АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/1453/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/100/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі- ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 на вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 31 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Блищанка, Заліщицького району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, учня 1-го курсу Товстенського професійного сількогосподарського ліцею, не одруженого, раніше не судимого,

засуджено за:

ч.1 ст.162 КК України на 1 рік обмеження волі;

· ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
· ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
· ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
· ч.2 ст.289 КК України із застосування ст.69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу особисте зобов`язання змінено, обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, але не довше ніж до 28.02.2015 року включно, взявши його під варту в залі суду і відбування міри покарання зараховано з 31.12.2014 року.

Вироком також вирішено питання щодо цивільних позовів, стягнення з засудженого судових витрат та щодо речових доказів.

Згідно з вироком 23 вересня 2014 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна проник в автомобіль Вольксваген Т-4, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 , який знаходився на подвір`ї його господарства, в с. Ставки Заліщицького району, із салону якого викрав сумочку, в якій знаходилось посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля Вольксваген Т-4 та доручення на вищевказаний траспортний засіб. Після цього, з метою викрадення чужого майна ОСОБА_7 проник в житловий будинок ОСОБА_11 через двері, які відкрив ключем, та з шухляди тумбочки, яка знаходилась в спальній кімнаті викрав золотий перстень, вагою 5,69 грама, вартістю 300,00 грн., срібний ланцюжок, вагою 6,17 грама, вартістю 47,60 грн., срібний браслет, вагою 6 грам, вартістю 46,26 грн. З іншої кімнати даного будинку викрав грошові кошти в сумі 400,00 грн. Після скоєного з викраденим з місця події скрився. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 793,86 грн.

23 вересня 2014 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна проник в автомобіль марки ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 та знаходився в гсподарстві останнього, що в с.Бедриківці, Заліщицького району, із салону якого викрав гаманець вартістю 80,00 грн., із грошима у сумі 250,00 євро та 400,00 грн. та із сумочки, яка стояла між передніми сидіннями викрав гроші в сумі 100,00 євро та 160,00 доларів США. Після вчиненого з викраденим з місця події скрився. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 8305,80 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

1 жовтня 2014 року близько 00 год. 20 хв., ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна проник в гараж господарства ОСОБА_13 , що с.Бедриківці, Заліщицького району, Тернопільської обалсті, де знаходився автомобіль марки Вольксваген Т-4, держаний номерний знак НОМЕР_3 , з салону якого викрав гроші в сумі 9000,00 грн. та з автомобіля марки Деу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_4 , який також знаходився у даному гаражі, викрав гроші у сумі 1100,00 грн. Після скоєного з викраденим з місця події скрився, спричинивши своїми незаконними діями матеріальних збитків ОСОБА_13 на загальну суму 10100,00 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

5 жовтня 2014 року близько о 2 год., ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна проник в гараж господарства ОСОБА_14 , що в с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області, через який пройшов до кімнати кухні житлового будинку ОСОБА_14 та з тумбочки кухонного набору викрав гроші у сумі 3400,00 грн., 340,00 грн. та 100,00 євро. Після цього, ОСОБА_7 пройшов в кімнату кладовки звідки викрав пляшку лікеру Шерідан, вартістю 259,00 грн. та пляшку італійського вина, вартістю 65.00 грн. Після скоєного з викраденим з місця події скрився завдавши своїми незаконними діями матеріальних збитків ОСОБА_14 на загальну суму 5698,50 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

5 жовтня 2014 року близько 3 год. 00 хв., після скоєння крадіжки з гаража потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна проник в гараж господарства ОСОБА_13 , що в с.Бедриківці Заліщицького району Тернопільської області, де знаходився автомобіль марки Вольксваген Т-4, державний номерний знак НОМЕР_3 , з якого ОСОБА_7 викрав банківську карточку Приватбанку та дві карточки банку Надра з кодом на ім`я ОСОБА_13 . Із полички гаража ОСОБА_7 викрав 10 пачок сигарет Бонд, вартістю 130,00 грн. та із багажника автомобіля марки Деу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_4 викрав пачку цукерок Київ вечірній, вартістю 83,70 грн. Після скоєного з викраденим з місця події скрився, а 6 жовтня 2014 року, прибувши в смт.Товсте, Заліщицького району, Тернопільської області, за допомогою банкомату Приватбанку, зняв гроші у сумі 200,00 грн.з карточки ОСОБА_13 , чим завдав останньому матеріальних збитків на загальну суму 413,70 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

