Справа № 1-937/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 грудня 2007
року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лазаріва О.Б.,

секретаря Дунди Л.Р.,

з участю прокурора Чугунової В.М.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Івано-Франківську кримінальну справу
про обвинувачення:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженку та жительку АДРЕСА_1, з середньою освітою,
непрацюючу, одружену, на утриманні має одну малолітню дитину, українку,
громадянку України, раніше несудиму,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина
України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше
судимого - 13.02.2002 року Івано-Франківським міським судом за ст.309 ч.2, 71
КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, 19 березня 2007 року
Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.1 КК України
до штрафу в розмірі 850 грн., -

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.198, 307 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна, а підсудний ОСОБА_4 заздалегідь
необіцяно отримав, зберігав та збув майно, отримане злочинним шляхом за
відсутністю ознак легалізації (відмивання) доходів, а також, незаконно придбав,
зберігав з метою збуту та збув психотропні речовини, будучи особою, яка раніше
вчиняла злочин передбачений ст.309 ч.2 КК України.

Злочини скоєно
за наступних обставин.

07.08.2007
року ОСОБА_3 перебуваючи на перехресті вулиць Січових Стрільців-Незалежності в
м. Івано-Франківську, з салону автомобіля таксі служби «053», марки «Део-Сенс»,
д.н.з.НОМЕР_1 таємно викрала мобільний телефон марки «Нокіа 6220», вартістю 850
грн., в якому знаходилась картка оператора «Діджус» вартістю 25 грн. на рахунку
якого знаходилось 10 грн.

В той же
час, після згаданої вище крадіжки мобільного телефону ОСОБА_3 звернулась до
підсудного ОСОБА_4 з пропозицією реалізувати даний мобільний телефон. ОСОБА_4
достовірно знаючи, що мобільний телефон викрадений, взяв його у ОСОБА_3 та
погодився його продати. Після цього ОСОБА_4 з метою збуту

2

викраденого
телефону направився до магазину «Кобзарик», що по вул. Вовчинецькій, де разом з
ОСОБА_3 підійшов до невстановленого автомобіля таксі і запропонував водієві
придбати викрадений телефон. Реалізувавши вказаний телефон за 60 грн. підсудні
порівну поділили між собою гроші.

Також
ОСОБА_4 в період часу з 27 по 28 липня 2007 року з корисливих спонукань з метою
збуту у невстановленої слідством особи по вул. Гаркуші в м. Івано-Франківську
незаконно придбав психотропну речовину «амфетамін», яку зберігав при собі.
Придбану психотропну речовину, вагою 0,286 грама ОСОБА_4 того ж дня реалізував
по вул. Гаркуші в м. Івано-Франківську особі відносно якої Коломийським РВ УМВС
30.07.2007 року було порушено кримінальну справу за ст.307 ч.2 КК України.

Підсудна
ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнала повністю, суду пояснила, що 07.08.2007
року сівши разом з сином в таксі служби «053» вона поїхала до квіткового ринку
по вул. Мельника. Під час розрахунку за проїзд у водія не було грошей, щоб дати
здачу і він вийшов, щоб розміняти гроші, а підсудна разом з малолітнім сином
залишилась в автомобілі в якому вона побачила мобільний телефон водія таксі та
вирішила його викрасти. ОСОБА_3 взяла телефон та поклала до своєї сумочки.
Вийшовши з автомобіля вона з сином та ОСОБА_4 пішли гуляти містом. Під час
прогулянки ОСОБА_3 розповіла ОСОБА_4, що вона викрала у таксиста мобільний
телефон та запропонувала продати його, на що він погодився. Підсудна у
вчиненому щиро розкаялась, просила її суворо не карати. Підсудна в повній мірі
визнала заявлений потерпілим цивільний позов на загальну суму 2535 грн.

Підсудний
ОСОБА_4 теж в
повній мірі визнав вину у вчиненому, розказав, що ОСОБА_3 запропонувала йому
реалізувати мобільний телефон, який вона викрала у таксиста, на що він
погодився. Підійшовши до водія незнайомого автомобіля підсудний реалізував
викрадений телефон за 60 грн. Крім цього, підсудний підтвердив, що приблизно на
початку липня 2007 року його знайома на ім'я ОСОБА_5 звернулась до нього, щоб
той допоміг їй знайти наркотичний засіб, на що останній погодився, оскільки був
винен ОСОБА_5 50 грн. На вулиці Гаркуші підсудний придбав у незнайомого
чоловіка «амфетамін» за 20 грн. та в подальшому реалізував його своїй знайомій
ОСОБА_5 за 70 грн. Підсудний у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не
карати.

Дослідження
фактичних обставин справи було обмежено допитом підсудних.

Крім
визнання вини підсудними, їхня вина доведена зібраними по справі під час
провадження досудового слідства доказами, які підсудні не оспорювали і вважали
їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що дії підсудної ОСОБА_3 слід кваліфікувати
за ст.ст.185 ч.1, а дії ОСОБА_4 ст.ст.198, 307 ч.2 КК України, оскільки,
підсудна ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна, а підсудний ОСОБА_4
заздалегідь необіцяно отримав, зберігав та збув майно, отримане злочинним
шляхом за відсутністю ознак легалізації (відмивання) доходів, а також,
незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув психотропні речовини, будучи
особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ст.309 ч.2 КК України.

При
призначенні підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особи винних, а саме те, що ОСОБА_3 раніше несудима, підсудні за
місцем проживання характеризуються позитивно, негативно ставляться до
вчиненого.

До
обставин, що пом'якшують підсудним покарання, суд відносить повне визнання вини
підсудними, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що на
утриманні в підсудної ОСОБА_3 знаходиться малолітня дитина, а підсудний ОСОБА_4
проживає з матір»ю, яка є інвалідом третьої групи. Обставин, що обтяжують
покарання підсудним судом не встановлено.

Враховуючи
згадані вище пом'якшуючі обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину і впливають на пом'якшення покарання, суд вважає за можливим
застосувати до підсудного ОСОБА_4 ч.1 ст.69 КК України та призначити йому
основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 307 ч.2
КК України.

3

Що
стосується заявленого потерпілим ОСОБА_2 цивільного позову, то він підлягає до
задоволення, оскільки розмір шкоди підтверджується матеріалами справи та в
повній мірі визнається підсудною ОСОБА_3

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та
призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 550 грн.

Запобіжний
захід засудженій ОСОБА_3 - підписку про невиїзд - залишити без зміни до
набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 198, 307 ч.2 КК
України, та призначити йому покарання:

·
за ст. 198 КК України - у виді позбавлення волі на строк
один рік;

·
за ч.2 ст.307 КК України, з застосуванням ч.1 ст.69 КК
України - у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців з
конфіскацією половини майна, що належить йому на праві власності;

На
підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк
два роки шість місяців з конфіскацією половини майна, що належить йому на праві
власності.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_4 - тримання під вартою - залишити без зміни до
набрання вироком законної сили.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 04.09.2007 року з дня затримання.

Цивільний
позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1335 грн.
матеріальної шкоди та 1200 моральної шкоди, а всього разом 2535 грн.

Речові
докази - порошкоподібну речовину вагою 1,3 грама, що містить 0,286 грама
амфетаміну (а.с.17 т.1) знищити,

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області

протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення, а засудженим, який перебуває
під вартою,

- в той же строк з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі
апеляції через

Івано-Франківський міський суд.