Справа № 161/52/14-к Провадження №11-кп/773/58/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька Волинської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, має двоє дітей, тимчасово непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_9 2000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. за надання правової допомоги.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 30 вересня 2013 року, близько 01 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольно сп`яніння, поблизу бару «Транзит» в с. Гірка Полонка Луцького району, під час конфлікту з ОСОБА_9 , що виник на побутовому грунті, умисно схопив останню за плече та руку, різко потягнув донизу, від чого вона впала на асфальт. Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що сторона обвинувачення не подала беззаперечних доказів про факт перебування під час конфлікту ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що до показань потерпілої та з її сторони свідків слід ставитись критично, оскільки перед подією вони вживали спиртні напої, зацікавлені у вирішенні провадження. Судом безпідставно відхилено клопотання сторони захисту про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який з показань ОСОБА_11 був очевидцем події, а це позбавило можливості ОСОБА_7 захищатися від пред`явленого обвинувачення. Вирок побудований на суперечливих доказах і в ньому належним чином не обґрунтовано та не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Досудове слідство і суд належним чином не з`ясували усі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що перешкодило ухвалити законний та справедливий вирок.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 злочину, при вказаних у вироку обставинах, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Твердження ОСОБА_7 про те, що він умисно легких тілесних ушкоджень потерпілій не спричиняв були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні і з обґрунтуванням спростовані з наведенням у вироку переконливих мотивів.

Зокрема, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що 30 вересня 2013 року поблизу бару «Транзит» в с. Гірка Полонка Луцького району, ОСОБА_7 схопив її двома руками за плече та лікоть, умисно шарпнув, потягнув донизу, від чого вона впала на асфальт, вдарившись обличчям та іншими частинами тіла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1487 від 28.10.2013 року потерпілій ОСОБА_9 спричинені легкі тілесні ушкодження і вони виникли в результаті контактів з тупим твердим предметом при обставинах і в час вказаний нею.

Про те, що ОСОБА_7 схватив потерпілу за лікоть і плече та умисно потягнув донизу на асфальтоване покриття, від чого вона впала та вдарилась обличчям, руками та ногами, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Потерпіла та вказані свідки також підтвердили факт перебування ОСОБА_7 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав не вірити показанням потерпілої та даних свідків у суда не було, оскільки вони послідовні, співпадають і об`єктивно підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Проаналізувавши всі докази в сукупності суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.125 КК України.

Докази якими суд обґрунтував свій висновок про вчинення ОСОБА_7 щодо потерпілої ОСОБА_9 умисного злочину є належними, допустимими і достатніми, а тому твердження в апеляційній скарзі захисника про неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження колегія суддів визнає безпідставними.

При розгляді кримінального провадження судом дослідженні всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для прийняття правильного рішення.

Показання свідка ОСОБА_11 про те, що потерпіла сама впала і отримала тілесні ушкодження суд обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки вони нічим не підтверджені і спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , висновком судово-медичної експертизи про характер, механізм і ступінь отриманих потерпілою тілесних ушкоджень.

Посилання захисника в апеляційній скарзі про те, що суд допустив неповноту судового слідства, оскільки не допитав свідка ОСОБА_10 , який зі слів свідка ОСОБА_11 був очевидцем події, чим порушив право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, колегія суддів до уваги не приймає.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження під час досудового слідства та при наданні підозрюваному та його захиснику доступу до матеріалів кримінального провадження клопотання про допит даного свідка не заявлялось.

При призначені ОСОБА_7 покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу.

Покарання ОСОБА_7 призначено в межах санкції ч.1 ст.125 КК України з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.

Законних підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, по доводах, викладених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

П О С Т А Н О В И В:
Вирок Луцького міськрайонного суду від 11 лютого 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4