Справа № 473/215/15-к
ВИРОК
іменем України
"19" березня 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого за призначенням адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , законного представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001998 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Врадіївка Врадіївського району, Миколаївської області, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:

- 18.06.1991 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.17-ч.2 ст. 215-3, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, звільненого з місць позбавлення волі 19.07.1991 року на підставі п.а ст.1 Указу Верховної ради СРСР Про амністію від 12.07.1991 року.

- 03.01.1992 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, ухвалою Миколаївського обласного суду від 28.01.1992 року вирок змінено та призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 09.06.1994 року за відбуттям покарання.

- 03.02.1995 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.215-3 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 20.10.1999 року за відбуттям строку покарання.

- 13.11.2000 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 31.07.2001 року на підставі п.б ст.3 Закону України Про амністію від 05.07.2001 року.

- 25.10.2002 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 05.08.2005 року за постановою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2005 року умовно-достроково в порядку ст.81 КК України на 01 рік 07 днів.

- 17.04.2006 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.187 України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 19.02.2010 року по відбуттю строку покарання.

- 23.12.2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

- 23.03.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1, 4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 05.09.2014 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2014 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 проходив повз домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 , біля якого на вулиці стояв автомобіль ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 . В цей час у ОСОБА_5 виник корисливий умисел на незаконне заволодіння цим автомобілем. Скориставшись тим, що сторонніх осіб біля автомобілю не було та за його діями ніхто не спостерігав, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля та розбив каменем заднє вітрове скло та проник до салону автомобілю. Після цього, не змігши завести автомобіль, відкотив його до берегу річки Мертвовод та залишив його там, тим самим незаконно заволодів даним автомобілем та спричинив ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 25976 гривень. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Крім цього, в цей же час, тобто після незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , у обвинуваченого виник корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна з салону автомобілю. ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобілю з кишені джинсових шортів, які лежали на задньому сидінні автомобіля та з-під підлокітника, таємно викрав грошові кошти в загальній сумі 1200 грн., а також з передньої панелі автомобіля від`єднав та таємно викрав автомагнітолу «KENWOOD» вартістю 800 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 2000 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. В цей же час, тобто після незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 , у обвинуваченого виник намір на незаконне заволодіння важливими документами з салону автомобілю. ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобілю, з-під сонцезахисного козирка таємно викрав: технічний паспорт про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 2107 р.н. НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 , штрафний талон серії НОМЕР_4 , страховий поліс серії АВ №7858281, свідоцтво про підвищення кваліфікації водіїв на ім`я ОСОБА_12 серії НОМЕР_5 , страховий поліс серії АС №9291672, медичну довідку щодо придатності керування транспортним засобом серії 10ААА № 057381 на ім`я ОСОБА_12 , талон на мопед «Yamaha», якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом важливими особистими документами.

В ніч з 07.10.2014 року на 08.10.2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, через огорожу проник до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належних ОСОБА_15 двох собак породи «французький бульдог», які перебували на території подвір`я, вартістю 1500 грн. за одну собаку, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 3000 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

12 жовтня 2014 року, в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через огорожу, проник до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 шляхом розбиття створи металопластикового вікна, проник до приміщення житлового будинку з якого таємно викрав: магнітофон «LG» вартістю 500 грн., DVD програвач «Bravis-610N» вартістю 600 грн., цифровий тюнер Т-2 «Strong SRT 8500» вартістю 700 грн., керамічний тепловентилятор «Eurofan ECV-306A» вартістю 279 грн., куртку чоловічу шкіряну демісезону вартістю 1500 грн., куртку чоловічу шкіряну зимову вартістю 2700 грн., які належать ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 6279 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

В ніч з 20.10.2014 року на 21.10.2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через огорожу проник до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 пошкодивши шляхом ривку врізаний замок, проник до приміщення літньої кухні, з якого таємно викрав належний ОСОБА_8 обігрівач «UFO L/18 Classi», потужністю 1800-2000 W, вартістю 889 грн., чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

В ніч з 01.11.2014 року на 02.11.2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, через огорожу, проник до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_15 майно, а саме: собаку породи «французький бульдог» вартістю 1500 грн., велосипед «Аіст» вартістю 200 грн., а також металеву дренажну решітку розмірами 1,5х0,6м та металеві прути різної довжини загальною вагою всього 60 кг, вартістю 2,00 грн. за 1 кг., на суму 120 грн., які перебували на території даного подвір`я, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1820 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

13.11.2014 року, в денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, через огорожу, проник до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме ноутбук «Lenovo G-585» вартістю 4500 грн., рідкокристалічний телевізор «Sharp LC-32S7E» вартістю 3000 грн., цифровий супутниковий приймач «Viasat SRT 7707» вартістю 200 грн. та радіоприймач «Kipo» вартістю 170 грн., чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 7870 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.

16.11.2014 року близько 4 год. 00 хв. в м.Вознесенську Миколаївської області по вул. Жовтневої революції №16 біля магазину «АТБ», ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_10 , після чого, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, а саме погрожуючи застосуванням предмету, зовні схожого на ніж, примусив потерпілу піти по вул.Танасчишина до берегу річки Мертвовод, де продовжуючи свої злочинні дії з застосуванням фізичної сили, вчинив напад на ОСОБА_10 та відкрито заволодів належним останній майном, а саме: мобільним телефоном «Fly IQ 445» вартістю 1300 грн., цифровим фотоапаратом «Nikon Coolpix L820» вартістю 1999 грн., золотими сережками вагою 3 гр. вартістю 620 грн. за 1 гр. на суму 1860 грн., срібним ланцюжком з хрестиком та підвіскою загальною вагою 16 гр. вартістю 23 грн. за 1 гр. на суму 368 грн., чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 5527 грн. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

17.11.2014 року біля 16 год. 00 хв. в м.Вознесенську Миколаївської області по вул.228 Стрілецької дивізії, в районі Вознесенської ЦРЛ, ОСОБА_5 , маючи корисний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, відкрито заволодів у ОСОБА_13 грошима в сумі 457 грн., а саме вихопив їх з її рук, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В ніч з 18 листопада 2014 року на 19 листопада 2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий намір, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до будинку, який розташований в АДРЕСА_6 . Знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з автомобілю DAF CF 85 р.н. НОМЕР_6 разом з напівпричепом (цистерна) ЕТА р.н. НОМЕР_7 , який стояв біля даного будинку, таємно викрав запасне колесо розміром 295 на 80 R 22,5 з шиною «Kormoran», яке належало ОСОБА_11 . В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_11 спричинено матеріальний збиток на суму 3000 гривень.

Також, в ніч з 23 листопада 2014 року на 24 листопада 2014 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий намір, з метою таємного викрадення чужого майна, знову прийшов до будинку, який розташований в АДРЕСА_6 . Знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з автомобілю DAF CF 85 р.н. НОМЕР_6 разом з напівпричепом (цистерна) ЕТА р.н. НОМЕР_7 , який стояв біля будинку, таємно викрав запасне колесо розміром 385 на 65 R 22,5 з шиною «Matador», яке належало ОСОБА_11 . В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_11 спричинено матеріальний збиток на суму 2000 гривень. Вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

