АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/666/13 Головуючий в 1 інстанції
Категорія ст.303,304 КПК Доповідач Бочарников С.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Бочарникова С.О.,

суддів Жечевої Н.І.,

Літвіної В.В.,

при секретарі Вечеренкові Є.М.,

за участю прокурора Черніченка Б.В.,

апелянта ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріал за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2013 року, якою скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження повернуто скаржнику.

Як вбачаться з наданих матеріалів, 04.12.2013 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого по особливо важливих справах прокуратури Запорізької області Тибія В.В. від 18.11.2013 року про закриття кримінального провадження №0000110 у відношенні працівників ДПС ВДАІ Бердянського ГО ГУМВС України в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2013 року, вищевказану скаргу повернуто скаржнику.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою ОСОБА_3 подав на неї апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Він вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, просить скасувати її та призначити новий розгляд його скарги іншим слідчим суддею місцевого суду.

Щодо доводів в частині поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В апеляційній скарзі зазначено, що копію оскаржуваної ухвали скаржник отримав 13.12.2013 р.

Це твердження матеріалами справи не спростовується.

Згідно з ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За вказаних обставин і беручи до уваги, що апеляційна скарга була подана апелянтом до суду 18.12.2013 р., колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був.

Перевіривши надані матеріали , заслухавши доповідача, приймаючи до уваги доводи ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію, висновок прокурора на переконання якого ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, судова колегія вважає, що апеляційна скарга в решті вимог не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя повертаючи скаргу заявнику керувався положеннями ч.1 ст. 304 КПК України, якими передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу (у тому числі постанова про закриття кримінального провадження), можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчий суддя зазначив, що звертаючись до суду скаржник не клопотав про поновлення строку на звернення зі скаргою, лише зазначив, що оскаржувану постанову отримав ввечері 23.10.2013 року. Проте ні самої постанови про закриття кримінального провадження, ні поштового конверту з відміткою установи зв'язку про дату прийняття чи вручення поштового відправлення до суду не надав.

В ухвалі слідчого судді вказано, що кримінальний процесуальний кодекс України не встановлює вимог до скарг, що подаються в порядку глави 26, проте відомості скарги мають бути достатніми, принаймні, для можливості прийняття рішення слідчим суддею про відкриття провадження та призначення скарги до розгляду.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що виходячи з принципу диспозитивності, за відсутності відповідного клопотання скаржника, пропущені процесуальні строки не підлягають автоматичному поновленню.

З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів.

Апелянт в судовому засіданні підтвердив, що копію постанови про закриття кримінального провадження він отримав 23.10.2013 року, а скаргу слідчому судді він подав 04.12.2013 р. Наведене свідчить про те, що скаржник суттєво порушив строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження, тому слідчим суддею, при винесенні ухвали було дотримано вимоги кримінального процесуального закону, скарга ОСОБА_3 з об'єктивних обставин була повернута заявнику і підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 не позбавлений можливості звернутися до слідчого судді з аналогічною скаргою разом з відповідним клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження з посиланнями на конкретні обставини, які б свідчили на поважність причини пропуску процесуального строку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2013 року, якою скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження повернуто скаржнику, залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді