Справа №490/6207/15-к 11.08.2015 11.08.2015 11.08.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
11 серпня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
- відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області від 18.06.2015 року про закриття кримінального провадження,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
адвокат ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, а провадження повернути прокурору для проведення досудового розслідування.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2015 року відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області про закриття кримінального провадження.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/784/356/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.303 КПК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Вважає, що досудове слідство проведено неповно та однобічно, оскільки органом досудового розслідування взагалі не розслідувався факт незаконного огляду та вилучення майна, належного ОСОБА_6 .
Зазначає, що слідчий суддя не дав належної оцінки всім обставинам справи, в тому числі безпідставному проникненню слідчого ОСОБА_10 в приміщення без згоди власника, наявності чи відсутності реальної загрози втрати речових доказів та незаконному вилученні вказаного майна.
Стверджує, що слідчий ОСОБА_10 заздалегідь планував провести слідчу дію в приміщені складу, а тому мав час на звернення до суду з клопотанням про проведення обшуку.
Вважає, що в діях слідчого ОСОБА_10 наявний склад злочину, оскільки він діяв умисно, а тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним та необґрунтованим.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Приймаючи рішення про відмову в задоволені скарги на вказану постанову, слідчий суддя дійшов висновку про законність прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження та вказав, що досліджені матеріали провадження свідчать, що обшук дійсно провадився з метою збереження майна, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, про відсутність умислу у слідчого на проведення завідомо незаконного проникнення до іншого володіння особи, або до перевищення службових повноважень. Відсутність факту таємного вивезення майна з використанням службового становища та факт не звернення слідчим до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку є лише дисциплінарним проступком та не утворює складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження можливе, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення; або відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, тощо.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Розглянувши скаргу, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що слідчий вірно 18.06.2015 р. прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, при цьому в постанові зазначив, що діяння щодо якого проводилося досудове розслідування, не містить складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, а також складу будь-якого іншого кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 08.07.2014 року звернувся до прокуратури Заводського району м. Миколаєва з заявою про проведення досудового розслідування щодо працівників міліції, які без його дозволу зайшли в приміщення складу, провели його огляд та вилучили 350 мішків належного йому цементу.
22.10.2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю у діях співробітників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а також складу будь-якого іншого кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.2014 року вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано.
05.02.2015 року повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю у діях співробітників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а також складу будь-якого іншого кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.05.2015 року вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано.
Під час досудового розслідування слідчим перевірялися обставини, зазначені у скарзі ОСОБА_6 , однак вони не знайшли свого підтвердження.
Крім того, слідчим в ході додаткової перевірки, належним чином та в повному обсязі були виконані вказівки слідчих суддів при скасуванні попередніх постанов від 14.11.2014 р. та 15.05.2015 р. щодо виконання необхідних процесуальних дій.
Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що під час досудового розслідування слідчий допитав ОСОБА_10 , інших працівників міліції та врахувавши письмові докази, а саме: протокол огляду місця події від 23.06.2014 року, рапорт ОСОБА_10 від 23.06.2014 року, висновок проведеного службового розслідування від 22.07.2014 року та інші матеріали кримінального провадження, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку, що будь-яких даних, які б свідчили про перевищення службових повноважень слідчим ОСОБА_10 при огляді складських приміщень, немає.
На підтвердження відсутності в діянні ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення свідчать й дотримання передбаченої законодавством процедури огляду місця події, який проводився у порядку ч.3 ст.233 КПК України - у присутності представника власника - адвоката ОСОБА_5 , понятих та з проведенням відеозапису.
Даних, які б вказували про наявність в діях ОСОБА_10 складу будь-якого іншого кримінального правопорушення, під час досудового розслідування встановлено не було.
Твердження апелянта про те, що досудове слідство проведено неповно та однобічно, оскільки органом досудового розслідування взагалі не розслідувався факт незаконного огляду та вилучення майна, належного ОСОБА_6 , є неспроможними.
Зазначені обставини були предметом досудового розслідування, однак дослідивши всі наявні матеріали провадження слідчий дійшов вірного висновку про відсутність в діях працівника міліції складу, як кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, так і складу іншого кримінального правопорушення.
Доводи апелянта про те, що слідчий ОСОБА_10 заздалегідь планував провести слідчу дію в приміщені складу, а тому мав час на звернення до суду з клопотанням про проведення обшуку, є лише його припущеннями та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що слідчий вірно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, а суд першої інстанції обґрунтовано погодився з ним зазначивши, що огляд місця події проводився з метою збереження майна, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, про відсутність умислу у слідчого ОСОБА_10 на проведення завідомо незаконного проникнення до приміщення або до перевищення службових повноважень, а також те, що слідчий дійсно сумлінно помилявся, вважаючи, що 352 мішки з тієї партії цементу, які були раніше вилучені під час обшуку 16.06.2015 року та передані на зберігання.
З огляду на наведене, твердження апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 284, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області від 18.06.2015 року про закриття кримінального провадження залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: