Справа № 743/1422/13-к
Провадження №1-кп/743/82/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2013 року Ріпкинський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді Сташківа
В.Б.,

при секретарях Прохоренко
А.В., Нерус Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ріпки
кримінальне провадження (внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000002 від 8 січня 2013р.) по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Чернігова, громадянина України,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, з вищою освітою, не
одруженого, не працюючого,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1, такого, що не
має судимості,

за ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального
провадження:

- прокурора Ріпкинського району
Чернігівської області Артеменка О.С.,

- потерпілої ОСОБА_3, її представника

ОСОБА_4,

- потерпілої ОСОБА_5,

- потерпілої ОСОБА_6,

- потерпілої ОСОБА_7,

- потерпілої ОСОБА_8,

- обвинуваченого ОСОБА_1, його
захисника

ОСОБА_9,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 наказом УМВС України в
Чернігівській області №186 о/с від 04
жовтня 2012 року призначений на посаду
старшого оперуповноваженого КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області та вступаючи на
службу в органи внутрішніх справ,
прийняв присягу про дотримання
Конституції України, чинного
законодавства України, вимог статутів
і наказів.

ОСОБА_1 згідно Закону України "Про
міліцію" був співробітником державного
озброєного органу виконавчої влади,
органу, який здійснює правоохоронні
функції, тобто співробітником
правоохоронного органу, а також особою,
уповноваженою на виконання функцій
держави, від імені держави здійснював
функції забезпечення правопорядку,
тобто був службовою особою.

ОСОБА_1, будучи представником влади,
зобов'язаний у своїй роботі при
виконанні службових обов'язків
керуватися Конституцією України,
Кодексом України про адміністративні
правопорушення, Законом України "Про
міліцію", Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженим Наказом МВС № 114 від 29.07.1991
р., Інструкцією з оформлення матеріалів
про адміністративне правопорушення,
затвердженої Наказом МВС України № 185
від 22.02.01 та іншими нормативними актами
та документами, які регламентують
роботу працівників міліції та
виконувати обов'язки, передбачені п. 5 ч.
1 ст. 10 Закону України "Про міліцію", в
тому числі припиняти адміністративні
правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, п. 7 ст. 11
Закону України "Про міліцію" ОСОБА_1
наділений правом складати протоколи
про адміністративні правопорушення,
зокрема за ст. 156 КУпАП.

Згідно ст. 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення ніхто
не може бути підданий заходу впливу в
зв'язку із адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановленому законом.
Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю при відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

4 грудня 2012 р., ОСОБА_1, перебуваючи при
виконанні своїх службових обов'язків,
знаходячись в смт.Любеч Ріпкинського
району Чернігівської області,
достовірно знаючи, що неповнолітній
ОСОБА_10 4 грудня 2012 року не купував пиво
«Балтика-7» в кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_9»,
що розташований в АДРЕСА_2 та належить
ФОП ОСОБА_11, склав завідомо неправдивий
офіційний документ - протокол про
адміністративне правопорушення від 4
грудня 2012 року (серії ЧН №0335829) за ст. 156
ч. 2 КУАП відносно продавця кафетерію
«ІНФОРМАЦІЯ_9» ОСОБА_3 в якому зазначив,
неіснуючий факт правопорушення, а саме
реалізація пива «Балтика-7»
неповнолітньому ОСОБА_10.

8 грудня 2012 р. ОСОБА_3 підписала вже
складений протокол про
адміністративне правопорушення від 4
грудня 2012 року (серії ЧН №0335829) за ст. 156
ч. 2 КУАП, надала пояснення по суті,
отримала копію вказаного протоколу.

