Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 0609/1-611/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2012 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Андрушкевича С.З.

суддів: Котіка В.П., Захарчука С.В.

з участю прокурора: Сидоренка О.П.

засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3

адвокатів: ОСОБА_4,ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 29 грудня 2011 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_5, кім. 107, судимості не має відповідно ст. 89 КК України

засуджено за ст. 186 ч.2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно п. 3 ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_5, кім. 112, -

засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно п. 3 ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_10, кім. 106, судимого 19.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, -

засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволено у повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 635 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, 19 липня 2011 року близько 21-00 год. ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_3, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, відкрито викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_8, на загальну суму 635 грн. В результаті нападу засуджені спричинили потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які відносяться до легких без короткочасного розладу здоровя.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій засуджених, просив вирок суду у звязку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, а також у звязку із неправильним застосуванням кримінального закону, в частині засудження ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за ст. 186 ч. 2 КК України скасувати та постановити новий вирок, за яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Стягнути у дольовому порядку із ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 635 грн. заподіяної матеріальної шкоди. Посилався на те, що при призначенні покарання не були враховані обставини вчиненого злочину, причини та умови, які сприяли вчиненню злочину, та те, що засудженими не відшкодовано заподіяну шкоду.

В апеляції адвокат ОСОБА_4 просила вирок суду щодо ОСОБА_3 змінити у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, помякшити призначене покарання та обрати його із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України. Посилається на те, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_3 не настало, що він вчинив злочин під впливом ОСОБА_1, що він потерпілого штовхнув лише в спину, а не вдарив його, що ОСОБА_3 сприяв розслідуванню. При призначенні покарання судом першої інстанції не було враховано характеризуючі дані засудженого, умови його життя та виховання, наявність декількох помякшуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який частково підтримав свою апеляцію, проти апеляції адвоката заперечував, адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтримали апеляцію захисту, та частково апеляцію прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція адвоката ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, а апеляція прокурора частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Що стосується покарання, яке суд обрав засудженим, то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, даних про їх особи, обставин, які помякшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_3 судом було враховано, що даний злочин вчинено під час іспитового строку за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2011 року, коли він був засуджений за аналогічний злочин, за правилами ст. 71 ч. 1 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які помякшують покарання кожного із засуджених, є щире каяття, вчинення злочину неповнолітніми.

Обставин, які обтяжують покарання засуджених, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу кожного з засуджених, судом враховано їх вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину, їх минуле.

Засуджені мають молодий вік, виховувались, будучи позбавлені батьківського піклування, за місцем навчання характеризуються посередньо, ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, ОСОБА_1 судимості не має. Тяжких наслідків від дій засуджених не настало, потерпілому було спричинено легке тілесне ушкодження.

Призначене засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, засудженому ОСОБА_3 позбавлення волі, колегія суддів вважає правильним.

Апеляція прокурора підлягає задоволенню в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення заподіяної матеріальної шкоди у дольовому порядку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року з відповідними змінами „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна солідарну відповідальність по відшкодуванню шкоди несуть особи, діяння яких були обєднані спільним злочинним наміром, а заподіяна ними шкода стала наслідком їх спільних дій.

Згідно вимог ст.1182 Цивільного Кодексу України, шкода , завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними в частці за рішенням суду.

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції це питання вирішив неправильно, без врахування вимог Цивільного Кодексу України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України , колегія суддів апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2011 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_9 в дольовому порядку по 211 грн.65 коп.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді :