Справа № 1-103/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Венгерчук А.О.
при секретарі Ткачуку А.І.
прокурора Соболєва М.М.
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
року в с.Кутянка Острозького району Рівненської області, громадянки України, з
неповною середньою освітою, розлучена, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1, не
судима
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України
ОСОБА_1 проживаючи в АДРЕСА_1 та маючи на утриманні малолітню дитину -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в порушення вимог ст.150 Сімейного
Кодексу України, ст.12 Закону України “Про охорону дитинства”, якими
передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, про її
фізичний, духовний, моральний розвиток, не слідкує за станом здоров'я своєї
дитини, не займається розвитком її здібностей, не забезпечує дитині нормальних
побутових умов та належного регулярного харчування.
Так, ОСОБА_1 отримавши з січня 2007 року в Острозькому районному управлінні
праці та соціального захисту населення одноразову допомогу при народженні
дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в
розмірі 4589,89 грн., дані кошти витратила не на утримання дитини, а на інші
В результаті таких умисних дій ОСОБА_1 її малолітній дитині спричинено
тяжкі наслідки, а саме: ОСОБА_2 захворів на гіпертрофію І ст. гострий риніт, і
дана хвороба виникла внаслідок
хронічного недоїдання (неповноцінного харчування). Захворювання у
вигляді гіпертрофії І ст. може призвести до затримки фізичного розвитку дитини.
В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.
166 КК України винною себе визнала повністю. При цьому вона показала, що
співмешкає з ОСОБА_3 та проживають разом з його бабою в будинку останньої в с. Розваж У них є одна спільна дитина -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. На дитину соціальну допомогу вона
отримала в розмірі 4589,89 грн. Дані кошти витратила на придбання продуктів
харчування та речі домашнього вжитку.
На даний час ніде не працює, так як
перебуває в декретній відпустці. ОСОБА_3 їздить на заробітки.
До неї додому неодноразово приходили працівники сільської ради і
попереджали, щоб вона навела порядок в будинку і приділила більше уваги своїй
дитині. Раніше вона вживала спиртні напої, але на даний час вона практично
спиртне не вживає. В подальшому буде приділяти більше уваги своїй дитині. У
вчиненому щиро розкаюється і просить суворо не карати.
В зв'язку з тим, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, за
згодою учасників судового розгляду дослідження доказів щодо цих обставин
визнано недоцільним.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, вчинила злочин,
передбачений ст. 166 КК України, тобто
злісне невиконання батьками встановлених законом обов'язків по догляду за
дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та
зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується як
злочин середньої тяжкості і передбачає
альтернативу видів покарання.
Беручи до уваги особу підсудної, суд враховує, що ОСОБА_1 не є судимою, по
місцю проживання характеризується негативно.
При призначенні покарання суд прийшов до висновку, що обтяжуючих покарання
ОСОБА_1 обставини немає. Окрім цього, суд, відповідно до ст. 66 КК України
враховує, що обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_1 є те, що вона щиро
розкаялась у вчиненому злочині.
Дані обставини суд вважає такими, що вказують на можливість виправлення
ОСОБА_1 без відбування покарання та дозволяють звільнити її від відбування
покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на підставі ст. 75
КК України та покладення на неї обов'язку повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому суд вважає за неможливе
застосувати ст. 79 КК України, оскільки підсудною вчинено злочин щодо своїх
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_1 визнати винною у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначити їй покарання у
виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк два роки.
Покласти на ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання роботи або навчання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 попередній
- підписку про невиїзд.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя Острозького
районного суду