Справа № 1- 175/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2008 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Яценка С.Л.

при секретарі Зайвенко Л.М.

з участю прокурора Журби В.В.

адвокатів ОСОБА_13,
ОСОБА_14

ОСОБА_15,
ОСОБА_16

та потерпілих ОСОБА_8,
ОСОБА_17,

ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с.Миколаївка Смілянського
району, а жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою,
одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця с.Миколаївка
Смілянського району Черкаської області, а жителя АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера МВС,
приватного підприємця, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця м.Херсон а жителя
АДРЕСА_3, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,
розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_4, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не одруженого, працюючого тренером в спортклубі «Витязь»
м.Сміли, раніше не судимого,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_5,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, раніше судимого

- 13 грудня 2005 року Смілянським міськрайонним судом за ч.1 ст.122 КК
України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від
відбуття покарання з 1 річним іспитовим строком,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, уродженця с. Балаклея,
Смілянського району, Черкаської
області, а жителя АДРЕСА_6, українця,
громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, не
працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_7, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

-
за ч.3 ст.355, ч.3 ст.146 КК України

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2006 року
встановив причетність ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які працювали у нього та його
дружини, як приватних підприємців, до розкрадання товарно-матеріальних
цінностей зі складу, що на території будинковолодіння АДРЕСА_8, внаслідок чого
йому та його дружині спричинено
матеріальної шкоди.

З метою виконання цивільно-правових зобов'язань
- відшкодування спричиненої крадіжками
шкоди, він організував злочинну групу, до складу якої ввійшли ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_12, кримінальна справа щодо якого закрита в зв'язку зі смертю, ОСОБА_4,
ОСОБА_11, кримінальна справа щодо якого виділена в окреме провадження в зв'язку
з його розшуком, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яка діяла з 23 лютого по 2 березня 2006 року.

ОСОБА_1 розробив план скоєння злочинів, згідно якого учасники
організованої групи, мали із
застосуванням погроз і насильства примусити ОСОБА_8 відшкодувати 40000 грн.,
ОСОБА_10 - 50500 грн., ОСОБА_9 - 5050 грн.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
були виконавцями планів, розроблених ОСОБА_1.

23 лютого 2006 року згідно
розробленого плану ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 близько 12 години в кафе-барі "Світанок", що на привокзальній площі ст. Шевченко в м.
Сміла з метою примушування до виконання цивільно-правових зобов'язань
запропонували ОСОБА_10 написати розписку про відшкодування ОСОБА_1 10000 доларів США за спричинену крадіжкою шкоду. В зв'язку з
тим, що він не виконував цієї вимоги, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 пригрозили йому
застосуванням фізичної сили, а ОСОБА_12
наніс декілька ударів по голові та ниркам. Потім ОСОБА_12
і ОСОБА_3 наділи ОСОБА_10 на
голову поліетиленовий пакет та відвезли в погріб будинковолодіння АДРЕСА_1.
Цього ж дня близько 17 години ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 перевезли його в погріб будинковолодіння АДРЕСА_9 цього ж села, де нанесли йому численні удари руками та ногами
в різні частини тіла, завдавши фізичного болю. В зв'язку з чим ОСОБА_10
зобов'язався віддати грошові кошти в сумі 7000 грн.

24 лютого 2006 року близько 11 години, знаходячись в кафе «Салют», що в м.
Сміла, ОСОБА_12 та ОСОБА_3 з приміненням
фізичного насильства примусили ОСОБА_10 переписати розписку про своє
зобов'язання відшкодувати не 7000 грн., а 10000 доларів США, а потім відвезли
його на склад по АДРЕСА_8, де
ОСОБА_2 наніс ОСОБА_10 удар
кулаком в щелепу, спричинивши фізичний біль. З метою тримання ОСОБА_10 під
психологічним та фізичним тиском в кафе-барі «Малібу» в м. Сміла ОСОБА_4 наніс йому два удари кулаком в голову,
завдавши фізичного болю. В будинку АДРЕСА_10 з метою примушування ОСОБА_10 сплатити 10000 доларів
США, ОСОБА_12, погрожував сокирою, а
ОСОБА_11 кочережкою наніс йому декілька
ударів по спині, після чого ОСОБА_10
погодився передати їм 10000 доларів США.

23 лютого 2006 року ОСОБА_1,
діючи до заздалегідь розробленого плану
з метою відшкодування спричиненої крадіжками шкоди ОСОБА_8 близько 17
години доставив його до пров. Уральський
м.Сміла, де ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_5, затягнули його в автомобіль ВАЗ-2106, нанесли численні удари кулаками по різним частинам
тіла і відвезли в погріб
будинковолодіння АДРЕСА_10. Там ОСОБА_3 погрожував йому вбивством, в зв'язку
з чим ОСОБА_8 погодився віддати 15 тис.
грн. Цю суму дружина ОСОБА_8 поклала в
поліетиленовий пакет на підвіконня кухні
своєї квартири АДРЕСА_11, де їх забрали невстановлені члени організованої
групи. Для подальшого продовження примушування до виконання цивільно-правових
зобов'язань ОСОБА_8, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 відвезли його до складського
приміщення за адресою АДРЕСА_8. Там ОСОБА_1
примушував його написати розписку на 25 тис. грн. і спричинив фізичний
біль. Після цього ОСОБА_12 надів йому
на голову емальоване відро і ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 нанесли численні удари руками та ногами, спричинивши
йому тілесні ушкодження середньої тяжкості. Злякавшись тиску, ОСОБА_8 написав
розписку про своє зобов'язання сплатити 40 000 грн., після чого відвезли в той
же погріб. Наступного дня на вимогу невстановленого учасника організованої
групи дружина ОСОБА_8 віднесла 25 000 грн. в кафе-бар "Світанок", що
на привокзальній площі ст. Шевченко м.
Сміла, які забрали невстановлені учасники організованої групи. Одержані кошти ОСОБА_1
розподілив між членами групи.

