дніпровським районним судом м. Києва та повернути справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, відмовляючи у відкритті провадження з тих підстав, що вона не додала необхідні докази звернення з повідомленням про злочин, не надав їй строк для усунення недоліків, чим порушив її права на строки розгляду справи.

Про час розгляду справи ОСОБА_5 повідомлена, її неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно доданого до апеляційної скарги конверта та довідки Укрпошти, копію ухвали слідчого судді ОСОБА_5 отримала 27.02.2015 року. Отже, звертаючись до суду з апеляційною скаргою 28.02.2015 року вона дотрималась встановленого законом строку на оскарження ухвали слідчого судді від 19.01.2015 року.

Як вбачається зі скарги, поданої до Дніпровського районного суду м. Києва, ОСОБА_5 просила продовжити строк на оскарження відповіді першого заступника прокурора ОСОБА_6 , заступника прокурора ОСОБА_7 , та зобов`язати прокуратуру Дніпровського р-ну м. Києва прийняти рішення по її заявам за законом та компенсувати нанесену їй шкоду.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя місцевого суду послався на те, що дії прокурора, про які йдеться в скарзі, відповідно до ст.303 ч.1 КПК України, не підлягають оскарженню.

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф №1, ст. ст. 303-308 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

За змістом поданої до суду скарги ОСОБА_5 не згодна з діями прокурора Дніпровського району м. Києва, який направив її заяву від 09.12.2014 року про злочин начальника ДПІ Дніпровського району м. Києва для повідомлення цієї особи, замість того, щоб розпочати розгляд по суті звернення. Крім того, посилається на те, що вона позбавлена можливості ознайомитись з проведеною роботою та процесуальними документами щодо реагування на її звернення, доказом чого є відповіді першого заступника прокурора ОСОБА_6 від 15.10.2014 року та заступника прокурора ОСОБА_7 .

Отже, з поданої скарги не зрозуміло, про що саме вона повідомляла прокурора, копію цієї заяви - повідомлення вона до матеріалів скарги не додала, а у скарзі не порушувала питання про необхідність внесення її заяви як повідомлення про злочин до ЄРДР і не оскаржувала бездіяльність прокурора в такому контексті.

У поданій 18.12.2014 року Прокурору Дніпровського району м. Києва скарзі, Міндріна просила розпочати посадове розслідування щодо діяльності п. ОСОБА_8 на посаді заступника прокурора.

Як вбачається з доданої до апеляційної скарги відповіді першого заступника прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 від 25.12.2014 року на звернення ОСОБА_5 від 19.12.2014 року, за результатом її попереднього звернення від 09.12.2014 року встановлено, що викладені обставини не містять достатніх даних, які б достовірно свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, що охоплюється поняттям злочину, визначеним ст.11 КК України, у зв`язку з чим, відомості до ЄРДР не вносились, а її звернення направлено до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві для розгляду по суті на підставі ст.7 Закону України «Про звернення громадян». В цьому повідомленні ОСОБА_5 роз`яснено її право на оскарження бездіяльності слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в судовому порядку.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_5 лише висловила свою незгоду з направленням її заяви до ДПІ та відсутністю можливості ознайомитись з проведеною над її зверненнями роботою, і не оскаржила бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку, передбаченому ст.303 КПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 прийняте з урахуванням положень ч. 4 ст. 304 КПК України, воно є законним та обґрунтованим, з огляду на те, що скарга дійсно була подана на дії прокурора, оскарження яких не передбачено чинним законодавством.

Доводи ОСОБА_5 про порушення судом її процесуальних прав в зв`язку не наданням їй строку для усунення недоліків є безпідставними, оскільки при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не передбачає такого порядку, а слідчий суддя не вправі самостійно, без вимоги особи, яка подала скаргу, завдавати межі оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час проведення досудового розслідування.

За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Відмова у відкритті провадження за скаргою такого змісту не позбавляє заявницю можливості звернутись до слідчого судді зі скаргою за бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні повідомлення про злочин до ЄРДР, якщо такі обставини мали місце.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровськогорайонного суду м. Києва від 19 січня 2015 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на дії прокурора Дніпровського району м. Києва - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/601/2015 Категорія ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1