Справа №621/477/15-к
Пр. №1-кп/621/111/15
В И Р О К
Іменем України
22 червня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін судового провадження: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000751 від 17 серпня 2014 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка має трьох малолітніх дітей, судимої вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25 лютого 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., штраф сплачено 25 лютого 2015 року (кв. АДРЕСА_2 ),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
15 серпня 2014 року о 20 годині 30 хвилин у ОСОБА_4 під час прибирання кімнати № 20 корпусу № 4 ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» дочірнього підприємства санаторій «Ялинка», розташованого за адресою: с. Дачне Зміївського району Харківської області, вул. Курортна, 1, виник умисел на вчинення крадіжки мобільного телефон «LG-Т370» вартістю 842 грн., з сім-картою мобільного оператора зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., на балансовому рахунку якої знаходилось 4 грн., що належить ОСОБА_5 . З метою реалізації умислу, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрала зазначений мобільний телефон з барсетки, яка знаходилась на тумбі у кімнаті, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19 від 04.02.2015 року, матеріальні збитки на загальну суму 856 грн. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Надала до канцелярії суду позовну заяву, в якій просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 1000 грн. моральної шкоди.
Допитана у судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, розкаялася у вчиненому, погодилася із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого нею діяння, не оспорювала встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення їй пред`явлено обвинувачення. Пояснила про обставини справи як викладено вище у вироку. Цивільний позов визнала у повному обсязі.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину і її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.
Зокрема, обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є визнання вини ОСОБА_4 , щире каяття, відшкодування потерпілій шкоди, заподіяної злочином, шляхом повернення викраденого майна.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Враховуючи характер та ступінь суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу ОСОБА_4 , яка має постійне місце проживання, характеризується за місцем проживання, як особа відносно якої скарги відсутні, за місце роботи характеризується позитивно, її щире каяття, наявність на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.
Вирішуючи цивільний позов у даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Моральна шкода, як наслідок вчинення кримінального правопорушення чи незаконного рішення, дії (бездіяльності) правоохоронного чи судового органу має немайновий характер і виражається, відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу (далі ЦК) України, у фізичних і душевних стражданнях, приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Стаття 23 цього Кодексу передбачає, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що узгоджується з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, мобільний телефон був переданий на зберігання потерпілій 05.02.2015 року, тобто у період часу з 15.08.2014 року до 05.02.2015 року ОСОБА_5 була позбавлена можливості користуватися належним їй мобільним телефоном у зв`язку з протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_4 , що, на думку суду, мало привести до моральних страждань у зв`язку з порушенням звичайного укладу спілкування та хвилювань, пов`язаних з фактом крадіжки.
При задоволенні цивільного позову, суд також виходить з тих підстав, що цивільний відповідач ОСОБА_4 повністю його визнала, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 у повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України .
Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон «LG-Т370», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутим та дозволити їй використовувати за призначенням.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: