Дата документу 09.06.2015
Справа № 501/1533/15-к
Іллічівський міський суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001509 від 18.12.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бірюки Ширяївського району Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, є інвалідом третьої групи, працює водієм фірми «НОВІКЪ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2014 року, приблизно о 06 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи, згідно наказу директора ТОВ «НОВИКЪ» про призначення на посаду водія, автомобілем «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «НОВІКЪ», рухаючись по вул.Карла Маркса, у м.Іллічівську Одеської області, на перехресті з вул.Героїв Сталінграду, необережно відволікся від керування автомобілем та на нерегульованому пішохідному переході, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п.1.5, згідно з яким «Дії … учасників дорожнього руху … не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»,

п.1.7, відповідно до якого «водії … зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»,

п.12.1, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

п.12.3, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

п.16.2, відповідно до якого «на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає …»,

п.18.1, відповідно до якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

внаслідок чого не пропустив пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу, вчинив на нього наїзд, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву сегмента бризжейки тонкої кишки, ускладненої ішемією обмеженої ділянки тонкої кишки і внутрішньочеревною кровотечею, закритої тупої травми зачеревневого простору у вигляді підкапсульного розриву у нижньому полюсі лівої нирки і пошкодженням дрібних кровоносних судин навколониркової клітчатки; подряпин обличчя та обох колінних суглобів. При цьому закрита тупа травма органів брюшної порожнини у вигляді травматичного розриву сегмента ділянки тонкої кишки, ускладнена ішемією (порушенням кровообігу) обмеженої ділянки тонкої кишки і внутрішньочеревною кровотечею, а також закрита тупа травма забрюшинного простору у вигляді підкапсульного розриву у нижньому полюсі лівої нирки і пошкодження дрібних кровоносних судин навколониркової клітчатки належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; подряпини обличчя та обох колінних суглобів за своїм характером та течією зазвичай мають незначні швидкоминучі наслідки, тривалістю не більше 6 діб, і за цим критерієм належать до легких тілесних ушкоджень.

Порушення ОСОБА_8 пунктів 1.5, 1.7, 12.1, 12.3, 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталася, та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, визнав заявлений до нього прокурором цивільний позов та показав суду, що у грудні 2014 року він працював водієм фірми «НОВИКЪ». 18 грудня 2014 року, приблизно о 06 год. 15 хв., він, керуючи автомобілем «Хюндай», який належить зазначеній фірмі, на перехресті вулиць Карла Маркса та Героїв Сталінграду, у м.Іллічівську, відволікся від керування автомобілем, внаслідок чого не помітив пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу, та скоїв на нього наїзд, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження. Після наїзду він доставив потерпілого до лікарні, де останньому було надано медичну допомогу. У вчиненому розкаявся.

Дослідивши докази у справі, суд доходить таких висновків.

Виннуватість ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, крім його свідчень, підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 18 грудня 2014 року, приблизно о 06 год. 20 хв., він переходив проїзну частину по пішохідному переходу на перехресті вулиць Карла Маркса та Героїв Сталінграду, у м.Іллічівську, де був збитий автобусом під керуванням обвинуваченого. Через наїзд йому були заподіяні тілесні ушкодження. Потерпілий також пояснив, що одразу ж після наїзду обвинувачений надав йому допомогу - доставив до Іллічівської лікарні.

Винність обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.85-88),

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18 грудня 2014 року (а.с.89),

- медичною довідкою стаціонарного відділення ДЗ «Іллічівська басейнова лікарні на водному транспорті МОЗ України» (а.с.90), відповідно до якої о 06 годині 30 хвилин 18 грудня 2014 року ОСОБА_4 було доставлено до зазначеного закладу з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Тупа травма живота. Подряпини обличчя. Подряпини обох колінних суглобів»,

- висновком щодо результатів медичного огляду (а.с.91), відповідно до якого у водія ОСОБА_8 ознак сп`яніння не виявлено,

- висновком судово-медичного експерта (а.с.92-93), відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені: закрита тупа травма органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву сегмента бризжейки тонкої кишки, ускладненої ішемією (некрозом) обмеженої ділянки тонкої кишки і внутрішньочеревною кровотечею, закрита тупа травма зачеревневого простору у вигляді підкапсульного розриву у нижньому полюсі лівої нирки і пошкодженням дрібних кровоносних судин навколониркової клітчатки; подряпини обличчя та обох колінних суглобів. Ці тілесні ушкодження є наслідком дії тупого предмету, яким могли бути пласкі та виступаючі частини автотранспортного засобу (мікроавтобуса), та заподіяні 18 грудня 2014 року.