Вказаний протокол про адміністративне
правопорушення, разом з іншими
матеріалами про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст..
156 ч. 2 КУпАП був направлений
супровідним листом Ріпкинського РВ
УМВС України в Чернігівській області
від 14.12.2012 р. на розгляд до
адміністративної комісії Любецької
селищної ради Ріпкинського району,
однак не був розглянутий
адміністративною комісією Любецької
селищної ради, у зв'язку з початком
кримінального провадження
прокуратурою Ріпкинського району
Чернігівської області за фактом
складання відносно неї фіктивного
протоколу про адміністративне
правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 пояснив, що
дійсно ОСОБА_10 був виявлений 4 грудня 2012
р., в смт.Любеч, біля кафетерію
«ІНФОРМАЦІЯ_9» з пляшкою пива
«Балтика-7». Вказана особа пред'явила
паспорт їй не було 18 років, повідомив,
що це пиво він придбав в кафетерії
«ІНФОРМАЦІЯ_9», однак йому не було
надано фіскальний чек. Вказує, що
протокол про адміністративне
правопорушення на ОСОБА_3 був складений
саме 4 грудня 2012 р., однак не був
останньою підписаний, оскільки коли
приїхала власниця кафетерію ОСОБА_11, то
остання заборонила ОСОБА_3 підписувати
протокол. До цього ОСОБА_3 була згідна з
протоколом та визнавала факт продажу
пива. Не повідомляла його, що в
кафетерії немає в асортименті
зазначеного пива. У зв'язку з відмовою
від підпису в протоколі йому потрібні
були 2 понятих для фіксації факту
відмови від підпису в протоколі, однак
ніхто не хотів зв'язуватись з ОСОБА_11,
так як остання всім погрожувала. Також
на прийшов і селищний голова ОСОБА_12.
ОСОБА_11 погрожувала йому та ОСОБА_13, що
їх повиганяють з органів внутрішніх
справ, бо у неї є родичі в органах
прокуратури. Вказала, що в неї: «Все
куплено!». Тому вони поїхали з смт.Любеч
з заповненим бланком протоколу про
адміністративні правопорушення, в
якому був відсутній підпис ОСОБА_3 про
ознайомлення, чи 2 підписи понятих на
підтвердження відмови останньої
підписати протокол. При цьому, пиво з
кафетерію не вилучалось. Оскільки
протокол не був заповнений до кінця,
він у заступника начальника РВ УМВС
України по кримінальній міліції
ОСОБА_14 попросив автомобіль аби
поїхали до смт.Любеч, з метою щоб ОСОБА_3
підписала протокол або в присутності 2
понятих зафіксували факт відмови від
цього. Приїхавши в смт.Любеч ДІМ ОСОБА_15
зв'язався з селищним головою ОСОБА_12,
який організував ще одного понятого.
Коли вони зайшли до помешкання ОСОБА_3,
остання спитала ОСОБА_12, що їй робити,
той відповів: «Якщо продавала, то
підписуй!». Після цього, ОСОБА_3
підписала протокол про
адміністративне правопорушення.
Вважає датою складення протоколу про
адміністративне правопорушення саме 4
грудня 2012 р., а не 8 грудня 2012 р., так як
остання дата це дата підпису ОСОБА_3 в
протоколі про адміністративне
правопорушення.

Не зважаючи на не визнання вказаного
обвинувачення, його вина
підтверджується наступним.

Будучи допитаною, в судовому засіданні,
в якості потерпілої ОСОБА_3 вказала, що 4
грудня 2012 р., в обідню перерву, до
кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_9», де вона
працювала на посаді бармена з літа 2012 р.
по березень 2013 р., зайшов молодий
чоловік і відразу ж вийшов, пиво при
цьому не купував. Після того, як він
вийшов до магазину зайшли два
працівники міліції в цивільному одязі
та вказали, що вона продала
неповнолітньому пиво. Хлопець сказав,
що він приїхав в гості до друга, при
цьому вона не бачила яким чином
добрався до них хлопець. Почали
складати протокол про адміністративне
правопорушення, не надавши документи,
які підтверджували їх особи та посади.
Почали погрожувати, що якщо вона не
підпише протокол про адміністративне
правопорушення, то її заберуть до
відділку міліції та заберуть товар. В
процесі розмови приїхала ОСОБА_11 та
почала виясняти на, якій підставі вони
провадять перевірку, записуючи розмову
на диктофон та зателефонувала на
«гарячу лінію» МВС України. Не пам'ятає,
що у них з ОСОБА_16 була розмова. Остання
вказала, щоб вона не підписувала
протокол, бо у них не було в асортименті
пива «Балтика-7». Не пам'ятає в який
період часу вона стажувалась в
кафетерії, а коли працювала на
постійній основі. 8 грудня 2012 р. коли
вона була в себе помешканні в смт.Любеч,
то до неї прийшли ОСОБА_1, селищний
голова ОСОБА_12, аби вона підписала
протокол про адміністративне
правопорушення. При цьому, ОСОБА_12
вказав, щоб вона підписала протокол про
адміністративне правопорушення, який
вже був розпочатий і за це їй буде штраф
500 грн., а якщо не підпише протокол, то
цей факт зафіксують 2 поняті і штраф
буде 16000 грн.. Вважає, що їй завдана
моральна шкода, однак не змогла
пояснити в чому саме вона полягає.

Допитаний в судовому засіданні, в
якості свідка ОСОБА_10 показав, що
ОСОБА_1 він не знає. В 2012 р. в смт.Любеч не
був. Пам'ятає, що в одному з населених
пунктів області придбав пиво і за це
був складений протокол. Однак
обставини не пам'ятає.

При одночасному допиті свідка ОСОБА_10
та потерпілої ОСОБА_3, остання вказала,
що саме ОСОБА_10 та особа, яка нібито
купував у неї пиво.

