11-сс/775/168/2015(м)
263/5933/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001133 від 24 березня 2015 року, за апеляційною прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 травня 2015 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Маріуполя, громадянину України, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимому, не працюючому, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001133 від 24 березня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

25 травня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного ним за наступних обставин:

23 березня 2015 року ОСОБА_6 приблизно о 21 годині 50 хвилин, після вживання спиртних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на зупинці громадського транспорту «Хлібозавод» у Жовтневому районі міста Маріуполя. Побачивши ОСОБА_7 , яка йшла в напрямку будинку №79, який розташований по проспекту Металургів у Жовтневому районі міста Маріуполя, з метою заволодінням чужим майном, здійснив напад на останню, наніс приблизно 8-10 ударів кулаками рук в обличчя потерпілої, чим заподіяв тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, тим самим застосувавши насилля небезпечне для життя та здоров`я особи, щодо якої здійснено розбійний напад. Від отриманих ударів потерпіла не встояла на ногах та присіла на сходинки, що ведуть до вищевказаного під`їзду, таким чином ОСОБА_6 подавив волю і спроможність потерпілої до опору. Після чого почав виривати з рук потерпілої ОСОБА_7 сумку, тим самим виконав всі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця.

25 травня 2015 року слідчий СВ Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Жовтневого району міста Маріуполя ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки існують обґрунтовані ризики того, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 травня 2015 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , з вказаних у поданні слідчого ризиків.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання не врахував можливість ОСОБА_6 впливати на свідка ОСОБА_9 та потерпілу ОСОБА_7 а також те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, не має місця реєстрації, ніде не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, який не має стійких соціальних зв`язків, та може безперешкодно продовжити свою злочинну діяльність.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги та клопотання слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, при розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Так органами досудового слідства ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та згідно зі ст.12 КК України цей злочин є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Згідно із ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обираючи,щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованого йому злочину, з урахуванням даних про його особу, який не судимим, а також, що матеріальна шкода злочином не спричинена, відомості про вчинення інших злочинів відсутні.

З такими висновками слідчого судді не можливо не погодитись, оскільки відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що слідчим суддею не було враховано один з ризиків, а саме можливість підозрюваного впливати на свідка ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_7 , покази яких можуть змінюватись, але ці ризики слідчим в клопотанні не були зазначені й слідчим суддею не розглядались, а тому доводи апеляції в цій частині колегія суддів не перевіряє.

Крім цього в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які давали б підстави вважати, що підозрюваний має намір ухилитися від слідства і суду, подовжити свою злочинну діяльність. Не навів таких доказів й прокурор в своїй апеляції.

На думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання в місті Маріуполі, та обрав відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Оскільки такий запобіжний захід як взяття під варту є виключним й застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам, тому колегія суддів вважає, рішення слідчого судді законним й обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 199, 404, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області