Закрита тупа травма органів брюшної порожнини у вигляді травматичного розриву сегмента бризжейки тонкої кишки, ускладнена ішемією (порушенням кровообігу) обмеженої ділянки тонкої кишки і внутрішньочеревною кровотечею, а також закрита тупа травма забрюшинного простору у вигляді підкапсульного розриву у нижньому полюсі лівої нирки і пошкодження дрібних кровоносних судин навколониркової клітчатки, які могли бути утворені одномоментно, належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Подряпини обличчя та обох колінних суглобів за своїм характером та течією зазвичай мають незначні швидкоминучі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм належать до легких тілесних ушкоджень. Характер та локалізація тілесних ушкоджень, які були виявлені у потерпілого, не суперечать обставинам, на які вказав останній, тобто в момент утворення зазначених тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати у вертикальному положенні тіла та був повернений передньою поверхнею тіла до автотранспортного засобу, при якому одномоментно могли бути утворені тілесні ушкодження, виявлені у нього,

- висновком судової автотехнічної експертизи з фототаблицею до нього (а.с.94-101), відповідно до якого ходова частина, рульове керування, гальмівна та система освітлення автомобіля «Hyundai Н-1», номерний знак НОМЕР_1 , до моменту настання даної події були у працездатному стані і дозволяли водієві автомобіля змінювати напрямок руху залежно від своїх намірів і ситуації, що складається на дорозі, без ознак наявності несправностей, які могли привести до настання раптових для водія відхилень автомобіля вбік від займаної смуги, а також змінювати швидкість і режим руху цього автомобіля шляхом застосування гальмування з відомою цьому водієві ефективністю,

- протоколом огляду предмета - автомобіля «Hyundai Н-1», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.102), долученого до кримінального провадження у якості речового доказу (а.с.103),

- наказом про призначення ОСОБА_8 на посаду водія ТОВ «НОВІКЪ» з 01 грудня 2014 року (а.с.111),

- посвідченням водія на ім`я ОСОБА_8 (а.с.112).

Таким чином, ОСОБА_8 як особа, яка керує транспортним засобом, порушивши правила безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий (а.с.107-зворот), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.109), працює, позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.44, 108, 111), одружений (а.с.106), є інвалідом третьої групи (а.с.83, 110), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.113).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та суду у встановленні істини у справі, добровільне відшкодування завданого збитку (а.с.104, 136).

Крім того, суд враховує, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, надання ним допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з урахуванням меж пред`явленого йому обвинувачення (згідно обвинувального акту), судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час судового розгляду прокурор, потерпілий ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_5 та представник цивільного позивача ОСОБА_6 просили суд не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, мотивуючи повним відшкодуванням ОСОБА_8 завданої потерпілому злочином майнової та моральної шкоди, інвалідністю обвинуваченого, а також тим, що останній працює водієм та ця робота є для нього єдиним джерелом існування (а.с.44, 110, 136).

За таких обставин суд вважає доцільним не призначати обвинуваченому передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особа обвинуваченого, його перша судимість, наявність у нього родини та його інвалідність дають суду підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.75 КК України він підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого (а.с.11), в якому потерпілий, уточнивши позовні вимоги (а.с.65-66), просив суд стягнути з ОСОБА_8 на свою користь завдану злочином майнову шкоду у розмірі 3332,96 грн. та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди просив стягнути з останнього 50 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий просив залишити його позов без розгляду, пояснивши, що обвинуваченим повністю відшкодована завдана злочином майнова та матеріальна шкода, про що він надав суду заяву (а.с.136).

За таких обставин цивільний позов потерпілого слід залишити без розгляду.

Прокурор прокуратури м.Іллічівська Одеської області ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах державного закладу «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» з цивільним позовом до обвинуваченого про стягнення з нього витрат, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_4 , у розмірі 5861,15 грн. (а.с.34-43).

В судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_6 цивільний позов прокурора підтримав, просив його задовольнити.

Згідно ст.1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати закладові охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07 липня 1995 року у кримінальному провадженні відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчинені злочину встановлена обвинувальним вироком суду.

Обвинувачений визнав заявлений до нього прокурором цивільний позов і не оспорював його розмір, іншими учасниками судового провадження розмір цивільного позову також не оспорювався.

Розмір цивільного позову прокурора підтверджується кошторисом витрат на стаціонарне лікування потерпілого (а.с.39-43).

За таких обставин позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.75, п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Речовий доказ: автомобіль «Hyundai Н-1», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.103), переданий на зберігання ТОВ «НОВІКЪ», - залишити зазначеному товариству.

Процесуальні витрати у розмірі 442,26 грн., пов`язані із залученням експерта (а.с.101), стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення з останнього завданої злочином майнової та моральної шкоди залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілому його право звернутися до суду з позовом до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.

Позов прокурора прокуратури м.Іллічівська Одеської області ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_8 на користь державного закладу «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» вартість стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_4 у розмірі 5861,15 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя