Справа № 605/643/13-к
ВИРОК
Іменем України
"03" липня 2014 р. м. Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

у складі головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Підгайці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000075 від 15.08.2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Підгаєцького району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2013 року, близько 19 год. ОСОБА_9 повертався з роботи додому у с.Угринів Підгаєцького району, де на той час він проживав разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 .. Проходячи повз вказане господарство, ОСОБА_9 побачив на порозі житлового будинку ОСОБА_11 , який запросив його у будинок, щоб скласти компанію для розпиття спиртного і він погодився. У середині будинку ОСОБА_9 зустрів місцевих жителів ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 , з якими протягом кількох місяців, перебував у неприязних відносинах через боргові зобов`язання перед останнім, у виді 25 грн. за користування дерев`яними возом (санями).

Побачивши ОСОБА_9 , спершу потерпілий ОСОБА_13 , а потім потерпілий ОСОБА_7 , діючи спільно, на ґрунті особистих неприязних відносин, нанесли удари руками у різні частини тіла ОСОБА_9 , грубо принизивши цим його честь і гідність та спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді двох синців правої половини обличчя та синця правої кисті. Конфлікт між ОСОБА_9 та Сегиними ОСОБА_14 і ОСОБА_15 припинила ОСОБА_16 , яка, зайшовши в приміщення будинку, накричала на них, а ОСОБА_9 наказала йти додому, що він і зробив, будучи тяжко ображеним Сегиними ОСОБА_15 і ОСОБА_14 .

Не припиняючи свої дії, спрямовані на побиття ОСОБА_9 , ОСОБА_8 почав телефонувати на мобільний телефон ОСОБА_9 , вимагаючи, щоб він вийшов з будинку для з`ясування їх особистих відносин, ОСОБА_9 відмовляв ОСОБА_8 , але коли той почав погрожувати розбити вікна у його будинку, ОСОБА_9 вимушено вийшов на город до ОСОБА_8 .

Для цього ОСОБА_9 , попередньо зазнавши протизаконного насильства зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , з метою самозахисту, з дому взяв кухонний ніж та пішов на межу свого городу, де, згідно вимоги ОСОБА_8 , мав зустрітись з ним для з`ясування особистих стосунків.

14 травня 2013 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи на городі, який знаходиться поблизу господарства, де він проживає, в АДРЕСА_2 , побачив, що до нього, зі сторони ОСОБА_11 наближаються брати потерпілі Сегини ОСОБА_14 та Степан, які помітивши ОСОБА_9 , ще здалеку погрожували йому фізичною розправою та ображали принизливими в його адресу висловлюваннями. Побоюючись застосування фізичного насильства зі сторони потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які переважала його в кількості та фізичній силі, попередньо зазнавши від них фізичного насильства та тяжкої образи, у цей час у ОСОБА_9 виник стан сильного душевного хвилювання. В цей час, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виник внаслідок тяжкої образи та протизаконного насильства зі сторони потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , на підґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав три удари ножем в ділянку спини потерпілому ОСОБА_18 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: рани на задній поверхні лівої половини грудної клітки - на рівні проекції 12-го грудного хребця по прихребетній анатомічній лінії, в 9-му міжребер`ї по лопатковій анатомічній лінії та в 7-му міжребер`ї по цій самій анатомічній лінії, яка проникала в ліву плевральну порожнину з ушкодженням м`язової частини лівого купола діафрагми, розвитком підшкірної емфіземи і гемопневмотораксу і які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та три удари ножем в ділянку живота і грудей потерпілому ОСОБА_7 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: рани лівого плеча; травми повік лівого ока у вигляді рани, садна і синця; рани задньої поверхні лівої половини грудної клітки, яка не проникала у грудну чи черевну порожнини; поранення передньої черевної стінки у верхній частині, яке проникало в черевну порожнину з ушкодженням лівої частки печінки та розвитком внутрішньочеревної кровотечі і формуванням заочеревної гематоми (крововиливівміж м`якими тканинами) і яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Після спричинення ножових поранень потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , ОСОБА_9 викинув на місці скоєння злочину ніж, яким завдав тілесні ушкодження потерпілим, та пішов додому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення та суду показав, що 14.05.2013 року він близько 20.00 год. вечора йшов з роботи та зайшов у господарство ОСОБА_11 на його запрошення. Тільки він зайшов на подвір`я, підійшов до хати та почав підніматись по сходах, ОСОБА_8 вийшов із хати і наніс удар кастетом по обличчю і вдарив в груди. Потім підбіг Степан, потягнув його за ліву руку до хати, і там двоє наносили удари по нирках, а ОСОБА_14 копнув в живіт. В той час у хаті були ще ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Потім прибігла з літньої кухні ОСОБА_19 , розборонила їх і сказала, щоб він пішов додому, що він і зробив. За ним вибіг з хати Степан та його ображав. Коли він прийшов додому, то відразу до нього зателефонував ОСОБА_14 з телефону ОСОБА_11 і вимагав, щоб він вийшов на город для з`ясування відносин, дзвонив кожних п`ять хвилин, близько трьох разів, також в телефоні було чути голос Степана, який казав, щоб він вийшов на город. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 погрожували йому, що повибивають вікна в хаті, казали «вішатись», «копати собі яму на городі». Потерпілі говорили йому, чому він не віддав гроші за сани, які він колись взяв у ОСОБА_14 . Потім він, реально побоюючись погроз, будучи обуреним через образи та побиття його ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , вимушено вийшов на город, який знаходився по сусідству з його господарством, щоб пояснити, щоб його не чіпали, де до нього підбігли ОСОБА_14 і Степан, ображали його та почали бити. Далі не пам`ятає, як все сталось, оскільки перебував у стані сильного душевного хвилювання через образу його братами ОСОБА_20 та ОСОБА_7 . Він прийшов до тями, коли вже перебував у хаті і прийшли працівники міліції. Також, показав, що він точно не пам`ятає, де він узяв ніж, чи вдома, чи знайшов ніж, коли впав на землю, та ним відбивався, завдавши тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , оскільки перебував у стані сильного душевного хвилювання.

