Справа № 376/768/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/262/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 12.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 12 » березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_11

цивільного відповідача ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами : обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , цивільного відповідача ОСОБА_12 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микулинці, Літинського р-ну, Вінницької обл., гр.України, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст. 286 КК України на 1 рік обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік, зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5261,48 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 30 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_10 73 466,26 грн. матеріальної шкоди.

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

5.09.2012р. близько 15 год. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Bens Vito-111 CDI» д.н.з « НОМЕР_1 », рухаючись на 321 км + 800 метрів автодороги Кременець Біла Церква - Ржищів в напрямку м. Сквира Київської обл., в порушення вимог п.10.1 ПДР України: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виїхав на смугу зустрічного руху для виконання маневру обгону попутного автомобіля в порушення вимог п.14.2 ПДР України: «перед початком обгону водій повинен переконатися, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані», де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «OPEL-Combo-C-Van», д.н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_10 , що рухався в напрямку м. Біла Церква.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Bens Vito-111 CDI» ОСОБА_9 та водій автомобіля «OPEL-Combo-C-Van» - ОСОБА_10 , отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_8 п.10.1, п.14.2 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок суду щодо нього скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та закрити провадження щодо нього.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказав на те, що вирок винесено без врахування дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди, суд дав неправильну оцінку наявним в справі доказам, в основу вироку поклав суперечливі показання потерпілого ОСОБА_10 , висновки експертиз №37 від 19.03.2013р. та №206 від 25.10.2013р. є неповними, неправильними та такими, що суперечать дійсним обставинам події, експертом не досліджувались та не визначалось чи здійснювався обвинуваченим маневр обгону попутного автомобіля, також апелянт вважає, що розрахунки експерта щодо достовірності показів потерпілого ОСОБА_9 та свідків є необ`єктивними.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просив вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та закрити провадження відносно ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на однобічність та неповноту судового розгляду, вважає що судом не дано належної оцінки його показанням та показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо розвитку дорожньої ситуації, вважає, що зіткнення автомобілів сталося з вини водія ОСОБА_10 , який заснув за кермом та втратив керування автомобілем. Інші доводи апеляційної скарги потерпілого аналогічні доводам апеляційної скарги обвинуваченого.

В апеляційній скарзі цивільний відповідач ОСОБА_12 просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, а кримінальне провадження закрити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність вироку та його необґрунтованість, вважає що суд І інстанції односторонньо розглянув справу та дав неправильну оцінку дослідженим в суді доказам, в ході слідства не встановлено доказів, які б доводили вину ОСОБА_8 у порушенні ним вимог п.14.2, 10.1 ПДР України та зазначив, що зіткнення автомобілів сталося з вини водія ОСОБА_10 .

Крім того апелянт вказав на порушення його прав передбачених, ст.62 КПК України, оскільки його не було залучено у справі в якості цивільного відповідача, копія позовної заяви, судові повістки та інші процесуальні документи, що стосуються позову йому не направлялись та про наявність позову він дізнався лише зі змісту вироку, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості заперечувати проти позову та надавати свої пояснення та докази по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_11 , цивільного відповідача ОСОБА_12 , які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , яка просила відхилити апеляційні скарги обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_9 , цивільного відповідача ОСОБА_12 про недоведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними і спростовуються сукупністю наступних доказів, зазначених у вироку.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , не визнавши себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення показав, що 05.09.2012 р. близько 15 год. він, керуючи автомобілем Мерседес, рухаючись по автодорозі Б.Церква-Кременець у напрямку м. Сквира, по своїй смузі руху побачив, що на його смугу руху виїхав автомобіль «Опель» створивши небезпеку для руху його автомобіля, у зв`язку з чим він почав змінювати свій напрямок руху в сторону зустрічної смуги руху з метою уникнути лобового зіткнення, в той час коли відстань між автомобілями була 10-15 метрів водій «Опеля» різко повернув кермо праворуч внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів.

Аналогічні показання дали пасажири автомобіля «Мерседес» : потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , свідок- водій автомобіль «Газель» ОСОБА_14 .

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що 05.09.2012 р. близько 15 год. в той час коли він, керуючи автомобілем «Опель», рухаючись у м.Біла Церква, проїхавши с.Шамраївка Сквирського району, рухався по своїй смузі руху, на його смугу раптово назустріч йому виїхав автомобіль, «MERCEDES-BENZ-VITO 111 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , в результаті чого відразу відбулось зіткнення автомобілів; потерпілий ОСОБА_15 ствердив, що за кермом автомобіля під час ДТП він не засинав; даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.09.2012 р., схемою до нього, ілюстраційними таблицями (т.1, а.с.10-15, 24-28) з яких вбачається, що ДТП сталася на автодорозі Кременець-Біла Церква 321 км+800 м на смузі руху автомобіля «Опель»; протоколом огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу від 05.09.2012 р. автомобіля Опель д.н.з НОМЕР_3 та ілюстраційних таблиць (т.1,а.с.16-19) в якому зафіксовані пошкодження : деформовано передній капот з лівого боку, переднє ліве крило, передні ліві двері, розбито переднє вітрове скло, бокове скло передніх лівих дверей, передній бампер; протоколом огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу від 05.09.2012 р. автомобіля Мерседес Віто д.н.з НОМЕР_1 та ілюстраційних таблиць (т.1,а.с.20-23) в якому зафіксовані пошкодження: розбите лобове скло, вітрове скло водійської дверці, вітрове скло лівої передньої стійки, передній бампер, решітка радіатора, деформовано передній капот, водійські двері, лівий поріг в передній частині, лівий бік кузова в передній частині, ліве переднє крило, передній номерний знак; висновками судово-медичних експертиз №53/Д від 18.10.2012 р. та №49/Д від 12.10.2012 р. про те, що у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (т.1,а.с.45,50); висновками експертиз технічного стану автомобілів №174 А від 19.03.2013 р. та №167А від 19.03.2013р. та ілюстраційних таблиць до нього (т.1,а.с.111-118, 121-127) згідно яких несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі робочої гальмівної системи, в роботі рульового керування, зміну курсової стійкості транспортних засобів- «MERCEDES-BENZ-VITO 111 CDI», н.з. НОМЕР_1 , «OPEL-Combo-C-Van», н.з. НОМЕР_2 перед ДТП не виявлено; висновком транспортно-трасологічної експертизи №37 від 19.03.2013 р. та ілюстраційними таблицями до нього (т.1,а.с.131-151), згідно якого в момент первинного контакту передня ліва частина автомобіля «Mercedes-Bens Vito-111 CDI» р.н.з НОМЕР_1 контактувала з передньою лівою частиною кузова автомобіля «OPEL-Combo-C-Van», р.н.з. НОМЕР_2 , при цьому повздовжні осі автомобілів розташовувались під кутом близько 180°; розповсюдження пошкоджень передньої лівої частини кузова автомобіля «Mercedes-Bens Vito-111 CDI», зокрема деформацій та слідів тертя на поверхні капоту автомобіля, з урахуванням конструктивних особливостей кузова автомобіля, дозволяють зробити висновок, що в момент первинного контакту перекриття автомобілів становило приблизно 0,4 м від лівого краю кузова; зіткнення автомобіля «Mercedes-Bens Vito-111 CDI» р.н.з НОМЕР_1 та автомобіля «OPEL-Combo-C-Van», р.н.з. НОМЕР_2 , відбулося на проїзній частині автодороги Кременець - Біла Церква, на смузі, призначеній для руху в напрямку м. Біла Церква, тобто на смузі руху автомобіля «OPEL-Combo-C-Van», в місці накладання сліду гальмування автомобіля «Mercedes-Bens Vito-111 CDI» та сліду юзу автомобіля «OPEL-Combo-C-Van» перед початком подряпин на проїзній частині та ілюстраційних таблицях до нього; роз`ясненнями експерта ОСОБА_16 про те, що зіткнення автомобіля марки Мерседес та автомобіля марки Опель відбулося на проїзній частині автодороги Кременець - Біла Церква, на смузі руху автомобіля марки Опель, про що свідчить місце накладення сліду гальмування та сліду юзу автомобілів перед початком подряпини на проїзній частині; даними протоколів проведення слідчого експерименту від 08.07.2013 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_16 (т.1,а.с.156-162); свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_9 ( т.1 а.с.164-179); висновком інженерно-транспортної експертизи №206 від 25.10.2013 р. (т.1,а.с.190-197) згідно якого покази водія автомобіля «OPEL-Combo-C-Van», р.н.з. НОМЕР_2 стосовно розвитку дорожньої ситуації, зокрема в частині того, що зіткнення відбулося на смузі руху керованого ним автомобіля є технічно спроможними; покази водія автомобіля «MERCEDES-BENZ-VITO 111 CDI», н.з. НОМЕР_1 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_9 стосовно розвитку ДТП, зокрема в частині того, що перебуваючи на відстані 6,5… 7,2...8,0…8,2…18,5м від автомобіля «MERCEDES-BENZ-VITO 111 CDI», на його смузі руху, автомобіль «OPEL-Combo-C-Van» почав різко повертати на свою смугу руху є технічно неспроможними; за даних дорожніх обставин, з технічної точки зору водій автомобіля «MERCEDES-BENZ-VITO 111 CDI» н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти згідно вимог п.п10.1, 14.2 «в» ПДР ; за даних дорожніх обставин, з технічної точки зору водій автомобіля «OPEL-Combo-C-Van», р.н.з. НОМЕР_2 повинен був діяти згідно вимог п.12.3 ПДР ; водій автомобіля «OPEL-Combo-C-Van» не мав технічної можливості попередити зіткнення із автомобілем «MERCEDES-BENZ-VITO 111 CDI» шляхом гальмування, в заданий момент виникнення небезпеки; іншими вказаними у вироку доказами.

Наведеним у вироку доказам, в тому числі і судовим експертизам, висновки яких ставилися під сумнів в апеляційних скаргах, суд дав належну юридичну оцінку і вірно дійшов висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи апеляційних скарг щодо неповноти та неправильності висновків експертиз №37 та №206 , на думку колегії суддів, є надуманими і об`єктивно нічим не підтверджені.

Як вбачається із зазначених висновків вони проведені з дотриманням вимог закону, ґрунтуються на матеріалах справи, є обгрунтованими.

З висновку транспортно-трасологічної експертизи №37 вбачається, що при її проведенні були залучені транспортні засоби, які потрапили у ДТП, експертом з врахуванням характеру та місць пошкоджень на автомобілях встановлено найбільш вірогідне взаємне розташування автомобілів в момент їх первинного контакту повздовжні осі яких розташовувалися під кутом близько 180°.

Висновок вказаної експертизи про місце зіткнення автомобілів на смузі руху автомобіля «OPEL-Combo-C-Van» об`активно підтверджується сукупністю зібраних у справі та наведених вище доказів.

Висновок інженерно-транспортної експертизи №206 також, на думку колегії суддів, є обгрунтованим, відповідає вимогам закону, дана експертиза проводилася з врахуванням матеріалів кримінального провадження, в тому числі, з врахуванням даних проведених слідчих експериментів з обвинуваченим, потерпілим і свідками на яких апелянти посилаються в апеляційних скаргах. Покази обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 стосовно розвитку дорожньої ситуації є технічно неспроможними, в той час як покази потерпілого ОСОБА_15 , є технічно спроможними.

Підстав ставити під сумнів висновки вказаних експертиз під час розгляду провадження не встановлено.

Доводи апеляційних скарг про те, що ОСОБА_15 заснув за кермом є голослівними, як вбачається з первинних пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ( т.1 а.с. 29-30) про те, що ОСОБА_15 заснув за кермом вони не пояснювали і лише згодом змінили свою позицію стверджуючи, що ОСОБА_15 заснув за кермом.

Порушень норм КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, в частині доведеності винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду в частині доведеності вини обвинуваченого, законним та обґрунтованим, призначене обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги цивільного відповідача ОСОБА_12 в частині порушення його прав як цивільного позивача.

З вироку вбачається, що з вказаного цивільного позивача стягнута матеріальна шкода як з власника автомобіля.

В той же час з матеріалів провадження вбачається, що копія цивільного позову цивільному позивачу не вручалася, його думка щодо заявленого цивільного позову не з`ясовувалася, у зв`язку з чим цивільний відповідач був позбавлений можливості заперечувати проти позову, подавати до суду докази які б спростовували позовні вимоги.

За таких обставин, вирок в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди, не може вважати законним і обгрунтованим, а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд під час якого слід розглянути позов про відшкодування матеріальної шкоди з дотриманням вимог закону, перевірити чи є ОСОБА_12 належним відповідачем у даному позові, і в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу цивільного відповідача ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Сквирського районного суду Київської області від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 - в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди скасувати, а кримінальне провадження в цій частині повернути на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді підписи

З оригіналом згідно _______________________суддя ОСОБА_3