Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Пойди М.Ф.,
суддів:Квасневської Н.Д. і Суржка А.В.,
за участю прокурора Опанасюка О.В.,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 2 жовтня 2014 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 4 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року щодо неї, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 4 грудня 2013 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та мешканку АДРЕСА_1, таку, що судимості не мала,

за ч. 5 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади строком на 3 роки з конфіскацією всього майна;

за ч. 2 ст. 366 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади строком на 3 роки;

за ч. 1 ст. 382 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади строком на 3 роки з конфіскацією всього майна.

З ОСОБА_5 на користь КС «Мрія» стягнуто 1 333 000 грн. заподіяної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року вирок змінено. Зокрема цей вирок в частині вирішення цивільного позову скасовано та в цій частині справу направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_5 визнано винуватою в тому, що вона обіймаючи посаду бухгалтера-касира Білгород-Дністровського структурного підрозділу кредитної спілки «Мрія», розташованого по вул. Леніна, 27 у м. Білгород-Дністровському Одеської області, будучи наділеною повноваженнями посадової особи та матеріально-відповідальною особою, умисно, зловживаючи службовим становищем, шляхом службового підроблення, у період з 21 березня 2008 року по 16 грудня 2008 року, склала завідомо неправдиві офіційні документи, зокрема заяви про надання кредиту й заяви-анкети на отримання кредиту та шляхом обману надала їх на підпис менеджеру вказаного підрозділу ОСОБА_6, який підписав кредитні договори та договори поруки, після чого вона склала 154 видаткові касові ордери, що не відповідають дійсності, про видачу грошових коштів в якості кредиту та підписала їх від свого імені, а також від осіб, на імʼя яких було складено договори та від імені поручителів за даними договорами, які у КС «Мрія» із заявами на отримання кредиту не звертались, договори кредиту, договори поруки заяви-анкети на отримання кредиту, видаткові касові ордери по відповідним кредитам не підписували й кредити не отримували.

Крім того, ОСОБА_5 з 5 квітня 2011 року, умисно, перешкоджала виконанню рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 15 липня 2009 року, яке набрало законної сили 16 липня 2009 року, та відповідно до якого з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Тідісі Юг» стягнуто 22 377 грн. 40 коп., не виконала законну вимогу старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Трояновського І.А., зокрема не надала для огляду належний їй на праві приватної власності автомобіль марки «MITSUBISHI PAGERO», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, та документи на нього.

В касаційній скарзі ОСОБА_5 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 382 КК України, посилається на неправильне застосування кримінального закону за ч. 5 ст. 191 КК України, зокрема вказує, що органами досудового слідства та судом неправильно визначено суму завданої КС «Мрія» шкоди, що вплинуло на кваліфікацію її дій. Також засуджена зазначає про невідповідність призначеного їй покарання тяжкості вчиненого нею злочину та її особі внаслідок суворості. Скаржниця просить скасувати судові рішення, а справу направити на новий судовий розгляд.

Інші доводи касаційної скарги засудженої, які стосуються іншого судового рішення щодо ОСОБА_6, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 2 на ч. 1 ст. 366 КК України, а в решті судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвала апеляційного суду є рішенням щодо законності та обґрунтованості рішень, що перевіряються в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим самим вимогам, що і рішення суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 377 КПК України 1960 року. У ній мають бути наведені докладні мотиви постановленого рішення, усі доводи, що містяться в апеляції, мають бути проаналізовані та жоден з них не повинен залишитись без відповіді. Висновок щодо оцінки доказів належить викладати в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Однак апеляційний суд при розгляді справи щодо ОСОБА_5 в апеляційному порядку не дотримався усіх вимог і положень закону.

Вироком ОСОБА_5 визнано винною у привласненні шляхом зловживання службовим становищем 1 333 000 грн. і ця сума стягнута з неї на користь КС «Мрія». В своїй апеляційній скарзі засуджена не погоджувалась із зазначеною сумою, стверджуючи, що її діями КС «Мрія» було спричинено шкоду на значно меншу суму. Апеляційний суд визнав необґрунтованими доводи апеляції ОСОБА_5 вказавши, що вона діяла з умислом на привласнення саме 1 333 000 грн., однак жодних доказів на підтвердження цього висновку в ухвалі не навів. Крім того, апеляційний суд скасував виро суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, мотивуючи своє рішення тим, що розмір завданої КС «Мрія» шкоди, підлягає уточненню.

Тим самим апеляційний суд допустив суперечності, поставивши під сумнів висновок суду першої інстанції про привласнення ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1 333 000 грн. та щодо правильності кваліфікації її дій за ч. 5 ст. 191 КК України.

Тому ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною та обґрунтованою. Така ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку суд має ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм, та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, перевірити всі доводи апеляції, та, з урахуванням усіх обставин, прийняти належне рішення та викласти його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись ст. ст. 394, 395, 396 КПК України 1960 року, п. 11 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

СУДДІ:

М.Ф. ПОЙДА А.В. СУРЖОК Н.Д. КВАСНЕВСЬКА