Свою вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, просить пробачення у потерпілих. Також, просить суд застосувати до нього амністію та звільнити його від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію у 2014 році».

Цивільний позов визнав частково, а саме в частині відшкодування моральної шкоди на суму 3000 грн. кожному потерпілому, в частині відшкодування матеріальної шкоди не визнав, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження матеріальних витрат на дану суму. Також вказав, що моральну шкоду потерпілим відшкодовано частково на суму 1500 грн.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, його вина доводиться іншими доказами, а саме: показами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 та документами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 14.05.2013 року він з братами ОСОБА_8 , ОСОБА_12 перебували в житловому будинку у ОСОБА_11 . Пізніше туди прийшов ОСОБА_9 . Коли прийшов ОСОБА_9 , ОСОБА_14 стояв на сходах будинку, де вони зчепились та почали битись. Він відтягнув ОСОБА_9 за руку, щоб розборонити. ОСОБА_9 кричав щось за ланцюг, що вони забрали разом із санями. Потім зайшла з подвір`я ОСОБА_16 та сказала всім розійтись, тоді ОСОБА_9 пішов додому. Після того до ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_14 з телефону ОСОБА_11 , спитав, чому той каже, що він у нього вкрав сани. ОСОБА_14 дзвонив до ОСОБА_9 близько двох разів, по телефону запропонував ОСОБА_9 вийти на город, щоб поговорити. Потім ОСОБА_14 вийшов з хати і пішов на город, він вийшов за ним, оскільки подумав, що вони з ОСОБА_9 будуть битись. Він побачив, як ОСОБА_9 вибіг на город, нічого не сказавши, підскочив до ОСОБА_14 та вдарив його, а ОСОБА_14 розвернувся і пішов на подвір`я до ОСОБА_11 . Він не бачив, чи у ОСОБА_9 щось було в руках, оскільки на вулиці було темно. Після того, як ОСОБА_9 ударив ОСОБА_14 , він зрозумів, що в ОСОБА_9 в руках був ніж. ОСОБА_9 на городі ні він, ні його брат ОСОБА_14 не били, ОСОБА_9 не падав, тому ніж він взяв із собою з дому. Відразу після цього він відчув, як ОСОБА_9 ударив його ножем в живіт два рази, потім ще один раз.

Поданий цивільний позов потерпілий ОСОБА_7 підтримав повністю, та пояснив, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_9 йому завдано матеріальну шкоду на суму 6000 грн. та моральну шкоду на суму 10000 гривень. Завдана моральна шкода в розмірі 10000 гривень, полягає в спричинених йому фізичних стражданнях внаслідок завданих йому тяжких тілесних ушкоджень, а також моральних стражданнях внаслідок втрати здоров`я та працездатності, неотримання заробітку за час тривалого лікування, через неможливість продовження активного соціального життя, моральні переживання через неможливість в подальшому виконувати роботи, які виконував до вчинення щодо нього злочину.

Матеріальна шкода в розмірі 6000 грн., полягає у відшкодуванні витрат понесених на лікування від вчиненого кримінального правопорушення, проте, письмових доказів надати не має можливості. Щодо обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_9 покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 14.05.2013 року у вечірній час він перебував у будинку ОСОБА_11 з братами ОСОБА_7 , ОСОБА_12 . Близько 20.00 год. туди прийшов ОСОБА_9 , якого запросив до себе у гості ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_9 зайшов до хати, у них виник словесний конфлікт через сани, які він продав ОСОБА_9 , однак той віддав йому гроші за сани лише в сумі 20-25 грн. ОСОБА_9 його обвинуватив у тому, що він вкрав ланцюг, який був у санях, назвав його злодієм. Під час цієї розмови він підійшов до ОСОБА_9 та руками вдарив його у груди, та вони почали з ним штовхатись. Потім ОСОБА_7 відтягнув ОСОБА_9 за руку вбік, після чого він ОСОБА_9 вже не бив. Потім зайшла з подвір`я ОСОБА_16 та сказала всім розійтись та ОСОБА_9 пішов додому. Близько 21 год. він зателефонував до ОСОБА_9 , щоб з`ясувати обставини конфлікту. Він телефонував кілька разів та під час розмови пропонував ОСОБА_9 вийти на город, щоб розібратись у їх конфлікті, на що той під час останньої розмови погодився. Він пішов на город, і за ним відразу вийшов його брат Степан. Коли вони вийшли на город, то він побачив, що до них наближається ОСОБА_9 . Коли він наблизився до нього, то ОСОБА_9 нічого не кажучи, підійшов до нього та наніс йому три удари правою рукою в спину, удари наніс раптово, він не бачив, чи щось було у руках ОСОБА_9 , оскільки було вже темно. Він потім зрозумів, що ОСОБА_9 його вдарив ножем. Відразу до них підбіг Степан, але ОСОБА_9 наніс йому рукою удари в ділянку живота. Також показав, що ОСОБА_9 на городі не падав, та ножа там не знаходив.

Поданий цивільний позов потерпілий ОСОБА_8 підтримав повністю, пояснив, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_9 йому завдано матеріальну шкоду на суму 6000 грн. та моральну шкоду на суму 10000 гривень. Завдана моральна шкода в розмірі 100000 гривень, полягає в спричинених фізичних стражданнях внаслідок завданих йому тяжких тілесних ушкоджень, а також моральних стражданнях внаслідок втрати здоров`я та працездатності, тривалого лікування, через неможливість продовження активного соціального життя, навчання, моральні переживання через неможливість в подальшому виконувати роботи, які виконував до вчинення щодо нього злочину та пов`язані з набутою у ліцеї спеціальністю.

Матеріальна шкода в розмірі 6000 грн., полягає у відшкодуванні витрат понесених на лікування від вчиненого кримінального правопорушення, проте, письмових доказів надати не має можливості. Щодо обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_9 покладається на думку суду.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов, поданий в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 підтримала в повному обсязі та просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 6000 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. Просить суд суворо не карати обвинуваченого.

Показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 підтверджено, що близько 14.05.2013 року ввечері вона, знаходячись у своєму житловому будинку в с. Угринів Підгаєцького району, коли почула шум, голоси, шарпанину. Вона зайшла до приміщення ганку, де побачила ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . ОСОБА_9 в цей час шарпався за верхній одяг з ОСОБА_27 , інші їх розбороняли. По розмові вона почула, що конфлікт виник через сани, які ОСОБА_9 купив у ОСОБА_8 , а гроші не заплатив, а ОСОБА_8 їх забрав, коли ОСОБА_9 не було вдома. Вона почала вимагати, щоб вони припинили, тоді ОСОБА_9 пішов додому, а Сегини ОСОБА_14 та Степан вийшли на вулицю, де почали розмовляти по телефону. Потім Сегин ОСОБА_14 пішов на город, що по сусідству з їх господарством, за ним пішов Сегин Степан. Через 10 хв. на подвір`я прибіг ОСОБА_14 , який тримався за плече, та сказав, що його підрізав ОСОБА_9 . Вона побігла на город, де побачила ОСОБА_15 , який лежав на землі і втрачав свідомість.

Допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 14.05.2013 року ввечері він перебував у своєму житловому будинку, де також перебували ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Він зателефонував ОСОБА_9 , щоб той зайшов до нього у гості. Коли ОСОБА_9 зайшов, ОСОБА_29 почав з ним сваритись з приводу саней, ОСОБА_9 запитував, чому ОСОБА_29 забрав сани. Тоді до хати зайшла ОСОБА_19 та сказала всім розходитись, тоді ОСОБА_9 пішов додому. Після того, як ОСОБА_9 пішов додому, ОСОБА_14 Сегин 1-2 рази телефонував до ОСОБА_9 з його телефону, під час розмови виходив з хати. Потім Сегин ОСОБА_14 вийшов на город, за ним пішов Сегин Степан. Через 5 хв. він побачив, що на подвір`я прийшов ОСОБА_29 , вже був підрізаний, Степан до подвір`я не дійшов, лежав на землі поранений.

З показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вбачається, що 14.05.2013 року вона перебуваючи вдома, помітила, що у дворі немає саней, які ОСОБА_9 придбав у ОСОБА_8 . Близько 08 год. вечора вона почула крики на подвір`ї ОСОБА_11 , після чого додому прийшов ОСОБА_9 , на обличчі в нього була кров, в нього боліла рука. Він сказав, що побився із братами Сегиними, що один з братів потерпілих ОСОБА_31 його тримав, а інший брат його бив. Був дуже обурений, казав, що не розуміє, за що його били. Після цього до ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_11 , однак, говорили по телефону ОСОБА_8 та ОСОБА_32 , які погрожували, що поб`ють вікна. Потім Сегини дзвонили ще 3-4 рази протягом близько 20 хв., вони по телефону сварились, викликали його вийти на город для з`ясування стосунків. Олег не хотів виходити з хати з ними говорити, однак через дзвінки і крики потерпілих ОСОБА_9 змушений був вийти на город поговорити з братами Сегиними ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Через п`ять хвилин він прибіг до хати, на його штанах вона побачила кров. Він був дуже блідий, білий «як стіна», сів на ліжко, нічого не говорив, перебував у ступорі. Раніше його у такому стані вона ніколи не бачила. Коли вона вийшла із хати, то побачила, що на землі лежав Степан Сегин, ОСОБА_14 стояв, біля них стояли ОСОБА_19 та ОСОБА_22 . На її думку конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 виник з приводу саней, які ОСОБА_33 взяв у ОСОБА_34 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він 14.05.2013 року близько 17 год. перебував у житловому будинку ОСОБА_11 , в якому також перебували його брати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Невдовзі в будинок до ОСОБА_11 прийшов ОСОБА_9 . Між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почалась суперечка, під час якої ОСОБА_14 штовхнув ОСОБА_9 у груди та їх відразу розборонили. Після цього ОСОБА_9 пішов додому, він виглядав нервовим. Пізніше ОСОБА_14 та Степан почали телефонувати до ОСОБА_9 , телефонували кілька разів, що говорили, він не знає, оскільки вони виходили на вулицю. Потім його брати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вийшли на вулицю та пішли на город біля житлового будинку ОСОБА_11 , щоб там зустрітись із ОСОБА_9 . Через 5-10 хв. прийшла дружина ОСОБА_11 . ОСОБА_35 та сказала, що хлопці порізані. Він вийшов на вулицю та побачив на подвір`ї ОСОБА_14 , в якого було видно кров на спині. Брата Степана Сегина він побачив у саду, як той лежав у крові та був поранений у живіт. Також зазначив, що ОСОБА_9 він знає давно, за характером він спокійний.

З показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 вбачається, що 14.05.2013 року він знаходився у себе за місцем проживання в с. Угринів Підгаєцького району та близько 24 год. прийшов його брат ОСОБА_36 та повідомив, що його братів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 порізав ножем ОСОБА_37 . Йому відомо, що конфлікт між ОСОБА_9 та його братом ОСОБА_14 вник через те, що ОСОБА_14 забрав у ОСОБА_9 сани, який йому не заплатив за сани.

