У Х В А Л А
Справа №377/590/15-к
Провадження №1-кс/377/103/15
31 травня 2015 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:
прокурора прокуратури м. Славутича ОСОБА_3 ,
затриманого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича Київської області, громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого по ст. 190 ч. 1 КК України, -
- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 389 КК України, -
17 квітня до ЄРДР за вказаним номером з правовою кваліфікацією по ст. 190 ч. 2 КК України внесено відомості про те, 12.04.2015 р. близько 20 години наглядно знайомий хлопець на ім`я ОСОБА_6 обманним шляхом заволодів мобільним телефоном, що належить ОСОБА_7 .
22 травня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за тих обставин, що він, будучи засудженим вироком суду від 12.02.2015 р. по ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, був взятий на облік Славутицьким міським підрозділом Броварського районного відділу КВІ, йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, письмового попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання і він був направлений для відбування покарання до комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму». 23 та 24 березня 2015 року ОСОБА_5 для виконання громадських робіт не з`явився без поважних причин, у зв`язку з чим був письмово попереджений. Незважаючи на це, ОСОБА_5 27 та 30 березня 2015 року знову не з`явився без поважних причин для виконання громадських робіт. У зв`язку з цим був знову письмово попереджений. Незважаючи на це, 8 та 10 квітня 2015 року він знову не з`явився для відбування громадських робіт без поважних причин, а з 14 квітня 2015 року жодного разу не з`явився для відбування громадських робіт за відсутності поважних причин.
22 травня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, за тих обставин, що 12 квітня 2015 року близько 20 години він, біля будинку АДРЕСА_2 , зустрів свого знайомого ОСОБА_7 та вирішив заволодіти його мобільним телефоном. З цією метою під приводом зателефонувати він попросив у ОСОБА_7 дати йому свій мобільний телефон, після чого втік, заволодівши шляхом обману належним тому мобільним телефоном «Lenovo A516» вартістю 1500 грн., з захисною плівкою вартістю 59 грн., силіковоною накладкою вартістю 159 грн., сім-картою оператора МТС вартістю 8 грн. та картою пам`яті вартістю 411 грн..
Постановою прокурора від 22 травня 2015 року матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_5 об`єднано в одне кримінальне провадження.
Прокурор прокуратури м. Славутича Київської області ОСОБА_3 подала до суду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що необхідно для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, про що свідчить те, що він ніде не працює, ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив повторний злочин, на виклик слідчого не прибув.
Одночасно прокурором було подано клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке крім наявності обгрунтованої підозри та вказаних ризиків, мотивовано його нез`явленням до слідчого на неодноразові виклики по телефону і по повістці, врученій його матері.
Ухвалою слідчого судді від 28 травня 2015 року було дано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
30 травня 2015 року ОСОБА_5 було затримано і поміщено до ІТТ Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області.
Вислухавши пояснення прокурора, яка просила задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного, який свою вину в ухиленні від відбування громадських робіт та повторному заволодінні шляхом шахрайства мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_7 не заперечував, думку захисника, яка просила застосувати менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, перевіривши надані копії матеріалів кримінального провадження, вважаю правильним зробити такий висновок.
Відповідно до п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в чому він підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Зі змісту клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обгрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні нових злочинів, передбачених ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст. 190 КК України, яка підтверджується даними з показань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який прямо вказує на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила злочин, показань свідка ОСОБА_8 , який підтвердив показання потерпілого, свідка ОСОБА_9 , який підтвердив показання потерпілого, свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що в той час, коли було вчинено злочин, ОСОБА_5 телефонував йому з невідомого номера, копією вироку суду від 12 лютого 2015 року, що набрав законної сили, яким ОСОБА_5 був засуджений по ст. 190 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт, копією попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили нез`явлення ОСОБА_5 без поважних причин для відбування покарання у виді громадських робіт, доповідними записками про нез`явлення ОСОБА_5 без поважних причин для відбування покарання у виді громадських робіт, копією письмового пояснення ОСОБА_5 про те, що він був попереджений про відповідальність за ухилення від громадських робіт, рапортом дільничного інспектора про те, що при відвідуванні за місцем проживання ОСОБА_5 був відсутній, копією корінця повістки з підтвердженням її вручення ОСОБА_14 для передачі ОСОБА_5 , письмовим зобов`язанням ОСОБА_5 на ім`я прокурора про те, що він зобов`язується не залишати своє місце проживання без дозволу слідчого, прокурора і попереджений, що у разі неявки на виклик до прокурора або слідчого до нього буде застосовано запобіжний захід у виді тримання пів вартою.
Після затримання на підставі ухвали слідчого судді під час допиту як підозрюваного ОСОБА_5 показав, що півтора року вживав «мікс», тобто психотропну речовину, який коштує 100-200 грн. і на це йому потрібні були гроші від продажу викраденого у ОСОБА_7 мобільного телефону. На громадські роботи не з`являвся тому, що заробляв гроші у Чернігові, роздаючи рекламу. Коли його викликали до слідчого, то він не міг з`явитися, оскільки також перебував у Чернігові. Останнім часом «мікс» не вживає.
Беручи до уваги поведінку ОСОБА_5 після засудження за попередній злочин, він свідомо не став на шлях виправлення, продовжив злочинну діяльність, за місцем проживання був відсутній, від контролю членів сім`ї ухилявся, вживав психотропні речовини, ухилявся від відбування призначеного покарання, ігнорував виклики слідчого та прокурора, що свідчить про існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та вчинення нового злочину.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років за умови доведеності, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Санкція статті 389 ч. 2 КК України передбачає найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років. Санкція статті 190 ч. 2 КК України передбачає найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Враховуючи зазначені обставини та докази, вважаю доведеною прокурором наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні нових злочинів, передбачених ст. 389 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, існують ризики, передбачені п. 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та вчинення нового злочину, запобігти яким жодний менш суворий запобіжний захід не зможе, у зв`язку з чим йому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Разом з тим, прокурором не обґрунтовано з достатньою переконливістю необхідність тримання ОСОБА_5 під вартою до 20 липня 2015 року, оскільки інтереси досудового розслідування цього не потребують. ОСОБА_5 визнає свою вину у вчиненні злочинів, про підозру у яких йому повідомлено, труднощів у розслідуванні немає, основний обсяг слідчих дій виконаний.
У зв`язку з чим вважаю необхідним частково погодитись з клопотанням прокурора, обмежившись строком тримання під вартою 30 днів.
Керуючись ст. 177-178, 182-183, 189, 190 КПК України, -
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк тридцять днів, починаючи з 30 травня 2015 року до 28 червня 2015 року включно з утриманням у Чернігівському слідчому ізоляторі.
В іншій частині клопотання відмовити.
Встановити строк дії цієї ухвали до 28 червня 2015 року включно.
Виконання ухвали покласти на Славутицький міський відділ внутрішніх справ Головного управління МВС України в Київській області та Чернігівський слідчий ізолятор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а затриманим - у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1