15 жовтня 2014 року, близько 1 год. 20 хв. ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна проник в автомобіль марки ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_5 , який знаходився в господарстві ОСОБА_15 , що в АДРЕСА_2 , з якого викрав грошові кошти в сумі 70,00 грн., та з автомобіля марки Чері Амулет, державний номерний знак НОМЕР_6 , який також знаходився в даному господарстві, викрав шкіряний гаманець, вартістю 150,00 грн., в якому знаходились грошові кощти в сумі 170,00 грн., 6 карточок Приватбанку, на ім`я ОСОБА_15 та на ім`я ОСОБА_16 , із автомагнітоли викрав карту пам`яті об`ємом 8 Гб, вартістю 80,00 грн. Після скоєного матеріальних збитків ОСОБА_15 на загальну суму 470,00 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

20 жовтня 2014 року, близько 00 год.30 хв., ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом проник в автомобіль марки Деу Ланос, державний номерний знак НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_17 . Та занходився на подвір`ї його господарства, що в с.Синьків Заліщицького району, Тернопільської області запустив двигун та з місця події автомобілем скрився. Своїми незаконним діями заподіяв потерпілому ОСОБА_17 . Матеріальних збитків на суму 56000,00 грн. Даний автомобіль залишив в селі Бедриківці Заліщицького району, так як в останньому закінчилось пальне і він заїхав автомобілем в рів.

23 жовтня 2014 року, близько 1 год. 00 хв. ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна проник в гараж господарства ОСОБА_18 , що в с.Бедриківці, Заліщицького району, Тернопілської області, через який пройшов у кімнату житлового будинку ОСОБА_18 , звідки із сейфу викрав 700,00 доларів США, із дерев`яної шафи викрав набір із п`яти пляшок горілок Неміров, ємкістю по 100 мл., кожна вартістю 110,00 грн., пляшку бренді Сток Оригінал ємкістю 0,7 л., вартістю 270,00 грн., пляшку лікеру Крем та кава ємкістю 0,75 л., вартістю 35,00 грн. З викраденим ОСОБА_7 пройшов у кімнату кухні, звідки викрав пляшку приправи Маггі ємкістю 0,9 л., вартістю 33,00 грн., пляшку пива Татра ємкістю 0,5 л., вартістю 12,00 грн. Дані алкогольні напої та приправу ОСОБА_7 виніс із будинку, поскладав біля воріт на виході з господарства і повернувся в жиловий будинок з метою крадіжки. Проходячи по сходах на другий поверх, був виявлений потерпілим ОСОБА_18 , з місця події через балконні двері втік від потерпілого, а поскладані біля воріт викрадені раніше речі залишив. Своїми незаконними діями завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_18 на загальну суму 9585,34 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

23 жовтня 2014 року близько 2 год.00 хв., після вчинення крадіжки в потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, проник в автомобіль марки Джилі СК, державний номерний знак НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_19 та знаходився у його господарстві, що в АДРЕСА_2 , з салону якого викрав цифровий фотоапарат Нікон Д 3100 вартістю 4112,50 грн. та дві шкіряні сумочки, вартістю по 120,00 грн. кожна. В одній сумочці знадився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , в другій було посвідчення водія на ім`я ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу. Після скоєного з викраденим з місця подї скрився, завдавши матеріальних збитків ОСОБА_19 на загальну суму 4352,50 грн. Дану крадіжку вчинив повторно.

23.10.2014 року, близько 4 год. 00 хв., ОСОБА_7 після вчинення крадіжки з автомобіля потерпілого ОСОБА_19 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, проник в автомобіль марки ВАЗ21063, державний номерний знак НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_22 та знаходився на АДРЕСА_3 , близько господарства останнього, запустивши двигун з місця події, автомобілем скрився. Своїми незаконними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_22 матеріальних збитків на суму 19300,00 грн. Даний автомобіль залишив в лісі, близько села Бедриківці, Заліщицького району, так як в останнього вийшло з ладу зчеплення.

