Справа № 487/56/15-к
Провадження № 1-кп/487/155/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 року. Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Миколаєві питання щодо угоди про примирення в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві і проживає в цьому ж місті по АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

06 січня 2015 року вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2015 року близько 19 год.00 хв. ОСОБА_5 знаходився в приміщенні кав`ярні «Охота» за адресою: м.Миколаїв, вул..Червоних Майовщиків, де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В цей час Пренько попросив у ОСОБА_4 його мобільний телефон «Nokia Asha 202» чорного кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) щоб зателефонувати, на що той погодився і передав вказаний телефон обвинуваченому. Після цього у останнього виник злочинний умисел направлений на заволодіння вказаним телефоном. Реалізуючи свій умисел, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 утримуючи при собі мобільний телефон «Nokia Asha 202», який належить ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 заподіяв шкоду ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 700 гривен.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення, укладена «29» грудня 2014 року між потерпілим та обвинуваченим.

На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілому не відшкодована.
Потерпілий вважає, що обвинувачений за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що в барі разом з потерпілим та ще одним товаришем випивали. Потім він, з наміром привласнити телефон потерпілого, попросив його у ОСОБА_4 , пояснивши, що треба зателефонувати. Отримавши телефон пішов з бару та здав в ломбард. Додав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст.474 КПК України, які їй були роз`яснені судом

Потерпілий в судовому засіданні підтвердив свідчення обвинуваченого, додавши, що ніяких претензій до нього не має, шкода йому відшкодована. Додав, що свої права та наслідки укладення угоди розуміє, просив затвердити угоду.

На виконання вимог ст.474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Прокурор проти затвердження угоди не заперечував.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (невеликої тяжкості), особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази по даному провадженню відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, стст.374, 474 475 КПК, суд
У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 29.12.2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005703.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 29.12.2014 року покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України від 05.04.2001 р. звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно вимог ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти на протязі іспитового строку орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Вирок Ленінського районного суду від 06.01.2015 року виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня у його проголошення.

Суддя: