Справа № 1- 290/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007 року Скадовський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого, судді Василенка
В.В.,

при секретарі Мосіній
Т.В.,

за участю прокурора Орендовської
Д.Д.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Бєлгород-Дністровський Одеської області, Україна, українця, громадянина
України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, не судимого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.
172 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, діючи умисно, грубо
порушив законодавство про працю при слідуючих обставинах:

ОСОБА_1, зареєстрований як фізична
особа - підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність на підставі
Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 від
20 січня 2005 року, виданого Скадовською районною державною адміністацією
Херсонської області номер запису про державну реєстрацію НОМЕР_2, будучи
службовою особою, на яку покладено обов'язок дотримання трудового
законодавства, обіймаючи посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих
обов'язків, наділений функцією здійснення керівництва трудовим колективом,
наділеним правом прийому працівників та їх звільнення, 25 квітня 2007 року, без
укладення трудового договору в письмовій формі і реєстрації його у Державній
службі зайнятості, кухарем кафе-бару „Вітерець”, що розташований по вул.
Володарського, 1б в м. Скадовську Херсонської області, прийняв потерпілу
ОСОБА_3, встановивши для неї норму робочого часу з 9.00 год. до 02.00 год.
щодня, тобто 119 годин на тиждень, що значно перевищив норму, встановлену
діючим трудовим законодавством, а при звільненні потерпілої ОСОБА_3 18 липня
2007 року з роботи за власним бажанням, не видав трудову книжку у день
звільнення;

1 травня 2007 року, без укладення трудового договору в
письмовій формі і реєстрації його у Державній службі зайнятості, барменом
кафе-бару „Вітерець”, що розташований по вул. Володарського, 1б в м. Скадовську
Херсонської області, прийняв потерпілу ОСОБА_4, встановивши для неї норму
робочого часу з 9.00 год. до 02.00 год. щодня, тобто 119 годин на тиждень, що
значно перевищив норму, встановлену діючим трудовим законодавством, а при
звільненні потерпілої ОСОБА_3 18 липня 2007 року з роботи за власним бажанням,
не видав трудову книжку у день звільнення, чим грубо порушив вимоги законодавства
про працю:

- ст. 24 КЗпП
України: „Додержання письмової форми трудового договору є обов'язковим при
укладенні трудового договору з фізичною особою” ;

- ст. 24-1 КЗпП
України: „У разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою
фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення
працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір
у державній службі зайнятості за місцем свого проживання”;

- ст. 47 КЗпП
України : „Власник або уповноважений ним огран зобов'язаний в день звільнення
видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок”;

- ст. 48 КЗпП
України: „ Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність
працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та
нагороди за успіхи в роботі на підприємстві.”;

- ст. 50 КЗпП
України : „Нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати
40 годин на тиждень”;

- ст. 116 КЗпП
України: „При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. ”

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в
інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини скоєного ним
злочину, які викладені у постанові про притягнення його в якості обвинуваченого
й обвинувальному висновку, а також добровільність і
істинність своїх зізнавальних показів, істинність доказів зібраних по справі,
як окремих так і в їх сукупності, сутність яких йому зрозуміла, в зв'язку з чим
не вважав необхідним їх дослідження в судовому засіданні. У скоєному злочині
щиро розкаявся.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3
підтвердила свої покази, дані на досудовому слідстві та обставини скоєння
ОСОБА_1 інкримінованого злочину, викладені в постанові про притягнення його в
якості обвинуваченого та обвинувальному висновку, уточнивши, що при звільненні
її з роботи підсудний не провів з нею розрахунок в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила свої покази,
дані на досудовому слідстві та обставини скоєння ОСОБА_1 інкримінованого
злочину, викладені в постанові про притягнення його в якості обвинуваченого та
обвинувальному висновку, при звільненні підсудний провів з нею розрахунок, але
не видав їй трудову книжку.

Крім повного визнання своєї вини в
інкримінованому злочині самим підсудним, його вина у судовому засіданні
підтверджена доказами, що знаходяться в матеріалах справи, дослідження яких
підсудний не вважав необхідним, й сутність яких була йому зрозуміла.

Перевіривши істинність й добровільність
зізнавальних показів підсудного, істинність інших доказів по справі,
встановивши, що усі учасники судового процесу не заперечують проти них й
правильно розуміють їх сутність, суд вважає, що вина підсудного в
інкримінованому злочині знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні,
а його дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172
КК України, оскільки він діючи умисно, грубо порушив законодавство про працю
відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Питання про речові докази - трудову книжку
НОМЕР_3 ОСОБА_3, особову медичну книжку серії НОМЕР_4 ОСОБА_4, що знаходяться
на зберіганні у ОСОБА_3 згідно схоронної розписки (а.с.88) необхідно вирішити
відповідно до ст. 81 ч.1 п.3 КПК України - залишити за належністю потепілим,
робочий зошит (приймання посуду) кафе-бару „Вітерець”, зошит про рух
товарно-матеріальних цінностей та кошків кафе-бару „Вітерець”, що знаходяться
при справі - необхідно вирішити відповідно до ст. 81 ч.1 п.3 КПК України -
знищити.

При призначенні підсудному покарання суд відповідно зі
ст. 65 КК України враховує те, що злочин скоєнний ним, передбачений ст. 172 ч.
1 КК України, згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості,
особу підсудного, яка за місцем його проживання характеризується позитивно, те,
що він до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у
лікаря-нарколога не перебуває, а також обставини, впливаючі на його покарання,
з яких пом'якшуючими, відповідно ст. 66 КК України визнає щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, те, що на його утриманні знаходиться неповнолітній
син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не знаходить обставини, що обтяжують покарання,
передбачених ст. 67 КК України, із урахуванням всіх обставин по справі, особи
підсудного, вважає, що що міру покарання слід обрати у виді штрафу, що буде
доцільним та відповідає тяжкості скоєного злочину.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі 600,00 грн. на користь держави.

З урахуванням особи засудженого міру запобіжного заходу
не обирати.

Речові докази - трудову книжку
НОМЕР_3 ОСОБА_3, особову медичну книжку серії НОМЕР_4 ОСОБА_4, що знаходяться
на зберіганні у ОСОБА_3 згідно схоронної розписки - залишити за належністю
потепілим, робочий зошит (приймання посуду) кафе-бару „Вітерець”, зошит про рух
товарно-матеріальних цінностей та кошків кафе-бару „Вітерець”, що знаходяться
при справі - знищити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений протягом 15-ти діб з дня
проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський
районний суд, а засудженим в тому ж порядку, в той же
строк з дня вручення копії вироку.

Суддя Василенко
В.В.