26 жовтня 2014 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 незаконно проник до житлового будинку, який належить ОСОБА_23 та знаходиться в с.Кулаківці Заліщицького району Тернопільської області, де перебував до 27 жовтня 2014 року і був виявлений потерпілим ОСОБА_23 , після чого ОСОБА_7 втік з даного житлового будинку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , не оскаржуючи фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в зв`язку з суворістю призначеного його підзахисному покарання та застосувати до нього ст.ст.69, 75 КК України та обрати йому більш м`яку міру покарання, не пов`язану з обмеженням та позбавленням волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2роки. Захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 є неповнолітнім, він ріс і виховувався в багатодітній сім`ї, яка перебувала в скрутному матеріальному становищі, що вплинуло на його соціальну поведінку. Обставин, що обтяжують покарання, немає. Призначивши ОСОБА_7 покарання в виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, суд не дотримався вимог ст.ст.75-78, 104 КК України. Захисник також вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає особі обвинуваченого та за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.

В апеляційній скарзі прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити та засудити ОСОБА_7 : за ч.1 ст.162 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років одного місяця позбавлення волі. Прокурор вважає, що судом неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.3 ст.61 та ст.98 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх осіб. ОСОБА_7 , який є неповнолітнім, за ч.1 ст.162 КК України судом призначено покарання в виді одного року обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку його захисника ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_8 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу прокурора вважають такою, що задоволенню не підлягає, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні і вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень і правильність кваліфікації його дій ніким з учасників процесу не оскаржується. Також ніким не оскаржується і застосування ст.69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 при його засудженні за ч.2 ст.289 КК України та вирішення питання щодо цивільних позовів.

Щодо апеляційної скарги прокурора, то згідно вироку суд першої інстанції за ч.1 ст.162 КК України призначив ОСОБА_7 покарання в виді одного року обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є неповнолітнім.

У відповідності до ч.3 ст.61 КК України та ч.1 ст.98 КК України покарання у виді обмеження волі до неповнолітніх не застосовується.

Таким чином, судом неправильно застосовано Кримінальний закон, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України вирок суду підлягає зміні, чим повністю задовольняється апеляційна скарга прокурора.

Щодо апеляційної скарги захисника, то вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно вироку, призначаючи вид і розмір покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, рааніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, які пом`якшують покарання, це активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

З врахуванням цих обставин, суд вважав необхідним визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі і за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З таким рішенням колегія суддів погоджується і не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 та застосування до нього ст.75 КК України, як про це просить захисник в апеляційній скарзі.

Така позиція колегії суддів грунтується на тому, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень щодо дев`яти потерпілих, три із цих правопорушень відповідно до ст.12 КК України класифікуються як тяжкі, спричинені обвинуваченим збитки потерпілим не відшкодовані.

Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, як за кожне кримінальне правопорушення окремо, так і за сукупністю злочинів, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, дійсно, у вироку суд першої інстанції в порушення ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_7 , крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, не врахував умови його життя та виховання та інші особливості особи неповнолітнього.

Зокрема, в апеляційній скарзі захисник посилається на те, що ОСОБА_7 ріс і виховувався в багатодітній сім`ї, яка перебувала в скрутному матеріальному становищі.

В процесі перегляду кримінального провадження колегія суддів враховує ці обставини.

Разом з тим, вказане порушення суду першої інстанції колегія суддів вважає несуттєвимим, оскільки наявність вказаної обставини не могла вплинути на висновки суду про необхідність призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі, в встановленому розмірі

Адже, призначивши ОСОБА_7 міру покарання за ч.2 с.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України в розмірі близькому до мінімального, та за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України, тим самим суд першої інстанції в повній мірі врахував дані щодо особи неповнолітнього обвинуваченого та сукупність всіх обставин, що пом`якшують покарання.

Підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_7 через суворість призначеного йому покарання, як про це просить захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити повністю.

Вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 31 грудня 2014 року змінити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст.162 в виді штрафу в розмірі 850 грн.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

· за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.69 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі;
· за ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі.
· За ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі;
· за ч.3 ст.185 КК України на три роки один місяць позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_7 в виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді - три підписи:

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2