19 березня 2015 року на підставі положень частини 2 ст.349 КПК України за клопотанням сторони захисту, зокрема обвинуваченого, було змінено встановлений на початку судового засідання порядок дослідження доказів і з врахуванням позицій учасників процесу докази досліджувалися в порядку ч.3 ст.349 КПК України, оскільки ні обвинувачений, ні потерпілі не оспорювали обставин, які були встановлені під час досудового розслідування та зазначені в обвинувальному акті. Суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю. Суду пояснив, що в середині вересня 2014 року, близько 08 години вечора побачив авто білого кольору, пошкодив каменем заднє бокове скло, заліз в автомобіль і звідти взяв магнітофон та гроші, які були в автомобілі. Потім почув якийсь шум, виліз з машини, залишивши все там. Потім шум стих, нікого не було і він, щоб його ніхто не бачив, відкотив авто в бік згори і забрав вказані речі, магнітофон потім викинув, бо він був не робочий. ОСОБА_5 пояснив, що документи потерпілого ОСОБА_16 передав знайомому, щоб той передав власнику. Через деякий час, йдучи по ринку, він побачив потерпілу ОСОБА_17 з її чоловіком, які жили поруч з ним по пров.Мертвоводському. Як пояснив обвинувачений, він їм продавав речі під час вчинення злочину за попередньою судимістю. Побачивши їх, він вирішив піти до них додому, оскільки тих вдома не було. Переліз через паркан, через вікно проник до будинку та виніс те, що можна було винести ДВД, магнітофон, вилізши через інше вікно, яке відкрив, оскільки перше було вузьке. Обвинувачений пояснив, що в нього складні взаємовідносини з матір`ю через нового чоловіка матері. Його житло на пров.Мертвоводському мати здала квартирантам. Оскільки мати займається розведенням собак, то він, перелізши через огорожу за місцем проживання матері, викрав, вивівши з двору, двох собак породи французький бульдог, яких потім продав в м.Южноукраїнську. Відразу після скоєного, мати почала йому дзвонити та питати куди він подів собак. Він їй сказав, щоб вона писала заяву до міліції, а через пару днів узяв ще одну собаку і продав знайомому в районі сирзаводу. Проходивши по вул.Мічуріна, побачив, що на вікнах будинку відсутні штори і вирішив, що там ніхто не проживає і вечорі пішов туди. Літня кухня була зачинена, він смикнув за ручку, язичок у замка був слабкий, вони відчинились. Звідти він викрав обігрівач ОСОБА_18 . Через кілька днів на вул.Лисенка вранці побачив як мешканці вийшли з двору, подивився чи вони пішли, підійшов до воріт, відкрив їх. В сараї взяв ломик, зірвав замок в будинок, звідки викрав ноутбук, телевізор, цифровий супутниковий приймач, радіоприймач, які склав у покривало, виніс, подзвонив знайомому і той все забрав. Вночі пішов на ОСОБА_19 , на перехресті вул. ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 побачив вантажне авто, в корзині знизу якого були два запасні колеса. Заліз під машину, відкрутив одне колесо, відкотив його до річки Мертвовод. Зателефонував знайомим, які забрали колесо.

Через кілька днів близько 3-ї години ночі по вул.Ж. Революції, біля магазину АТБ зустрів потерпілу ОСОБА_23 , яка йшла з залізничного вокзалу. Снігур пояснила, що живе в Натягайлівці, йде вона на ОСОБА_19 щоб переночувати у знайомих. Коли пройшли кафе «Кармен» та підійшли до кладки через річку, де освітлення не було, він наказав її знімати золоті вироби. Коли потерпіла стояла обличчям до нього, а спиною до кладки з боку вул. ОСОБА_20 до кладки підходив чоловік та йшов просто на них. Потерпіла віддала обвинуваченому сережки, ланцюжок, підвіску тримала в руках, з телефону дістала сім-картку. Обвинувачений поклав собі в карман телефон, із сумки потерпілої забрав фотоапарат. Потерпіла пропонувала піти до банкомату та зняти гроші, які були у неї на картці. Коли чоловік, який йшов з вулиці ОСОБА_20 пройшов повз них, обвинувачений наказав стояти їй спокійно, чоловік повернув на вул.Танасчишина і його не стало видно. Обвинувачений пояснив, що він залишив потерпілу та пішов в напрямку вул.Гордієнко, коли дійшов до середини кладки, потерпіла почала кричати, а він побіг в напрямку центру міста. Взяв таксі і поїхав на автовокзал. Вранці зателефонував знайомому, показав сережки, фотоапарат та просив привезти за них гроші. Про походження речей нічого не пояснював, кулон дав так. Знайомий повідомив йому, що ювелірні вироби ювелір повернув, оскільки все місто знає, що вони з грабежу. Здав іншому ювеліру, а йому привіз гроші за фотоапарат і сережки 650 грн. Через 2-3 години знайомий почав телефонувати з вимогою повернути гроші, оскільки сережки шукає міліція.

Наступного дня він згадав про друге колесо на перехресті вул. ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , пішов туди, машина вже стояла ближче до двору і колесо було на ціпку і на замку. Дома він взяв лом, колесо забрав, відніс під міст через р.Метвоовод. Знайомі з Олександрівки забрали колесо.

По епізоду з потерпілою ОСОБА_13 обвинувачений суду пояснив, що після того як познайомився із потерпілою від неї дізнався, що в неї на картці є 15 тис. грн., які вона хоче витратити на придбання житла. Маючи намір заволодіти її коштами, він зателефонував та просив дати грошей в борг ніби на ліки для матері. Потерпіла погодилася, проте, оскільки вона жила в с.Пряме, то він поїхав до неї на таксі. Потерпіла йому сказала, що з картки знімати гроші не потрібно, оскільки в неї є 500 грн. готівкою. На таксі він забрав її на зупинці с.Пряме і вони поїхали до міста в район ЦРБ. Там потерпіла придбала в магазині картку поповнення МТС з тих грошей, які планувала дати йому. Далі вони пішли в бік стаціонару, а таксист, який їх привіз, почав сигналити, оскільки вони не розрахувалися. Він почав вимагати у ОСОБА_13 гроші, щоб розрахуватися за таксі, які та тримала в руках. Потім забрав у неї всі гроші, розрахувався за таксі та пішов в напрямку вулиці Щорса.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що в той день коли відносно неї стався напад, вона вирішила заночувати у знайомої. Вирішила піти за покупками до магазину АТБ, біля якого стояла і чекала дзвінка. Підсудний приставив їй ніж до горла, наказав мовчати, забрав телефон з якого вона на його вимогу витягала сім карту. Оскільки вона дуже злякалася - то мовчала, бо не в повній мірі усвідомлювала ситуацію. У обвинуваченого на лівій руці був пакет, він схопив її під руку, і приставив ніж до горла та наказав йти за ним в напрямку кафе «Кармен». Як пояснила потерпіла, вона з ним не розмовляла, оскільки була в шоковому стані, а через те що підвернула ногу і через вузьку та довгу куртку не могла від нього втекти. Вони пройшли повз кафе «Кармен», обвинувачений перевів її через кладку на вул.Гордієнко і почав питати скільки їй років та де вона живе. Вона не відповідала. Десь за крок від кладки обвинувачений приставив її ніж і сказав: «Ми прийшли». Потерпіла пояснила що вона три рази дуже голосно кричала, але ніхто не відреагував. Обвинувачений сказав їй «тихо-тихо, тебе ніхто не почує» схопив її та перевів назад до «Кармену» і за два кроки від кладки звалив на землю. Вона просила забрати її речі, але не чіпати її. Обвинувачений сказав, що не буде її вбивати та наказав знімати сережки, ланцюжок. Коли вона знімала ланцюжок, то побачила, що на кладці йшов чоловік. Обвинувачений приставив їй ніж до горла і наказав мовчати. Коли хлопець проходив повз них - вона мовчала, а обвинувачений їй сказав: «ти так роботи не будеш» (тобто кричати). Їй було страшно і вона мовчала. Той хлопець пройшов повз них і допомоги не надав, оскільки вона не кричала. Обвинувачений почав знову переводити її через кладку в зворотному напрямку, хотів штовхнути з мосту через перила, проте вона не впала. Питав скільки їй років, вона відповіла що вона неповнолітня. Погрожуючи ножем та фізичною розправою, обвинувачений перевів її на вул.