Перебування ОСОБА_10 4 грудня 2012 р. в
смт.Любеч стверджується також
інформацією про зв'язок кінцевих
обладнань споживачів
телекомунікаційних послуг
абонентського номеру + НОМЕР_2 (а.п. 130-139,
т.1).

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив, що він є Любецьким селищним
головою. До нього 4 грудня 2012 р. дзвонили
щоб він прийшов в якості понятого, але
він був хворий. Коли 8 грудня 2012 р. до
нього зателефонував ДІМ Ріпкинського
РВ УМВС ОСОБА_15, то він разом з ще одним
понятим та ОСОБА_1 пішли до помешкання
ОСОБА_3, з метою зафіксувати факт
відмови від підпису в протоколі за
продаж неповнолітньому пива, бо він
зрозумів, що протокол 4 грудня 2012 р. дана
особа не підписала. У нього ОСОБА_3
спитала: «ОСОБА_25, що мені робити?». Він
відповів, що: «Якщо продала пиво, то
підписуй! Заплатиш 500 грн.!». Наголосив
на тому, що він не змушував ОСОБА_3
підписувати протокол, бо у нього не
такий характер. Не пам'ятає, чи
визнавала факт продажу, чи ні. Після
цього він пішов додому.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснив, що він в грудні 2012 р. працював
головою адміністративної комісії
Любецької селищної ради. 4 грудня 2012 р.
до нього підійшла ОСОБА_11 з приводу
того, що до неї з перевіркою прийшли
працівники міліції, він дав
консультацію щодо порядку допуску
міліції до перевірки. Розмовляв з
ОСОБА_3, яка йому повідомила, що на неї
складають протокол за продаж пива
неповнолітньому. Молоду особу не бачив.
Вказав, що адміністративною комісією
протокол на ОСОБА_3 не розглядався.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює продавцем в
магазині-кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_9»
(смт.Любеч). 4 грудня 2012 р. зайшла до
приміщення кафетерію та поцікавилась,
що відбувається. ОСОБА_3 повідомила, що
на неї складають протокол за продаж
пива. Молодого хлопця бачила один раз. В
кафетерії є касовий апарат. Вказала, що
не пам'ятає чи було в асортименті пиво
«Балтика». Вказала, що ОСОБА_3
стажувалась на посаду продавця, однак
не пам'ятає скільки часу стажувалась.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
пояснив, що до нього в смт.Любеч в
грудні 2012 р. ОСОБА_10 не приїжджав, особу
він не знає.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні
пояснив, що до нього в смт.Любеч в
грудні 2012 р. ОСОБА_10 не приїжджав, особу
він не знає.

Крім того, з досліджених матеріалів про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП на ОСОБА_3
встановлено наступне:

- згідно протоколу про адміністративне
правопорушення, який датований 4 грудня
2012 року (серія ЧН № 0335829), який складений
ст.. о/у. Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 відносно
ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, остання, 04.12.2012
року, о 13 год. 00 хв., працюючи продавцем
кафетерію «ІНФОРМАЦІЯ_9», що належить
ОСОБА_11 та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, в порушення Правил торгівлі,
продала, на той час, неповнолітньому
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 пляшку пива
«Балтика 7-Світле», об'ємом 0,5 л., вміст
алкоголю 4,5 ‰;

- в графі «Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності» вказаного протоколу
ОСОБА_3 вказала, що вона дійсно продала
пляшку пива неповнолітньому, в чому
щиро каялась, та обіцяла більше такого
не робити (а.п. 26, Том 1). У відповідній
графі протоколу вказано, що: «Нічого не
вилучалось»;

- з доданих до Протоколу письмових
поясненнях, які були відібрані слідчим
СВ Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_13 у ОСОБА_10
(а.п. 27, Том 1) доводиться, що останній
вказав, що він 4 грудня 2012 р. перебував в
смт.Любеч у власних справах та приїхав
до свого товариша на ім'я «ОСОБА_41». Він
зайшов в кафетерій «ІНФОРМАЦІЯ_9» та
купив пиво та чіпси за 11 грн.. Однак
продавець йому чек не вручила. Після
цього він вийшов з кафетерію, його
зупинили працівники міліції, яким він
повідомив обставини придбання пива та
пред'явив паспорт. При цьому, вказані
письмові пояснення не датовані;

- з доданих до Протоколу письмових
поясненнях, які були відібрані
оперуповноваженим КМСД Ріпкинського
РВ УМВС України в Чернігівській
області ОСОБА_1 у ОСОБА_3 (а.п. 28, Том 1)
доводиться, що остання 4 грудня 2012 р., в
кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_9» в смт.Любеч
продала хлопцю, якому було на вигляд
більше 18 років чіпси «Люкс» та пиво
«Балтика 7». При цьому, вона не
попросила у нього пред'явити паспорт.
Через 2 хв. до кафетерію, зайшли
працівники міліції та повідомили їй, що
вона продала пиво неповнолітньому,
який пред'явив паспорт. При цьому,
вказані письмові пояснення не
датовані.

