ВИРОК

Іменем України

27 лютого 2013 року
м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді
Мороки С.М.,

при секретарі
Писанець Н.О.,

за участі прокурора
Полозюка Є.Ю.,

адвоката
ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

потерпілого
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
кримінальну справу відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, українця, уродженця с. К.
Маркса Бердянського району
Запорізької області, який має середню
освіту, вдівець, пенсіонер, не працює,
мешкає в АДРЕСА_1, на підставі ст.. 89 КК
України раніше не судимого,

У вчинені злочину, передбаченого
ч.1 ст. 121 КК України,

В с т а н о в и в:

19 серпня 2013 року приблизно о 22
годині 35 хвилин, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння біля під'їзду №?
1 будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_4 на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин
до ОСОБА_3 в ході сварки з метою
спричинення йому тілесних ушкоджень,
використовуючи наявний при собі
кухонний ніж, умисно наніс ОСОБА_3 один
удар ножем в область живота справа,
спричинивши йому згідно висновку
експерта № 492 від 07.10.13 р. тілесне
ушкодження у вигляді одиночного,
проникаючого, сліпого поранення живота
з пошкодженням печінки, травма
супроводжувалась внутрічеревною
кровотечею, яка кваліфікується як
тяжке тілесне ушкодження, небезпечне
для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 заперечував свою
провину по обвинуваченню, суду пояснив,
що 19.08.13 р. він приблизно о 22 годині в
стані алкогольного сп'яніння
відпочивав на лавці, яка розташована
біля під'їзду будинку в якому він
мешкає по АДРЕСА_1.

З собою у нього був пакет з речами,
серед яких був кухонний ніж, так як
вднень він був на кладовищі, та наводив
лад на могилі недавно померлої своєї
дружини.

На другому кінці лавки сиділи
якісь чоловіки, що перебували в стані
алкогольного сп'яніння, з якими у нього
виникла суперечка і які почали його
бити.

Захищаючись, він дістав ножа, та
став ним розмахувати, але нікого ножем
не поранив, а лише сам отримав тілесні
ушкодження, та струс мозку.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 19.08.13 р.
приблизно о 22 годині 19.08.13 р. він
підійшов до багатоповерхового будинку,
що на розі АДРЕСА_1.

Біля будинку на лавці сиділи
ОСОБА_4, ОСОБА_5, та жінка на ім'я ОСОБА_8,
які були нетверезі.

Під час спілкування ОСОБА_5 почав
сваритись з ОСОБА_4, який крикнув, що
зараз поріже ОСОБА_5, та побіг до
під'їзду будинку, де він мешкав.

Повернувся з ножем в руках і між
ним, та ОСОБА_5 почалася бійка, в ході
якої ОСОБА_4 розмахував ножем.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив,
що він вирішив розборонити ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, став їх розтягувати, але в цей
час ОСОБА_4 вдарив його ножем в живіт,
спричинивши поранення.

Після чого всі розійшлись, він
прийшов додому, розповів про своє
поранення товаришу, який викликав
«Швидку допомогу» яка і доставила його
до лікарні, де він лікувався з 19 серпня
по 6 вересня 2013 р.

Судом досліджені покази свідка
ОСОБА_5, який 29.08.13 р. допитаний в
судовому засіданні слідчим суддею в
порядку ст. 225 КПК України.

Свідок ОСОБА_5 під час допиту
слідчим суддею пояснив, що 19.08.13 р.
приблизно о 22 годині біля будинку,
розташованого на розі АДРЕСА_1 ОСОБА_4
під час сварки з ним, ОСОБА_5, вдарив
ножем ОСОБА_3, який намагався їх
розборонити.

Свої покази про обставини
спричинення обвинуваченим ОСОБА_4
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3,
які він дав під час допиту слідчим
суддею 29.08.13 р., свідок ОСОБА_6
підтвердив під час слідчого
експерименту на місці події від 26.08.13 р.

Покази свідка ОСОБА_5 та
потерпілого ОСОБА_3 про обставини
спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень
співпадають з наслідками огляду місця
події від 20.08.13 р., проведеного у дворі
будинку АДРЕСА_1, під час якого
встановлено наявність плям крові на
асфальтному покриттю двору біля лавки
перед першим під'їздом, також виявлено
кухонного ножа на вказаній лавці.