Гордієнко і за один крок від містка почав тягти в ліву сторону, проте вона пручалася і сказала що з ним не піде, потім сказала обвинуваченому що якщо він викине ножа то вона піде з ним. Обвинувачений викинув ніж у річку та дістав інший великий ніж, ручка якого була замотана в газету. Вона спитала його: «Це ніж?», він сказав: «Так». Вона дістала гаманець, в якому були картки з аптеки, таксі та інші картки на знижку товарів і сказала, що має на картці в банку 5 тис. грн. стипендії, які не знімала тривалий час, хоча насправді цього не було. Вона плутала картки в руках, і обвинувачений забрав їх і поклав до кишені. Обвинувачений наказав їй щоб вона йшла з ним, але вона відмовилась і він почав їй погрожувати. Коли він витягнув її на середину містка, вона запропонувала йому піти зняти стипендію з картки, проте він сказав що на ОСОБА_19 немає банкоматів. В цей час вона знову побачила чоловій силует і намагалась спілкуватись з обвинуваченим так, щоб він не бачив цього чоловіка. Проте коли він його побачив і почав її відводити, наказавши мовчки йти за ним, - вона вирвалась і почала бігти до цього хлопця, якому повідомила про все що з нею сталося. Обвинувачений почав швидко тікати, а хлопець побіг за ним. Проте вона сказала, що обвинувачений з ножем і хлопець повернувся до неї. Наступного дня подала заяву до міліції. В результаті скоєного злочину мали проблеми із здоров`ям і зверталася до психолога. Викрадений телефон їй повернули, проте він був не робочий.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що з обвинуваченим, який є її сусідом, познайомилася близько 3 років тому. Обвинувачений жив в будинку поруч, був адекватний, охайний, вигулював собак. Одного разу звернувся до них з пропозицією купити в нього речі оскільки він виїжджає, це в неї підозр не викликало, і вона купила речі, які не були нові, в тому числі меблі. Обвинувачений сам допомагав їх переносити. Через деякий час прийшла мама обвинуваченого з міліцією і влаштувала скандал з приводу цих речей, вимагала їх повернення. Всі речі забрали, проте гроші за них не повернули. В жовтні 2014 року коли вона повернулась додому, то побачила розбите вікно, в будинку було все перевернуто. Було викрадено 2 шкіряні чоловічі куртки, магнітофон, двд, цифровий тюнер, фен. Нічого з викраденого майна повернуто не було.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що з приміщення літньої кухні, двері якої було зачинено, - в результаті того, що було вирвано замок, було викрадено обігрівач «УФО», який був повернутий йому співробітниками міліції.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що свою робочу машину він ставив біля будинку, у вихідний день він побачив, що було викрадено запасне колесо. Пізніше він ставив машину ближче до двору, а друге колесо закріпив ціпком. Після того, як було украдено перше колесо, вночі через 4 дні, - було викрадено й друге колесо.

Потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що приблизно 19 вересня 2014 року він приїхав з роботи близько 6 години вечора. Машину залишив біля хвіртки, машина була зачинена, коли вийшов через деякий час, автомобіль був відсутній. Викликав ДАІ, яким повідомив про зникнення автомобіля. Наступного дня на мобільний телефон йому зателефонував незнайомий чоловік та повідомив, що знайшов його автомобіль біля кладки через річку Мертвовод. Це було приблизно на відстані 800 метрів від його будинку. В автомобілі було розбите заднє праве вітрове скло, не було підлокітника, під кермом була вирвана пластина, вирвано замок запалювання. Крім того, були відсутні документи та 1500 грн. Також не було магнітофону, футболки та одеколону. Через 3 дні незнайомий чоловік за 1000 грн. повернув йому викрадені документи.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 13.11.2014 року коли був на роботі, йому зателефонувала дружина та повідомила, що з будинку викрали телевізор, ноутбук та радіо колонку. Потерпілий поїхав до міліції, разом з якими прибув на місце події, де було оглянуто та складено протокол. Телевізор йому було повернуто співробітниками міліції, інші речі ні. Злочинець проник до будинку через двері, зламавши замок.

Потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що перед тим, що сталося, обвинувачений телефонував їй на мобільний телефон, номер якого дізнався у спільних знайомих, і вони спілкувалися. Через деякий час обвинувачений зателефонував їй та попросив грошей ніби то на ліки для хворої матері. До неї приїхав на таксі і вони поїхали до лікарні. Там потерпіла в магазині купила картку поповнення МТС. Вони рушили в бік лікарні, оскільки вона думала, що обвинувачений буде купувати ліки в аптеці. Коли вони йшли в бік лікарні, таксист почав їм сигналити і ОСОБА_24 сказав, що потрібно заплатити за такси 120 грн. Потерпіла зазначила, що не може пояснити, як гроші опинилися у неї з кишені в руках. Обвинувачений почав видирати у неї з рук гроші, побіг в напрямку таксиста, а потім в напрямку вул.Щорса. Потерпіла пояснила, що ті гроші, які вона принесла ОСОБА_24 , вона хотіла сама розрахуватись в аптеці. Гроші в борг йому не позичала, оскільки зрозуміла, що щось не те, оскільки обвинувачений не хотів йти до аптеки. Обвинувачений вихопив у неї 457 грн. на вулиці біля лікарні. З викраденими грошима обвинувачений побіг до такси в яке сів. Коли таксі завелося, вона стала з переду та почала вимагати, щоб він виліз. Обвинувачений вибіг з заду авто та побіг.

Свідок ОСОБА_25 , допитаний в присутності законного представника, суду пояснив, що коли він був на порозі будинку який знаходиться на вул.Майській, він почув голосний жіночий крик. Він спустився по кручі і біля кладки побачив потерпілу ОСОБА_23 та обвинуваченого, які сиділи та розмовляли. Він чув, як обвинувачений казав ОСОБА_23 «ти більше так робити не будеш». Свідку здалося це підозрілим, він пройшов через місток, а коли повертався назад, то побачив, що обвинувачений та потерпіла були вже на іншому боці кладки і обвинувачений тягнув потерпілу за руку та куртку. Бачив, що в руці обвинуваченого був пакет та предмет, схожий на ніж. Цей предмет був у правій руці обвинуваченого і в нього була біла ручка. Коли свідок повертався, намагаючись вдруге перейти місток та наближався до обвинуваченого та потерпілої, яка почала кричати, - обвинувачений почав тікати, після того як свідок за ним побіг. Потім повернувся до потерпілої, яка була в шоковому стані, плакала та пізніше йому розповідала про два ножі, які були у обвинуваченого один маленький, інший великий.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що десь в листопаді 2014 року його знайомий на ім`я ОСОБА_27 та особа, схожа на обвинуваченого, привезли йому на продаж колеса, які, як пояснив ОСОБА_27 , - обвинувачений за щось отримав на роботі. Свідок придбав одне колесо за 1000 грн., яке через 3-4 дні продав. Пізніше дзвонили й пропонували йому ще колеса, але він відмовився.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, суд вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - є рецидив злочинів, обумовлений не знятою і непогашеною судимістю.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується негативно; у вчиненому розкаявся, просив вибачення у потерпілих, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 15.05.2000 року; зі слів обвинуваченого має важкі хронічні захворювання, а також те, що злочини, які вчинив обвинувачений, в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише у разі застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі. Підстави для застосування положень ст.69 КК України судом не встановлені.

Цивільні позови по справі відсутні.

Оскільки згідно із ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає, що стягненню з обвинуваченого підлягають витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна;

- за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити без зміни запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО Миколаївської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту на підставі ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, - тобто з 28 листопада 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 245,70 грн. витрат за проведення експертизи.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Fly IQ 445», переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_10 , - залишити останній як власнику; обігрівач UFO L/18 Classik, переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 , - залишити останньому як власнику; телевізор Shаrp LC 32 S7E, переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , - залишити останньому як власнику; трьох собак породи французький бульдог, металеву дренажну решітку, металеві прути. передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_28 , - залишити останній як власнику; два чохла на передні сидіння автомобіля, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського МВ УМВС - передати потерпілому ОСОБА_12 ; змив РБК, який здано на зберігання в кімнату речових доказів Вознесенського МВ УМВС знищити.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а підсудним - в той же строк з дня вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_1