Справа №212/3243/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000175 від 05.04.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу, не судимого в силу ст. 89 КК України, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000175 від 05.04.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2015 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо вживши спиртні напої, прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де мешкає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , та не маючи ключів від вхідної двері, знаходячись на сходовому майданчику 8-го поверху під`їзду №1, почав голосно стукати у вхідні двері квартири.

В цей час, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_4 , почувши гуркіт в під`їзді, який заважав йому відпочивати, вийшов з квартири та спустився на сходовий майданчик 8-го поверху під`їзду №1 вказаного будинку, де знаходився ОСОБА_4 , та зробив словесне зауваження останньому, і зажадав припинити шуміти, на що ОСОБА_4 грубо відповів ОСОБА_6 . Після чого, потерпілий, бажаючи припинення стукання у вхідні двері квартири, штовхнув руками у груди ОСОБА_4 , від чого останній впав на підлогу сходового майданчику під`їзду, а потім, взявши руками за плечі ОСОБА_4 , став підіймати з підлоги.

Таким чином, між зазначеними особами відбулась сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на сходовому майданчику 8-го поверху під`їзду №1 будинку АДРЕСА_5 , діючи з метою спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, утримуючи в правій руці складний туристичний ніж, який носив при собі, приблизно о 22 годині 00 хвилин 04.04.2014 року, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 , який в цей час знаходився навпроти нього на підлозі, та підіймав його держачи руками за плечі, один удар клинком зазначеного ножа в грудну клітину ліворуч та один удар в ліве плече, не переслідуючи за мету спричинити потерпілому смерть.

Після цього, ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії, та втік з місця скоєння злочину, а ОСОБА_6 працівниками бригади швидкої медичної допомоги, був госпіталізований до торакального відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»Дніпропетровської Обласної Ради» де йому було надано необхідну медичну допомогу.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани грудної клітини ліворуч з ушкодженням нижньої частки легені та міжреберної артерії, яка ускладнилась розвитком гемо-пневмотораксу та непроникаючої колото-різаної рани лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи №765 від 23.04.2014 року, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України визнав повністю та суду пояснив, що у час, який зазначений в обвинувальному акті прийшов додому до сестри. Почав стукати у двері, вийшов потерпілий та спровокував бійку, потерпілий наніс йому декілька ударів, після чого він потерпілому наніс удар ножом, у кількості, що зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що потерпілий перебував у стані наркотичного сп`яніння та постійно вживає наркотичні засоби.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, не бажав приймати участь в судовому засіданні, відмовляється давати пояснення судові, претензій до обвинуваченого не має, що випливає із рапорту працівника міліції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, слідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу статті 89 КК України, на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, погоджуючись з позицією прокурора та небажання потерпілого приймати участь в розгляді кримінального провадження на стадії судового розгляду, поведінка потерпілого, що спричинила конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст..75 КК України від відбування призначеного основного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно звільнити з випробуванням, з випробуваним строком з покладанням на обвинуваченого, відповідно до ст.. 76 КК України певні обов`язки.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за необхідне роз`яснити право ОСОБА_6 , що є потерпілим за кримінальним провадженням подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню розподіляються між сторонами на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України у виді 5 (П`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 3 (Три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави України судові витрати за проведення експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 04 копійки.

Речові докази по справі: змиви з підлоги, порядковий номер 0809, номер книги 1602; футболка, складний ніж порядковий номер 0808, номер книги 1602, знищити.

Роз`яснити право потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1