Справа
№ 1-31-2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 року Ізяславський райсуд Хмельницької
області в складі головуючої - судді Янішевської О. С.,

при секретарі Новіковій Л. В.,

з
участю
прокурора Мартинюка
О. Г., захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2

А. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ізяславі справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
смт. Теофіполь

Хмельницької
області, українця, громадянина України,

освіта
професійно-технічна, військовозобов'язаного,

неодруженого,
працюючого у ТОВ «Старт», жителя с.

Кривовілька
Теофіпольського району Хмельницької

області,
раніше не судимого,

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Святець Теофіпольського району

Хмельницької
області, українця, громадянина України,

освіта
закінчена загальна середня, одруженого, не

працюючого,
жителя с. Кривовілька Теофіпольського

району
Хмельницької області, раніше не судимого, в

скоєнні
злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

02 грудня 2007 року біля 23 години 30
хвилин в м. Ізяславі Хмельницької області по вул. Жовтневій неподалік магазину
«Мрія» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою із застосуванням
насильства, яке виразилось у нанесення потерпілому ударів ногами та руками,
внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо
лівого ока, на тильній поверхні правої кисті, садна в лобній ділянці голови,
крововиливів на слизовій верхньої та нижньої губи, які відносяться до категорії
тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відкрито заволоділи майном
ОСОБА_5, а саме мобільним телефоном «Самсунг», вартістю 650 грн., стартовим
пакетом «Діджус», вартістю 5 грн., зарядним пристроєм до мобільного телефону,
вартістю 10 грн., грішми в сумі 5 грн., одноразовою запальничкою, вартістю 50
коп., а всього майном потерпілого на суму 670 грн. 50 коп.

Злочин скоєно за таких обставин. ОСОБА_3та ОСОБА_4 02 грудня 2007 року о
23 годині їхали разом із своїм товаришем ОСОБА_6, який працює таксистом з смт.
Теофіполь в м. Шепетівку. Проїжджаючи в м. Ізяславі по вул. Жовтневій неподалік
магазину «Мрія», побачили невідомого перехожого, зупинили таксі, вийшли з метою
попросити цигарку. На запитання підсудних ОСОБА_5 відповів, що цигарки не має.
Тоді ОСОБА_4 попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб зателефонувати,
однак ОСОБА_5 відмовив, пославшись на відсутність коштів на рахунку. Після
цього ОСОБА_3наніс потерпілому удар коліном у груди, вони разом впали і
скотились у кювет, де ОСОБА_3наніс потерпілому ще декілька ударів рукою,
витягнув з кишені куртки ОСОБА_5 зарядний пристрій до мобільного телефону,
забрав мобільний телефон потерпілого, який лежав поруч на землі. ОСОБА_4
підійшов до потерпілого та також наніс ОСОБА_5 2 удари ногою, 3 удари рукою і
забрав з нагрудної кишені курки потерпілого гроші в сумі 5 грн. та одноразову
запальничку.

Підсудний ОСОБА_3в судовому засіданні свою вину визнав повністю, визнає
свою вину у відкритому заволодінні майном ОСОБА_5 Не заперечує, що при цьому
наносив потерпілому удари коліном і руками.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, визнає
свою вину у відкритому заволодінні майном ОСОБА_5 Не заперечує, що при цьому
наносив потерпілому удари ногами і руками.

Крім
визнання своєї вини самими підсудними, їх вина підтверджується іншими
дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так потерпілий ОСОБА_5
підтвердив, що 02 грудня 2007 року о 23 годині 30 хвилин в м. Ізяславі
повертався додому вулицею Жовтневою. Попутно йому проїхала машина і зупинилась
трохи далі. З машини вийшли підсудні, яких він раніше не знав, і попросили у
нього цигарки, а коли він повідомив, що цигарок у нього немає, стали просити
мобільний телефон, щоб зателефонувати. На що потерпілий також відмовив,
посилаючись на відсутність коштів на рахунку. Тоді підсудні стали наносити йому
удари і питати, де його мобільний телефон. Хто і скільки ударів йому наніс він
не знає, оскільки впав і закривав обличчя руками. Хто саме з підсудних забирав
у нього гроші та речі він також не знає по ті й же причині.

Пояснення підсудних та потерпілого в частині часу та місця скоєння
злочину підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_7, котрий пояснив, що він з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 02 грудня 2007 року о 23 годині виїхав з смт Теофіполь в м.
Шепетівку. Проїжджаючи м. Ізяслав, підсудні попросили зупинитись з метою
придбати цигарки, вийшли з машини і були відсутні приблизно 15 хвилин.

Правдивість показів потерпілого та свідка щодо місця скоєння злочину
підтверджується протоколом огляду місця події ( а. с. 4-7 ).

Покази підсудних незмінні протягом досудового та судового слідства, не
суперечать одне одному та обставинам події, що підтверджується протоколами
відтворення обстановки та обставин події ( а. с. 47-50, 71-75 ).

Мобільний телефон та зарядний пристрій до нього були вилучені у ОСОБА_4
( а. с. 27), оглянуті ( а. с. 128 ) та приєднані в якості речових доказів до
матеріалів справи ( а. с. 129 ).

Наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, їх локалізація, механізм
утворення та ступінь тяжкості встановлено з висновку експерта № 1322 від 25
грудня 2007 року ( а. с. 97 ).

Вартість викраденого встановлювалась згідно довідки ( а. с. 9 ).

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкритому викраденні
чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб доведена. Дії ОСОБА_3
та ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186
КК України.

Підходячи до призначення покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, є щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин,
що обтяжують покарання ОСОБА_3, в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи особу підсудного, який злочин скоїв вперше, вину визнав
повністю, у скоєному щиро розкаюється, характеризується позитивно, клопотання з
місця проживання та місця роботи про передачу ОСОБА_3 на поруки, думку
потерпілого, який просить ОСОБА_3 суворо не карати, та обставин справи,
суд знаходить, що виправлення та
перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за
доцільне звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням,
застосувавши вимоги ст. 75 КК України та покласти обов'язки, передбачені ст. 76
КК України.

Підходячи до призначення покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, є щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4, в ході судового слідства не
встановлено.

Враховуючи особу підсудного, який злочин скоїв вперше, вину визнав
повністю, у скоєному щиро розкаюється, характеризується позитивно, думку
потерпілого, який просить ОСОБА_4 суворо не карати, та обставин справи,
суд знаходить, що виправлення та
перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за
доцільне звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням,
застосувавши вимоги ст. 75 КК України та покласти обов'язки, передбачені ст. 76
КК України.

Речові докази - мобільний телефон та зарядний пристрій до нього -
підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч.
2 КК України, та призначити йому
покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) роки 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки 6 ( шість ) місяців.

На
підставі ст. 76 КК України покласти наОСОБА_3 обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання або роботи, періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч.
2 КК України, та призначити йому
покарання у вигляді 5 ( п'яти ) років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_4 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 ( три ) роки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти наОСОБА_4 обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання або роботи, періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Речові
докази - мобільний телефон та зарядний пристрій до нього - повернути ОСОБА_5.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 днів
з дня його проголошення.

Суддя