Після передачі грошей ОСОБА_8 був звільнений з погребу.

25 лютого 2006 року ОСОБА_1, діючи до
розробленого плану -
відшкодування спричиненої крадіжками шкоди ОСОБА_9 в сумі 1000 доларів США, в
будинку АДРЕСА_8 близько 11 год. 00 хв. домагався від нього написання розписки
на цю суму. Оскільки ОСОБА_9 відмовився виконати вказані вимоги, ОСОБА_1,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 спричинили йому фізичний біль, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - психологічний тиск. Злякавшись тиску, він
написав розписку про своє зобов'язання сплатити 1000 доларів США ОСОБА_1.
Наступного дня біля будинку АДРЕСА_12, Смілянського району приблизно о 15
годині ОСОБА_19 - мати ОСОБА_18 передала ОСОБА_1 300 доларів США. Отримані грошові кошти
ОСОБА_1 розподілив між учасниками
злочину.

Підсудні вину свою визнали
повністю, в скоєному покаялися.

Крім визнання своєї вини підсудними, їх винність в скоєнні злочину
підтверджується доказами, добутими відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України.

Дії підсудних суд кваліфікує за ч. 3 ст. 355 КК України як
примушування до виконання
цивільно-правових зобов'язань, тобто вимогу виконати цивільно-правове
зобов'язання з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами,
вчинене повторно, з погрозою вбивства, поєднане з насильством, що не є
небезпечним для життя і здоров'я, вчинене організованою групою, поєднане з
насильством небезпечним для життя і здоров'я, що спричинило тяжкі наслідки та
завдало великої шкоди та за ч.3 ст.146 КК України як незаконне позбавлення
волі, вчинене з корисливих мотивів, способом небезпечним, для життя та здоров'я
потерпілого, здійснені протягом тривалого часу, вчинене організованою групою.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, роль кожного з них в скоєнні злочину та їх
особи, кожен з яких по місцю проживання, а ОСОБА_4 і по місцю роботи,
характеризуються позитивно, в скоєному
щиро покаялися, повністю відшкодували завдані збитки потерпілим, на утриманні
ОСОБА_1 знаходяться батьки, яким понад 70 років, тому суд вважає за можливе,
обравши кожному з них покарання у виді
позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України і звільнити кожного з них від
покарання з випробуванням.

Те, що підсудні відшкодували завдані збитки, в скоєному щиро покаялися,
суд враховує як такі обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд знаходить за можливе призначити
кожному з них покарання з приміненням ст.69 КК України нижче від найнижчої
межі, встановлених санкцією ч.3 ст.355 та ч.3 ст.146 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, їх роль і причини
скоєння злочину, особи підсудних, кожен з яких по місцю проживання
характеризується позитивно, в скоєному щиро покаялися, повністю відшкодували
завдані збитки потерпілим, на утриманні
ОСОБА_2 знаходиться мати, якій понад 70 років, йог стан здоров'я, тому суд
вважає за можливе обрати кожному з них
покарання з приміненням ст.69 КК України більш м'яке не зазначене в санкції
статті за ці злочини у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.81 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнати
винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.355 та ч.3 ст.146 КК України
і призначити їм покарання :

ОСОБА_1 за ч.3 ст.146 КК України з приміненням ст.69 КК України - 4
роки позбавлення волі, за ч.3
ст.355 КК України з приміненням ст.69 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначити покарання - 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.146 КК України з приміненням ст.69 КК України
- 3000 грн. штрафу.

за ч.3 ст.355 КК України з приміненням ст.69 КК України - 2000
грн. штрафу.

На підставі ст.70 КК України шляхом складання призначених покарань
остаточно визначити штраф - 5 тис. грн.

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ч.3 ст.146 КК України з приміненням
ст.69 КК України - 3 роки
позбавлення волі кожному, за ч.3 ст.355 КК України з приміненням ст.69 КК
України - 2 роки позбавлення волі
кожному.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначити покарання - 3 роки позбавлення волі кожному.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 від відбуття покарання,
якщо ОСОБА_1 протягом 3-річного, а
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - 2
річного іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на
них обов'язки.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про місце
проживання та періодично з'являтися туди для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити
дотеперішній - підписку про невиїзд - до вступу вироку в законну силу, а
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - відмінити.

Речові докази: відро, кочережка, напилок та сокира, які знаходяться в
камері зберігання Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області -
знищити, аудіо-мікро касета «Panasonnic» та відеокасета «LG», які знаходяться в
слідчого - знищити, а ксерокопії двох розписок ОСОБА_9, які знаходяться в
матеріалах кримінальної справи, залишити при кримінальній справі.

Арешти, накладені на майно ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_5 постановами слідчого від 13 липня 2006 року, ОСОБА_6
постановою слідчого від 25 липня 2006 року, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_3 постановами слідчого від 11 вересня 2006 року - зняти.

Апеляція на вирок може бути подана учасниками судового розгляду до
апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Головуючий: