Справа № 706/160/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживає у незареєстрованому шлюбі, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.10.2004 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 07.09.2005 р. цим же судом скасоване звільнення від покарання з іспитовим строком і направлений в місця позбавлення волі строком на 3 роки;

- 29.04.2008 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 29.03.2012 р. Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.04.2013 р. за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за таких обставин.

ОСОБА_5 18.10.2014 р. близько 19 год. 00 хв. в с. Малій Севастянівці Христинівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів кулаками рук по обличчю, від яких останній впав, та після цього наніс ще декілька ударів ногами по тулубу, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: зламу коронкової частини 3-го зуба в верхній щелепі справа, синюшно-багряного синця нижньої третини правого плеча по задньо-бічній поверхні з садном по середині, синюшно-багряного синця в проекції 7-8 ребер зліва по кологрудинній лінії, синюшно-багряного синця від середньої до нижньої третини лівого плеча по задній поверхні з садном по середині, блідо-синюшного синця в ділянці бічної поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та закритого перелому 8-го ребра справа по середній пахвовій лінії, які згідно з висновком експерта № 1002 від 20.10.2014 р. відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 18.10.2014 р. в с. Малій Севастянівці Христинівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку домоволодіння АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук по обличчю та після цього наніс ще декілька ударів ногами по тулубу, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження. До ОСОБА_4 він приїхав, щоб останній надав документ про смерть своєї дружини, яка є рідною сестрою його співмешканки. ОСОБА_4 побив, тому що останній ображав його та його співмешканку.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими добутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена і він повинен нести відповідальність за ч.1 ст. 122 КК України, тобто за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, та обставину, яка обтяжує покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені, що засвідчує його небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням зазначених вище обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах тримання його в кримінально виконавчій установі відкритого типу без ізоляції його від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Призначене таким чином покарання буде необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини, та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання засудженого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1