Справа № 488/5854/13-к 25.12.2014 25.12.2014 25.12.2014
Исправление. не требует повторной отпраки. причина: дата в будущем.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/240/14 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1 ,
Категорія: ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
ч.1 ст.263-1 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001139 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Корабельного району м. Миколаєва на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.04.2003 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитом на строк 1 рік;

23.02.2004 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.2, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання 22.11.2007 року;

28.10.2009 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

07.04.2010 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого за відбуттям строку покарання 24.12.2012 року;

26.12.2013 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

судовий розпорядник ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2014 року, в якій просить вирок суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання за правилами ч.1, ч.4 ст.70 КК України скасувати. Ухвалити в цій частині новий вирок, за яким ОСОБА_6 вважати засудженим: за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263-1 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2013 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 , остаточне покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Крім того, апелянт просить повторно дослідити документи, що містять дані про особу обвинуваченого та вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2013 року, ухвалений стосовно ОСОБА_6 .

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України та призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263-1 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 , призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2013 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 , призначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь: ОСОБА_10 20 795 грн.; ОСОБА_11 4440 грн.; ОСОБА_12 2416 грн.; ОСОБА_13 7330 грн.; ОСОБА_14 1250 грн.; ОСОБА_15 4770 грн.; ОСОБА_16 2750 грн.; ОСОБА_17 -15945 грн.; ОСОБА_18 3530 грн.; ОСОБА_19 11200 грн.; ОСОБА_20 1388 грн.; ОСОБА_21 6660 грн.; ОСОБА_22 13500 грн.; ОСОБА_23 4080 грн.; ОСОБА_1 4600 грн.; ОСОБА_24 2950 грн.; ОСОБА_8 10600 грн.; ОСОБА_25 2960 грн.; ОСОБА_26 6000 грн.; ОСОБА_27 10000 грн.; ОСОБА_28 5450 грн.; ОСОБА_29 - 6680 грн.; ОСОБА_30 2300 грн.; ОСОБА_31 11400 грн.; ОСОБА_32 40600 грн.;

Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи фактичних обставин, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, а також виду і розміру призначеного судом покарання за кожне кримінальне правопорушення, вважає вирок в частині призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень незаконним, та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що поглинання, одного іншим, двох однакових за видом і розміром покарань є не можливим в принципі, а тому суд першої інстанції, невірно визначивши шлях призначення обвинуваченому остаточного покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що призначаючи ОСОБА_6 остаточне покарання, суд недостатньо врахував вчинення ним корисливих злочинів за короткий проміжок часу і через нетривалий час після відбуття покарання за попереднім вироком, а також те, що на момент вчинення кримінальних правопорушень обвинувачений не працював, постійного джерела доходів не мав, має залежність від наркотичних засобів, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, та вчинив кримінальні правопорушення не ґрунті наркоманії.

Апелянт вважає, що призначене обвинуваченому покарання не буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На думку апелянта, вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що в ніч на 3 квітня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_1 автокооперативу «Металург», розташованого по вул. Айвазовського1-А в м. Миколаєві, звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 20 795 грн.

9 квітня 2013 року, у нічний час, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_2 автокооперативу «Лада», розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_11 майно, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4440 грн.

Крім того, в період з 11 по 12 квітня 2013 року, у нічний час, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_3 автокооперативу «Південний», розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_29 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6680 грн.

Також, 22 квітня 2013 року, у нічний час, ОСОБА_6 , проникнувши до гаражу № НОМЕР_4 автокооперативу «Промінь-2», розташованого по вул. Айвазовського 1-Б в м. Миколаєві, таємно викрав майно ОСОБА_12 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 2766 грн.

В ніч на 30 квітня 2013 року, ОСОБА_6 шляхом відтискання воріт, проникнувши до гаражу № НОМЕР_5 автокооперативу «Металіст», розташованого по вул. Ленінградській в м. Миколаєві, таємно викрав майно належне ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7330грн.

Крім того, з вказаного гаражу ОСОБА_6 таємно викрав майно належне ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1250 грн.

В квітні 2013 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник до гаражу № НОМЕР_6 автокооперативу «Південний» , розташованого по вул. Молодіжній, 2 в м. Миколаєві, звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_32 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 40600 грн.

Крім того, 5 травня 2013 року у нічний час, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_15 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10100 грн.

Приблизно 15 травня 2013 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проникнувши до гаражу № НОМЕР_7 автокооперативу «Металург», розташованого по вул. Айвазовського, 1 в м. Миколаєві, таємно викрав належне ОСОБА_28 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5450 грн.

Крім того, 21 травня 2013 року у нічний час. ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник до гаражу № НОМЕР_8 автокооперативу «Металург», розташованого по вул. Айвазовського,1-А в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_16 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2750 грн.