Оцінюючи вказані пояснення ОСОБА_3 в
протоколі про адміністративне
правопорушення та відібрані ст. о/у
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1, суд
приходить до висновку, що вони є
доказами, в розумінні ст.. 251 КУпАП, при
провадженні в справах про
адміністративні правопорушення та не
мають доказового значення при розгляді
кримінальних проваджень, в яких суд в
основу рішення кладе показання
потерпілого в ньому, які безпосередньо
сприйняті судом.

Стороною обвинувачення належними та
допустимим доказами не доведено, що в
кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_9» (смт.Любеч),
станом на 4 грудня 2012 р., в продажу не
було наявне пиво «Балтика-7» та на якій
основі працювала у них ОСОБА_3. На
підтвердження цьому відсутні будь-які
письмові докази.

Однак матеріали про адміністративне
правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП на
ОСОБА_3 не містять:

- фіскального чеку на підтвердження
факту продажу 4 грудня 2012 р., о 13 год. 00
хв., в кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_9» пива
«Балтика-7»;

- складених відповідно до ст.ст. 264, 265
КУпАП та п. 2.13 Інструкції з оформлення
матеріалів про адміністративне
правопорушення, затвердженої Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
№ 185 від 22.02.2001 р. протоколів огляду і
вилучення пива «Балтика-7», який є
безпосереднім об'єктом правопорушення;

- у відповідних графах протоколу про
адміністративне правопорушення серії
ЧН №0335829 відсутні записи про огляд і
вилучення пива «Балтика-7», який є
безпосереднім об'єктом правопорушення.
Навпаки, як зазначено вище ОСОБА_1
власноручно вписав в протокол про те,
що: «Нічого не вилучалось»..

Відсутній фіскальний чек на
підтвердження факту продажу 4 грудня 2012
р., о 13 год. 00 хв., в кафетерії
«ІНФОРМАЦІЯ_9» пива «Балтика-7» і в
Книзі обліку розрахункових операцій №
/2 реєстратора розрахункових
операцій MINI-500 МЕ, який належить ФОП
ОСОБА_11, копія якого додана до
матеріалів даного кримінального
провадження (а.п. 115-120, том 2).

Таким чином, офіційний документ -
протокол про адміністративне
правопорушення від 4 грудня 2012 року
(серія ЧН № 0335829), складений старшим
оперуповноваженим КМСД Ріпкинського
РВ УМВС України в Чернігівській
області ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 за ч. 2
ст. 156 КУпАП містить інформацію, яка не
відповідає дійсності.

Щодо допустимості аудіозапису
наявному на DVD-RW диску Videx ALLERGO, який був
визнаний по кримінальному провадженню
речовим доказом, суд приходить до
наступних висновків.

8 січня 2013 р. ОСОБА_11 подала до
прокуратури Ріпкинського району заяву,
в якій остання просила відкрити
кримінальну справу за декількома
статтями КК України відносно ОСОБА_13 та
ОСОБА_1, визнати її потерпілою,
анулювати протокол, який «Добутий»
незаконним шляхом. Одночасно наддала
до заяви вказаний диск (а.п. 6-12, том 1).

Згідно ст. 84 КК України доказами в
кримінальному провадженні є фактичні
дані, отриманні у передбаченому цим
Кодексом порядку, на підставі яких
слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд
встановлюють наявність чи відсутність
фактів та обставин, що мають значення
для кримінального провадження та
підлягають доказуванню. Згідно ст. 86 КК
України доказ визнається допустимим,
якщо він отриманий у порядку
встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути
використаний при прийнятті
процесуальних рішень, на нього не може
посилатися суд при ухваленні судового
рішення.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України
обвинувачення у вчиненні злочину не
може бути обґрунтоване фактичними
даними, одержаними в незаконний спосіб,
а саме: з порушенням конституційних
прав і свобод громадянина і людини; з
порушенням встановлених законом
порядку, засобів, джерел отримання
фактичних даних; не уповноваженню на те
особою тощо.

З заяви ОСОБА_11 слідує, що вона
зафіксувала її суперечку з ОСОБА_13 та
ОСОБА_1 на власний диктофон. Однак
вказаний диктофон не пред'являла в
прокуратуру Ріпкинського району.
Слідчий ОСОБА_37 не перевірив джерело
отримання фактичних даних.

Таким чином, аудіозапис наявний на DVD-RW
диску Videx ALLERGO є недопустимим доказом,
тому суд на нього не посилається при
ухваленні судового рішення.