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 підтвердив, що в кінці серпня 2013
р. приблизно о 22 годині біля будинку
АДРЕСА_1 бачив конфлікт, в якому
приймав участь обвинувачений ОСОБА_4, а
також два незнайомих йому чоловіки,
один з яких був високого зросту, а
другий невисокий.

Згідно висновку експерта № 505 від
10.09.13 р. пошкодження на футболці
потерпілого ОСОБА_3 могло бути
утворене в результаті дії ножа, який
був вилучений в ході проведення огляду
місця події біля під'їзду № 1 будинку
АДРЕСА_1.

Під час судової експертизи № 500
від 18.10.13 р. на клинку зазначеного
кухонного ножа виявлена кров людини.

Згідно висновку експерта № 492 від
14.10.13 р. потерпілому ОСОБА_3 було
спричинено одиночне проникаюче, сліпе
ножове поранення живота з пошкодженням
печінки, травма супроводжувалась
внутрічеревною кровотечею, яка
кваліфікується як тяжке тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

Зазначені докази в їх сукупності
підтверджують покази потерпілого
ОСОБА_3 про завдання йому ножового
поранення саме ОСОБА_4 при обставинах,
зазначених в цьому вироку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4
що він не міг нанести тілесного
ушкодження потерпілому ОСОБА_3, на
протязі судового слідства були
непослідовні, неконкретні,
спростовуються показами свідків та
потерпілого, тому суд сприймає їх
критично як спосіб захиститися від
обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч. 1
ст.121 КК України як умисне спричинення
потерпілому тяжкого тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в
момент спричинення.

Прокурором до обвинуваченого
ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого ОСОБА_3 в сумі 2258,
98 грн.

З урахуванням доведеності вини
ОСОБА_4 в спричинені ОСОБА_3 тяжких
тілесних ушкоджень, позов прокурора
підлягає задоволенню.

Потерпілим ОСОБА_3 до
обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено
цивільний позов про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 1875.18 грн. (
витрат на лікування) та моральної шкоди
в сумі 5000 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
нанесеної в результаті порушення її
прав, яка полягає: у фізичному болі і
стражданнях, які фізична особа
отримала у зв'язку з каліцтвом або
іншим пошкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, які фізична особа
отримала у зв'язку з протиправною
поведінкою.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами і
доповненнями « Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» вказано, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при рішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача і
вини останнього в її спричиненні.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру і об'єму страждань
(фізичних, душевних, психічних і тому
подібне), яких отримав позивач,
характер немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення і
тому подібне) і з урахуванням інших
обставин.

Зокрема, суд враховує стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін в
його життєвих і виробничих відносинах,
час і зусилля, витрачені потерпілим для
відновлення попереднього стану
здоров'я.

При цьому, суд виходить з принципів
законності, зваженості і
справедливості.

Таким чином суд бере до уваги, що
потерпілому ОСОБА_3 діями
обвинуваченого ОСОБА_4 нанесена
моральна шкода, яка полягає у фізичному
болі і стражданнях, які потерпілий
отримав у зв'язку з пошкодженням
здоров'я в результаті спричинення йому
тяжких тілесних ушкоджень.

Суд також приймає до уваги матеріальне
положення обвинуваченого ОСОБА_4,
розумність заявленої потерпілим суми
позову з урахуванням реальної
можливості її виплати обвинуваченим.

Суд вважає вимоги потерпілого
ОСОБА_3, про відшкодування
обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальної та
моральної шкоді обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_4, керуючись ст. 65
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
скоєння злочину, особу винного, який
раніше не судимий, задовільно
характеризується за місцем мешкання, є
пенсіонером.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку про можливість
виправлення обвинуваченого шляхом
призначення йому умовного покарання.

Долю речових доказів суд вирішує
в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають
віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373, 374 КПК
України, суд -

З а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК
України, призначивши йому покарання у
виді п'яти років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_4 від відбування
покарання, якщо він на протязі двох
років іспитового строку не вчинить
нового злочину, виконає покладені на
нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого періодично
з'являтись на реєстрацію до
кримінально - виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально - виконавчу
інспекцію про зміну місця мешкання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Комунальної установи «Бердянська
міська лікарня» Бердянської міської
раді 2258, 98 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, на користь
ОСОБА_3 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 1875, 18 грн., та 5000 грн.
моральної шкоди.

Речові докази по справі знищити.

Судові витрати віднести за
рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя Бердянського міськрайсуду
С.М. Морока.