Також, в ніч на 24 травня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник до гаражу № НОМЕР_9 автокооперативу «Металург», розташованого по вул. Айвазовського, 1-В в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_17 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 19 545 грн.

В ніч на 26 травня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник до гаражу № НОМЕР_10 автокооперативу «Ретро», розташованого по вул. Айвазовського в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_18 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4660 грн.

8 червня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник до гаражу АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_19 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 11200 грн.

Крім того, в ніч на 11 червня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник до гаражу АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_20 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1388 грн.

Приблизно 19-20 червня 2013 року у нічний час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проникнувши до гаражу № НОМЕР_11 автокооперативу «Південний-2», розташованого по вул. Автомобілістів в м. Миколаєві, таємно викрав належне ОСОБА_33 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 4080 грн.

Крім того, в ніч на 22 червня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_12 автокооперативу «Південний», розташованого по вул. Молодіжній,2 в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_24 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2950 грн.

Також в ніч на 22 червня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_13 автокооперативу «Південний», розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_21 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6660 грн.

В період з 20 квітня по 23 червня 2013 року у нічий час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проникнувши до гаражу № НОМЕР_14 автокооперативу «Ретро», розташованого по вул. Заводська Площа, 1 в м. Миколаєві, таємно викрав належне ОСОБА_22 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 13500 грн.

В ніч на 26 червня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_15 , автокооперативу «Ретро», розташованого по вул. Айвазовського в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_1 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4600 грн.

В період з 1 по 29 червня 2013 року у нічий час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_16 автокооперативу «Південний -3», розташованого по АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10600 грн.

В період з 1 по 5 липня 2013 року у нічий час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_17 автокооперативу «Ретро», розташованого по АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_31 майно, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 11400 грн.

Також в період з 1 по 5 липня 2013 року у нічий час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_18 автокооперативу «Південний», розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_30 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2300 грн.

В ніч на 7 липня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_19 автокооперативу «Лада», розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_25 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2960 грн.

Крім того, в період з 11 по 13 липня 2013 року у нічий час, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_20 автокооперативу «Металіст», розташованого по вул. Ленінградській, 1 в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_26 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн.

В ніч на 14 липня 2013 року, ОСОБА_6 , шляхом відтискання воріт, проник у гараж № НОМЕР_21 автокооперативу «Промінь 1», розташованого по вул. Новобудівній в м. Миколаєві, звідки таємно викрав належне ОСОБА_27 майно, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 10000 грн.

Крім того, викрадену в ніч на 24 травня 2013 року з гаражу № НОМЕР_9 автокооперативу «Металург», розташованого по вул. Ленінградській в м. Миколаєві, належну ОСОБА_17 рушницю «ИЖ-58», ОСОБА_6 , приніс за місцем свого проживання в квартиру АДРЕСА_9 , де шляхом вкорочення прикладу та стволів виготовив обріз і став його зберігати. Пізніше, у зв`язку з тим, що під час переробки був пошкоджений приклад, ОСОБА_6 , викинув обріз на пустирі в Корабельному районі м. Миколаєва.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; думку прокурора ОСОБА_34 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; потерпілого ОСОБА_8 , який теж підтримав апеляційну скаргу прокурора; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка.

Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 апелянтом не оспорюються.

Разом з тим, вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням кримінального закону при призначені покарання ОСОБА_6 за правилами ст. 70 КК України та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими у ч.ч.1-3 цієї статті, призначаються покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення нового вироку.

Суд першої інстанції невірно визначив шлях призначення обвинуваченому остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, через що допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призначивши ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, так як два покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, кожне, не може бути поглинене одне одним.

Крім того, твердження апелянта про те, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості, є обґрунтованим.

Згідно роз`яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року (із змінами), при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, має суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Однак, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання не в достатній мірі дослідив дані про особу обвинуваченого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 вчинив корисливі злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується негативно ( а. п. 336), перебуває на обліку в наркологічному диспансері з приводу зловживання опіатами (а. п. 334), раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини (а. п. 332).

Крім того обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини за короткий проміжок часу та нетривалий час після відбуття покарання за попереднім вироком, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

З огляду на наведене, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, апеляційний суд вважає необхідним скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення остаточного покарання та постановити новий вирок, яким, за ч.1 ст.70 КК України застосувати принцип часткового складання покарань.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Корабельного району м. Миколаєва задовольнити.

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2014 року відносно ОСОБА_6 , в частині призначення остаточного покарання за ч.1 та ч.4 ст.70 КК України скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим:

- за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263-1 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_6 покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2013 року, у вигляді 3 років позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 , остаточне покарання - 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2