Оцінивши докази, досліджені під час
судового розгляду, за своїм внутрішнім
переконанням, суд прийшов до висновку
про наявність діяння, у вчиненні якого
обвинувачується ОСОБА_1, що таке діяння
містить склад кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366
КК України, про доведеність винності
ОСОБА_1 в службовому підробленні, тобто
в складанні неправдивого офіційного
документу - протоколу про
адміністративне правопорушення.

В той же час, суд не може погодитись з
обвинуваченням в частині внесення
ОСОБА_1 до офіційного документу -
протоколу про адміністративне
правопорушення від 8 грудня 2013 р.
відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КУпАП
недостовірної дати складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, а саме: 4 грудня 2012 р.,
виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Згідно ч. 1 ст.. 256 КУпАП у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 2, 3 ст.. 256 КУпАП протокол
підписується особою, яка його склала, і
особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративне правопорушення,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 185 від 22.02.2001
р. при вчиненні громадянами
правопорушення уповноважені на те
посадові особи органів внутрішніх
справ згідно зі статтями 254, 255 КУпАП
складають протокол про
адміністративне правопорушення
(додаток 1). Складати протоколи про
адміністративні правопорушення мають
право уповноважені на це посадові
особи територіальних і транспортних
органів та підрозділів внутрішніх
справ, які мають спеціальні звання.

Згідно п. 2.6 даної Інструкції при
складанні протоколу вказується
частина статті та стаття КУпАП, згідно
з якою наступає адміністративна
відповідальність за вчинені
протиправні дії. Зазначається число,
місяць і рік складання протоколу, а
також назва населеного пункту, де він
складений. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
дає письмове пояснення по суті
скоєного правопорушення, яке
записується в протокол, і ставить свій
підпис, а також може робити заяви і
клопотати по суті складання протоколу
та розгляду справи (у разі відмови від
пояснення або підписання протоколу про
це робиться запис посадової особи, яка
склала протокол, що підтверджується
підписами свідків).

Таким чином, Кодекс України про
адміністративні правопорушення та
Інструкція з оформлення матеріалів про
адміністративне правопорушення,
затверджена Наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 185 від 22.02.2001
р. регламентують процедуру складання
уповноваженими на те посадовими
особами органів внутрішніх справ
протоколів про адміністративне
правопорушення та процедуру підпису
протоколу про адміністративне
правопорушення або відмови від підпису
в ньому особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

В той же час, складання протоколу про
адміністративне правопорушення (серії
ЧН №0335829) ст..о/у. КМСД Ріпкинського РВ
УМВС України в Чернігівській області
ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156
КУпАП саме 4 грудня 2012 р., а підписання
ОСОБА_3 вже складеного протоколу 8
грудня 2012 р. та дача в цей день пояснень
підтверджується наступним:

- поясненнями обвинуваченого ОСОБА_1
щодо того, що він склав на ОСОБА_21
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156
КУпАП саме 4 грудня 2012 р., а 8 грудня 2012 р.
він разом з ОСОБА_12 та ще одним понятим
прийшли до помешкання ОСОБА_21, з метою
підписання нею вже складеного ним 4
грудня 2012 р. протоколу про
адміністративне правопорушення за ч. 2
ст. 156 КУпАП або засвідчити факт відмови
в його підписанні, так як 4 грудня 2012 р.
це зробити не вдалося, бо цьому
перешкоджала ОСОБА_11 та не вдалось
знайти в той день понятих;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_3 щодо
того, ОСОБА_1 почав складати протокол
про адміністративні правопорушення 4
грудня 2012 р., а 8 грудня 2012 р. ОСОБА_1 та
ОСОБА_12 прийшли до неї саме для того, що
б вона підписала вказаний не повністю
заповнений протокол про
адміністративне правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_12 щодо того,
що він був викликаний в якості понятого
для засвідчення акту відмови ОСОБА_3
від підпису у вже складеному протоколі
про адміністративне правопорушення,
якщо остання не підпише цей протокол;

- показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_18
щодо того, що 4 грудня 2012 р. ОСОБА_3 їм
повідомляла про те, що на неї складають
протокол про адміністративне
правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_14 щодо того,
що в грудні 2012 р. в суботу до нього, як до
заступника начальника Ріпкинського РВ
УМВС України в Чернігівській області
звертався ОСОБА_1, просив машину та
поїхав в з ОСОБА_22 до Любеча щодо своєї
роботи по документуванню фактів
незаконного продажу пива;

- показаннями свідка ОСОБА_22 щодо того,
що в грудні 2012 р. в суботу він з ОСОБА_15
їхали в смт.Любеч аби перевірити певну
особу. ОСОБА_1 попрохав щоб він забрав
його до смт.Любеч в справах. Приїхавши в
смт.Любеч вони з ОСОБА_15 пішли по
справах, а ОСОБА_1 з понятими пішли по
своїм справам. Для чого потрібні ОСОБА_1
поняті він не знає. Одним з понятих був
селищний голова - ОСОБА_12. Прийшовши
через 30 хв. він разом з ОСОБА_1 поїхали
до смт.Ріпки;