Оголошеним в судовому засіданні рапортом о/у чергового Підгаєцького РВ УМВСУ в Тернопільській області про те, що 14.05.2013 року надійшло повідомлення гр. ОСОБА_11 про те, що в с. Угринів ОСОБА_9 спричинив ножові поранення односельцям (а.кп. 3, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 14.05.2013 року та фототаблицею до нього підтверджується, що в ході огляду території земельної ділянки, що в АДРЕСА_2 поблизу господарства, де проживає ОСОБА_9 , було виявлено кухонний ніж розміром леза 17 см довжини та 2 мм ширини та сліди бурого кольору, схожі на кров (а.кп. 19-26, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 78 від 31 травня 2013 р., згідно якого не включається походження виявлених в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_9 слідів за рахунок змішування його власних клітин та клітин чоловіка (чоловіків), в крові якого (яких) міститься хоча б один із антигенів А, В і Н системи АВ0, в тому числі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (а. кп. 102-104, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 290 від 23 травня 2013 р., згідно якого в слідах на штанах, які належать ОСОБА_9 знайдена кров. Кров у вказаному сліді може походити… в тому числі від потерпілого ОСОБА_7 , і не належить потерпілому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а. кп. 114-117, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 97 від 27 червня 2013 р., згідно якого при судово-медичній експертизі поверхні клинка ножа реакцією флуоресцентної мікроскопії гематопорфірину знайдено мікрозалишки крові. Визначити видову та групову належність зазначеної крові неможливо через її мізерну кількість (а. кп. 177-179, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 583 від 15 травня 2013 р., згідно якого у громадянина ОСОБА_9 виявлено два садна, синець правої половини обличчя; синець правої кисті. Вид цих ушкоджень і мофорлогічні властивості свідчать про їх утворення від дії тупих предметів, а відтінок синців, наявність і виразність набряку м`яких тканин в їх межах, стан поверхонь саден, дозволяють стверджувати, що вони виникли в громадянина ОСОБА_9 приблизно в межах доби до його судово-медичної експертизи. Ушкодження в громадянина ОСОБА_9 враховуючи їх кількість, розташування та морфологічні властивості загалом не характерні для падіння на площині «висоти власного росту». Їх виникнення в громадянина ОСОБА_9 при нанесенні ударів руками та ногами, як про це він вказав при судово-медичній експертизі та під час допиту 15 травня 2013 року, що зазначено у відповідному протоколі, не виключається (а. кп. 165-167, Т. 1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 744 від 21 червня 2013 р., згідно якого у ОСОБА_7 за даними клінічного обстеження, апаратно-лабораторного дослідження і проведеного оперативного втручання - розкриття черевної порожнини, були виявлені такі ушкодження: поранення передньої черевної стінки у верхній частині, яке проникало в черевну порожнину з ушкодженням лівої частки печінки та розвитком внутрішньочеревної кровотечі і формуванням за очеревинної гематоми (крововилив між м`якими тканинами; рана задньої поверхні лівої половини грудної клітки, яке не поникала у грудну чи черевну порожнини; рана лівого плеча; травма повік лівого ока у вигляді рани, садна, синця. Зазначені вище поранення у клінічному перебігу призвели до анемії (недокрів`я). відмічені вище рани і поранення, з огляду на описані у медичній карті їх властивості, утворились від дії гострих предметів. Поранення передньої черевної стінки, що поникало у черевну порожнину, зважаючи на переважання глибини ранового каналу над зовнішніми розмірами рани, утворилось в результаті колючо-ріжучої дії гострого предмета; рани задньої поверхні лівої половини грудної клітки і лівого плеча, що зазначені лікарями як різані, виникли від дії ріжучої дії гострого предмета. Ушкодження повік лівого ока, зважаючи на їх характер, властиві для утворення від дії тупого предмета.

Всі описані ушкодження виникли незадовго до госпіталізації, про що свідчить відсутність даних про загоєння.

Виявлене у ОСОБА_7 поранення передньої черевної стінки, яке проникало у черевну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів, відповідно до п.п. 2.1.2 і 2.1.3 (к) Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Рана лівої половини грудної клітки, що не проникала у грудну чи черевну порожнини, рана лівого плеча і травма повік лівого ока, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. Утворення вищеописаних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, що наведені у постанові, не виключаються. (а. кп. 189-192, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 47 від 02 липня 2013 р., згідно якого на підставі даних , отриманих при проведені експертизи наданих речових доказів (светра і фуфайки потерпілого громадянина ОСОБА_7 та кухонного ножа) даних висновку експерта № 744 від 21.06.2013 року, спричинення вищевказаних пошкоджень на наданих светрі та відповідних тілесних ушкоджень живота, лівого плеча і лівої половини спини потерпілому клинком наданого кухонного ножа не виключається. Локалізація та характер пошкоджень на передній, задній і лівій боковій поверхнях светра і фуфайки і відповідних проекційних тілесних ушкоджень у потерпілого у сукупності, свідчать про те, що в момент їх спричинення клинок ножа діяв в напрямі живота, спини та лівої бокової поверхні потерпілого громадянина ОСОБА_7 , тобто, в цей момент між потерпілим громадянином ОСОБА_7 та нападником громадянином ОСОБА_9 відбувалась зміна положення одного по відношенню до іншого (а. кп. 219-224, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 757 від 30 липня 2013 р., згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені рани на задній поверхні лівої половини грудної клітки на рівні проекції 12- го грудного хребця по при хребетній анатомічні лінії, в 9-му міжребер`ї по цій самій анатомічній лінії (згідно з іншими записами у 8-му міжребер`ї в проміжку між лопатковою та задньою пахвовою анатомічними лініями). Остання з вказаних ран проникала в ліву плевральну порожнину з ушкодженням м`язової частини лівого купола діафрагми, розвитком підшкірної емфіземи (наявність повітря в товщі м`яких тканин) і гемо пневмотораксу (наявність крові та повітря в плевральній порожнині), а інші дві - не поникали в плевральну порожнину, поширюючись в товщі м`яких тканин. Зазначені вище ушкодження утворились в ОСОБА_8 від триразової колючо-ріжучої дії гострого предмету з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа. Про це дозволяють стверджувати описані в медичній карті властивості ран, описання їх як колото-різані та колоті, а також дані судово-медичної експертизи одягу потерпілого, що відмічені у висновку експерта №46, складеному 27 червня 2013 року. Дані медичної карти № 01457 року про кровотечу з ран і відомості щодо стану крові в плевральній порожнині при торакоцентезі та наступній торакотоміїі (рідка зі згортками) дозволяють стверджувати, що вказані ушкодження ОСОБА_8 отримав незадовго до поступлення на лікування в Підгаєцьку ЦРКЛ. Враховуючи вищенаведене щодо механізму і давності ушкоджень, їх виникнення в ОСОБА_8 за обставин, що описані в постанові, не виключається. За ступенем тяжкості виявлене в ОСОБА_8 поранення грудної клітки, що проникало в плевральну порожнину, відповідно до змісті п. 2.1.3 «й» «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Рани м`яких тканин грудної клітки, що не проникали в плевральну порожнину, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. (а. кп. 200-204, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 46 від 27 червня 2013 р., згідно якого на підставі даних, отриманих при проведені експертизи наданих речових доказів (куртки і фуфайки потерпілого громадянина ОСОБА_8 та кухонного ножа) даних медичних документів на ім`я громадянина ОСОБА_8 встановлено, що спричинення вищевказаних пошкоджень на наданих куртці і фуфайці та відповідних тілесних ушкоджень лівої половини спини потерпілому клинком наданого кухонного ножа не виключається. Локалізація і характер пошкоджень куртки та фуфайки на лівій половині спини в середній третині і відповідних проекційних тілесних ушкоджень спини у потерпілого, у сукупності свідчать про те, що в момент їх спричинення клинок ножа діяв в напрямі лівої половини спини потерпілого гр-на ОСОБА_8 при оберненому вниз лезі (а. кп. 234-239, Т.1).

Оголошеним в судовому засіданні атом стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи № 105 від 31 липня 2013 року, згідно якого ОСОБА_9 на час скоєння ним злочину за викладених у постанові обставин будь-яки психічним захворюванням не страждав.

