Номер справи 623/3256/15-к
Номер провадження 1-кп/623/222/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року м. Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілої: не з`явилась
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-Дергачівським районним судом Харківської області 31.03.2010р. за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавленні волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;
-Ізюмським міськрайонним судом Харківської області 13.02.2015р. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_5 , 01.07.2015р., приблизно о 0 год., переслідуючи корисливу мету наживу, з неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно викрав сталеву ванну, розмірами 150х70 см, висотою 42 см, товщиною стінок 0,2 см, вартістю 410 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередьною змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 30 червня 2015 року приблизно о 20:00 год. він зустрівся з ОСОБА_5 , який запропонував йому здати ванну, яка знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 , близько 0 год. 01 липня 2015 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 зайшов через заброшений будинок на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де таємно вкрали сталеву ванну, яку потім здали особі на ім`я ОСОБА_7 за 108 грн.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій органом досудового розслідування як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:
ОСОБА_4 офіційно не працює, офіційно не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно, раніше судимий за ч.3 ст. 185 КК України, про що свідчать: довідки лікарів, характеристика з місця проживання, довідка з військомату, вимога щодо судимості та його свідчення, довідка з кримінально виконавчої інспекції.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до злочину середньої тяжкості.
Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття.
Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Керуючись ст.65 КК України, з урахуванням викладеного суд вважає, що міра покарання підсудному повинна бути обрана в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
При цьому, оскільки ОСОБА_4 був засуджений 13 лютого 2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки, а злочин, який є предметом даного судового розгляду, скоїв у період іспитового строку, тому суд остаточно призначає покарання у відповідності до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Як зазначено в обвинувальному акті речові докази: сталева ванна повернуто потерпілій під розписку, з урахуванням чого вважати їх повернутими законному власнику.
Судові витрати відсутні
Цивільний позов не заявлено.
Оскільки ОСОБА_4 судом було призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, враховуючи відсутність у нього постійної роботи та стійких соціальних зв`язків, вчинення ним злочину в період іспитового строку, суд вважає, що до набрання вироком законної сили щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 71, ч.2 ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 349, 370, 374 КПУ України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.02.2015р. у виді 1 року та 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 3 (трьох) років та 1 місяця позбавлення волі.
До набрання вироком суду законної сили обрати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.
Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Судові витрати відсутні.
Речові докази повернуті потерпілому, вважати повернутими.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя ОСОБА_1