- показаннями свідка ОСОБА_15 щодо того,
що він, як ДІМ Ріпкинського РВ УМВС
України в Чернігівській області
інспектує смт.Любеч і до нього
звертався ст.. о/у КМСД ОСОБА_1 щодо
забезпечення явки понятих в суботу 8
грудня 2012 року, для чого не питав. Він
допоміг знайти понятих, зокрема ОСОБА_12
та він пішов по своїх справах. ОСОБА_12,
ОСОБА_1 та інший понятий були в будинку
ОСОБА_3. Через 30 хв. він повернувся та
побачив, що ОСОБА_1 сів в машину до
ОСОБА_22 та поїхали до смт.Ріпки, а він
пішов до дому.

Оцінивши вказані пояснення
обвинуваченого ОСОБА_1, потерпілої
ОСОБА_3 та показання вказаних свідків, з
урахуванням ст.. 254, 256 КУпАП та
Інструкції з оформлення матеріалів про
адміністративне правопорушення,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 185 від 22.02.2001
р., суд робить висновок, що протокол про
адміністративне правопорушення серії
ЧН №0335829 за ознаками ст. 156 ч. 2 КУАП
відносно ОСОБА_3 був складений ст. о/у.
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 саме 4
грудня 2012 року, так як в той день були в
нього внесені обов'язкові його
реквізити, а 8 грудня 2012 р. ОСОБА_3 дала
пояснення по суті правопорушення,
проставила свої підписи в графах
протоколу про адміністративне
правопорушення.

При цьому, в даному кримінальному
провадженні не проводилась
судова-почеркознавча експертиза з
питання визначення дати внесення ст.
о/у. КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 до
протоколу про адміністративне
правопорушення даних, передбачених п.
2.6 Інструкції з оформлення матеріалів
про адміністративне правопорушення,
затвердженої Наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 185 від 22.02.2001
р..

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що не знайшло свого
підтвердження обвинувачення в частині
внесення ОСОБА_1 до офіційного
документу - протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КУпАП
недостовірної дати складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, а саме: 4 грудня 2012 р.,
отже воно підлягає виключенню.

Також суд не може погодитись з
обвинуваченням в частині видачі ОСОБА_1
завідомо неправдивого офіційного
документу - протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КУпАП,
виходячи з наступного.

Статтею 257 КУпАП передбачено
надсилання протоколу про
адміністративне правопорушення
особою, яка має складати протокол про
адміністративні правопорушення органу
(посадовій особі), уповноваженому
розглядати справу про адміністративне
правопорушення.

В даному випадку адміністративний
матеріал на ОСОБА_3 за ст.. 156 ч. 2 КУпАП,
на підставі ст.. 257 КУпАП, був
направлений супровідним листом
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області від 14.12.2012 р., за
підписом начальника РВ ОСОБА_23, на
розгляд до адміністративної комісії
Любецької селищної ради Ріпкинського
району, яка уповноважена розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156
КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 був лише
виконавцем даного листа.

За змістом ст.. 366 КК України видача
неправдивих документів означає
надання фізичним або юридичним особам
документа, зміст якого повністю або
частково не відповідає дійсності та
який був складений або службовою
особою, яка його видала, або іншою
службовою особою.

Отже обвинувачення в частині видачі
ОСОБА_1 завідомо неправдивого
офіційного документу - протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КУпАП не
знайшло свого підтвердження, тому воно
також підлягає виключенню.

Крім того, ОСОБА_1 пред'явлено
обвинувачення про те, що він наказом
УМВС України в Чернігівській області
№186 о/с від 04 жовтня 2012 року призначений
на посаду старшого оперуповноваженого
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, зловживаючи
службовим становищем працівника
правоохоронного органу, протягом
листопада 2012 - січня 2013 років діяв з
метою створення позитивних показників
в роботі, тобто діючи з іншої особистої
зацікавленості, зловживав своїм
службовим становищем та складав
фіктивні протоколи про
адміністративні правопорушення
передбачені ст. 156 КУАП.

Працюючи на вказаній посаді ОСОБА_1
постійно виконував функції
представника правоохоронного органу,
був наділений повноваженнями на
виконання функцій держави, від імені
держави здійснював функції
забезпечення правопорядку, тобто був
службовою особою.