Виходячи з емоційного стану, в час та обставини, вказані у постанові, ОСОБА_9 не міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_9 будь-яким психічним захворюванням на страждає і застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На час скоєння злочину ОСОБА_9 перебував у стані фізіологічного афекту. Мотивуючою частиною даного висновку встановлено: психологічний аналіз матеріалів кримінального провадження та протоколів допитів, ситуації, що склалась, клінічного інтерв`ю та експериментально-психологічного дослідження ОСОБА_9 дозволяє сказати наступне: активна роль у пролонгації конфліктної ситуації належить самим потерпілим. Про це свідчить те, що в певний проміжок часу між обвинуваченим та потерпілими виникла конфліктна ситуація, під час якої у ОСОБА_9 відмічається наростання негативних хвилювань та афективної напруги з концентрацією всіх уявлень на травмуючому моменті, неможливість радикально змінити конфлікту ситуацію. Найбільш травмуюче значення мала словесна і фізична агресія щодо нього. Афективна реакція супроводжувалась характерним ознаками звуження свідомості, фрагментарністю сприйняття, запам`ятовуванням деталей скоєного. З типовою пост афективною астенією і емоційною ареактивністю в перший момент (переживання відчуття байдужості). Тому аналіз конфліктної ситуації, особливості взаємодії з нею особистості ОСОБА_9 і констатації у нього типової феноменології емоційного процесу дозволяє діагностувати у ОСОБА_9 стан фізіологічного афекту в момент делікту (а. кп. 92-95, т. 2).

Судом перевірено і дано оцінку даним висновкам і з`ясовано відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8 із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15, що при призначенні та проведенні експертиз було додержано вимоги законодавства, не було обставин, які виключали участь експертів, компетентність експертів і що вони не вийшли за межі своїх повноважень, достатність поданих експертові об`єктів дослідження, повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи і обґрунтованість експертних висновків та їх узгодженість з іншими матеріалами справи, а тому у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у абз.1 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи», суб`єктивна сторона заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за яке передбачено ст. 123 КК України характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід підносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

Стан сильного душевного хвилювання, про який йдеться в ст. 123 КК України, - це стан фізіологічного афекту, що являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує в свідомості людини, котра значною мірою (хоча і не повністю) втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними.

За таких обставин у суду немає підстав ставити під сумнів покази обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно знаходження його у стані сильного душевного хвилювання під час вчинення злочину, виникнення такого стану внаслідок неправомірних дій потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , що полягали у завданні йому тілесних ушкоджень, погроз завдання фізичної та матеріальної шкоди, приниження його честі і гідності.

Таким чином, аналізуючи даний акт стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи та покази обвинуваченого ОСОБА_9 в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний акт ґрунтується на матеріалах справи та обставинах, які мали місце в дійсності і тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 під час вчинення інкримінованого йому злочину перебував у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виник внаслідок протизаконного насильства та тяжкої образи з боку потерпілих.

Поряд з тим, суд не бере до уваги показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що вони не застосовували протизаконне насильство відносно обвинуваченого, не погрожували йому застосуванням фізичного насильства та завданням матеріальної шкоди, як такі, що дані з метою ухилення від встановлення причинного зв`язку між такими діями потерпілих та вчиненням обвинуваченим злочинних дій; крім того зазначені покази спростовуються сукупністю зібраних та досліджених в суді достовірних і узгоджених між собою доказів.

Таким чином, оцінивши у сукупності усі докази, що стосуються обставин справи, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ст.123 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства та тяжкої образи з боку потерпілих.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, стан здоров`я обвинуваченого.

Також суд враховує обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме настання тяжких наслідків, що полягають у завданні значної шкоди здоров`ю двох осіб.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Із врахуванням того, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, стану здоров`я обвинуваченого, часткового відшкодування шкоди, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_9 в період випробування, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить застосувати до нього п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та звільнити його від відбування покарання, оскільки він хворіє на активну форму туберкульозу.

19.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VIІ, зі змінами від 06.05.2014 року відповідно до п г) ст. 1 якого звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року № 3/6.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року хворів на вперше діагностований туберкульоз (20.11.2013 р), н/частка зліва (інфільтративний), Дестр -, МБТ -, М-, К-, стан після ліквідації плевриту зліва, категорія 1, когорта 4 (2013 р.), перебував на стаціонарному лікуванні у ТОПД з 18.11.2013 р. по 30.04.2014р. (довідка ТОПД № 333 від 01.07.2014 р.).