З метою штучного нарощування
показників ефективності власної
роботи, використовуючи своє службове
становище всупереч інтересам служби,
порушив вимоги нормативно-правовових
актів, що регламентують його права та
обов'язки як працівника міліції, а саме:
ч. 2 ст. Закону України «Про міліцію»,
відповідно до якої, основними
завданнями міліції є забезпечення
особистої безпеки громадян, захист їх
прав і свобод, законних інтересів; ч.1
ст. 3 Закону України «Про міліцію»,
відповідно до якої, діяльність міліції
будується на принципах законності,
гуманізму, поваги до особи, соціальної
справедливості, взаємодії з трудовими
колективами, громадськими
організаціями й населенням; ч. 5 ст. 5
Закону України «Про міліцію»,
відповідно до якої, міліція виконує
свої завдання неупереджено, у точній
відповідності із законом; ст. 7 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, відповідно до якої,
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку із адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановленому законом.
Провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності; п.1 ч. 1 ст. 247
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, відповідно до якої
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю при відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Так, 29 листопада 2012 року ст. о/у КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1
встановивши, що неповнолітній ОСОБА_24
перебуває в стані алкогольного
сп'яніння не склав відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення за ознаками ст. 178 КУАП
та використовуючи його залежний стан
змусив його придбати в магазині
розташованому за адресою: АДРЕСА_3,
пляшку пива «Зіберт». Розуміючи, що
факт купівлі пива неповнолітнім
ОСОБА_24 був створений з метою створення
уяви про свою активну роботу ОСОБА_1
склав відносно продавця магазину
ОСОБА_6 протокол про адміністративне
правопорушення серії ЧН № 0335794 від 29
листопада 2012 року за ознаками ст. 156 ч. 2
КУАП.

В подальшому 30 листопада 2012 року ОСОБА_1
направив матеріали адміністративної
справи відносно ОСОБА_6 за ознаками ст.
156 ч. 2 КУАП на розгляд адміністративної
комісії Олешнянської сільської ради.

За наслідками розгляду вказаної
адміністративної справи 17 грудня 2012
року постановою адміністративної
комісії Олешнянської сільської ради
ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 510 грн..

4 грудня 2012 року ст. о/у КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1
попередньо домовившись зі своїм
неповнолітнім знайомим ОСОБА_10 з
приводу допомоги йому у створенні умов
при яких останньому здійснюватимуть
реалізацію пива в магазинах
Ріпкинського району здійснили виїзд в
с. Красківське де ОСОБА_10 не маючи на
меті купувати пиво та діючи за
вказівками та інструкціями ОСОБА_1
придбав в магазині розташованому за
адресою: АДРЕСА_4, пляшку пива
«Славутич». Розуміючи, що факт купівлі
пива неповнолітнім ОСОБА_10 був
створений ним з метою створення уяви
про свою активну роботу, ОСОБА_1 склав
відносно продавця магазину ОСОБА_5
протокол про адміністративне
правопорушення серії ЧН № 0335793 від 4
грудня 2012 року за ознаками ст. 156 ч. 2
КУАП.

В подальшому 6 грудня 2012 року ОСОБА_1
направив матеріали адміністративної
справи відносно ОСОБА_5 за ознаками ст.
156 ч. 2 КУАП на розгляд адміністративної
комісії Красківської сільської ради.

За наслідками розгляду вказаної
адміністративної справи 19 грудня 2012
року постановою адміністративної
комісії Красківської сільської ради
ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 510 грн.

8 грудня 2012 року о/у КМСД Ріпкинського
РВ УМВС України в Чернігівській
області ОСОБА_1 достовірно знаючи, що
неповнолітній ОСОБА_10 4 грудня 2012 року
не купував пиво «Балтика 7» в кафетерії
«ІНФОРМАЦІЯ_9» розташованому за
адресою: АДРЕСА_2, склав відносно
стажиста на посаду продавця кафетерію
«ІНФОРМАЦІЯ_9» ОСОБА_3 протокол про
адміністративне правопорушення серії
ЧН № 0335829 від 4 грудня 2012 року за
ознаками ст. 156 ч. 2 КУАП в якому вказав,
що ОСОБА_3 здійснила реалізацію пива
неповнолітньому ОСОБА_10 Далі шляхом
погроз та тиску змусив підписати
вказаний протокол ОСОБА_3

В подальшому 14 грудня 2012 року ОСОБА_1
направив матеріали адміністративної
справи відносно ОСОБА_3 за ознаками ст.
156 ч. 2 КУАП на розгляд адміністративної
комісії Любецької селищної ради.

Протокол про адміністративне
правопорушення адміністративною
комісією Любецької селищної ради
відносно ОСОБА_3 не розглянуто та
останню до адміністративної
відповідальності не притягнуто у
зв'язку з початком кримінального
провадження прокуратурою Ріпкинського
району Чернігівської області за
вказаним фактом.