Обставин, що виключають можливість застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 підлягає звільненню від покарання на підставі п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

По справі є цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6000 грн. та моральної шкоди на суму 10000 грн., та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6000 грн. та моральної шкоди на суму 10000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_8 , які підлягають до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує фізичні та моральні страждання позивача ОСОБА_7 внаслідок завдання тяжких тілесних ушкоджень, його стан його здоров`я, пережитий стрес, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, суд бере до уваги ступінь вини обвинуваченого та потерпілого, та виходить із засад розумності та справедливості, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 5000 грн. завданої моральної шкоди. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає, що в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити, оскільки позивачем не було подано жодних належних доказів на підтвердження цих вимог.

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілого законно представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди, суд враховував його стан здоров`я, фізичні та моральні страждання внаслідок завдання тяжких тілесних ушкоджень, пережитий стрес, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, навчанні. Також, суд бере до уваги ступінь вини обвинуваченого та потерпілого, та виходить із засад розумності та справедливості, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 в користь ОСОБА_8 5000 грн. завданої моральної шкоди. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає, що в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити, оскільки позивачем не було подано жодних належних доказів на підтвердження цих вимог.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, що зберігається у камері зберігання речових доказів СУ УМВСУ України в Тернопільській області за квитанцією № 68 :

- два паперові пакети жовтого кольору, у яких знаходяться марлеві тампони білого кольору зі змивами правої та лівої рук ОСОБА_9 ; фрагменти зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_9 у паперових конвертах; заклеєний саморобний пакет білого кольору, у якому міститься марлевий тампон зі змивами плям бурого кольору, які виявлено та вилучено у процесі ОМП у саду поблизу господарства ОСОБА_11 ; п`ять склеєних саморобних пакети білого кольору, у яких містяться марлеві тампони зі змивами плям бурого кольору, які виявлено та вилучено у процесі ОМП знищити;

- ніж кухонний фабричного виробництва, довжина 28,8 см, держак 12 см довжини, 1,7-2,6 см ширини, 1, 4 см товщини знищити;

- чоловічі штани з напівсинтетичної тканини сірого кольору у поздовжню дрібну смужку світло-сірого кольору, що належать ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 ;

- чоловічий жакет чорного кольору, чоловічі шорти з бавовняної тканини сіро-чорного кольору, чоловіча футболка на короткий рукав з V подібним вирізом горловини, червоно-синього кольору, чоловіча куртка темно-синього кольору, що належать ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 ;

- чоловічі спортивні штани чорного кольору, футболка на короткий рукав з круглим вирізом горловини темно-синього кольору, що належать ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 373, 374, 392, 395 КПК України, ст.ст.1,9, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_38 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_26 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_26 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Звільнити ОСОБА_26 від відбування призначеного покарання на підставі пункту г) статті 1 Закону України №1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_24 завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн., відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_25 завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн., відмовивши у задоволенні решти позовних вимог.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, що зберігається у камері зберігання речових доказів СУ УМВСУ України в Тернопільській області за квитанцією № 68:

- два паперові пакети жовтого кольору, у яких знаходяться марлеві тампони білого кольору зі змивами правої та лівої рук ОСОБА_9 ; фрагменти зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_9 у паперових конвертах; заклеєний саморобний пакет білого кольору, у якому міститься марлевий тампон зі змивами плям бурого кольору, які виявлено та вилучено у процесі ОМП у саду поблизу господарства ОСОБА_11 ; п`ять склеєних саморобних пакети білого кольору, у яких містяться марлеві тампони зі змивами плям бурого кольору, які виявлено та вилучено у процесі ОМП знищити;

- ніж кухонний фабричного виробництва, довжина 28,8 см, держак 12 см довжини, 1,7-2,6 см ширини, 1, 4 см товщини знищити;

- чоловічі штани сірого кольору у поздовжню дрібну смужку світло-сірого кольору, що належать ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 ;

- чоловічий жакет чорного кольору, чоловічі шорти з бавовняної тканини сіро-чорного кольору, чоловіча футболка на короткий рукав з V подібним вирізом горловини, червоно-синього кольору, чоловіча куртка темно-синього кольору, що належать ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 ;

- чоловічі спортивні штани чорного кольору, футболка на короткий рукав з круглим вирізом горловини темно-синього кольору, що належать ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Головуючий підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1
Секретар
Секретар