4 січня 2013 року ст. о/у КМСД Ріпкинського
РВ УМВС України в Чернігівській
області ОСОБА_1 попередньо домовившись
зі своїм неповнолітнім знайомим
ОСОБА_25 з приводу допомоги йому у
створенні умов при яких останньому
здійснюватимуть реалізацію пива в
магазинах Ріпкинського району
здійснили виїзд в смт Ріпки де ОСОБА_25
не маючи на меті купувати пиво та діючи
за вказівками та інструкціями ОСОБА_1
придбав в магазині розташованому за
адресою: АДРЕСА_5, пляшку пива
«Балтика-7». Розуміючи, що факт купівлі
пива неповнолітнім ОСОБА_25 був
створений ним з метою створення уяви
про свою активну роботу, ОСОБА_1 склав
відносно продавця магазину ОСОБА_26
протокол про адміністративне
правопорушення серії ЧН № 0335827 від 4
січня 2013 року за ознаками ст. 156 ч. 2 КУАП.

В подальшому 10 січня 2013 року ОСОБА_1
направив матеріали адміністративної
справи відносно ОСОБА_8 за ознаками ст.
156 ч. 2 КУАП на розгляд адміністративної
комісії Ріпкинської селищної ради.

За наслідками розгляду вказаної
адміністративної справи 13 лютого 2013
року постановою адміністративної
комісії Ріпкинської селищної ради
ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 510 грн.

11 січня 2013 року ст. о/у КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1
достовірно знаючи, що неповнолітній
ОСОБА_27 знаходиться під профілактичним
обліком КМСД Ріпкинського РВ УМВС
України в Чернігівській області, як
неповнолітня особа, якій оголошено
про підозру у вчиненні злочину та є
залежним від його вказівок та не має на
меті купувати пиво і діє за його
вказівками та інструкціями змусив
придбати останнього в магазині
розташованому за адресою: АДРЕСА_6,
пляшку пива «Славутич». Розуміючи, що
факт купівлі пива неповнолітнім
ОСОБА_27 був створений ними з метою
створення уяви про свою активну роботу,
ОСОБА_1 склав відносно продавця
магазину ОСОБА_7 протокол про
адміністративне правопорушення серії
ЧН № 0335825 від 11 січня 2013 року за
ознаками ст. 156 ч. 2 КУАП.

В подальшому 7 лютого 2013 року ОСОБА_1
направив матеріали адміністративної
справи відносно ОСОБА_7 за ознаками ст.
156 ч. 2 КУАП на розгляд адміністративної
комісії Ріпкинської селищної ради.

За наслідками розгляду вказаної
адміністративної справи 13 лютого 2013
року постановою адміністративної
комісії Ріпкинської селищної ради
ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 510 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується в
тому, що своїми діями, що виразились
зловживанні службовим становищем
працівником правоохоронного органу,
тобто умисному в особистих інтересах,
використанні службовою особою
службового становища всупереч
інтересам служби, що заподіяло істотну
шкоду охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам окремих громадян
у вигляді незаконного притягнення до
адміністративної відповідальності та
істотну шкоду державним інтересам у
вигляді підриву престижу та авторитету
правоохоронного органу - міліції в
особі Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, тобто у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364
КК України.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 пояснив, що з 04
жовтня 2012 року по початок травня 2013 р.
працював на посаді ст.. о/у КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, до цього
працював в Чернігівському МВ УМВС
України в та в Коропському РВ УМВС
України в Чернігівській області.
Вказав, що йому був необхідний стаж
роботи, аби потім перейти до Києва. До
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області надійшло
доручення начальника УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_28 про по
активізацію роботи щодо недопущення
продажу неповнолітнім особам пива.
Показники діяльності йому особисто
ніхто не ставив. Кількість протоколів
про адміністративні правопорушення, на
його думку, не має значення для
просування по кар'єрній сходинці, не
впливає на звання та заробітну плату.
Поспілкувавшись з директорами шкіл
Ріпкинського району, проаналізувавши
ситуацію в районі з продажу пива
неповнолітнім особам та те, що молодь
спивається, врахувавши те, що до нього
близько 2 років була вільна вказана
посада та у зв'язку з чим не велось
фіксування фактів порушення правил
торгівлі в частині продажу
неповнолітнім пива, і працівники РВ не
знали алгоритму дій по фіксації цих
фактів, він вирішив боротись з «дитячим
пияцтвом» в районі. Зазначив, що
слідчий ОСОБА_37 вказував його
попередниці ОСОБА_29 щодо не
припустимості складання протоколів за
ст.. 156 КУпАП. Він з слідчим СВ
Ріпкинського РВ УМВС ОСОБА_13 29
листопада 2012 р. робили рейд по селам
Ріпкинського району, з метою
відпрацювання даної ситуації.
Проїжджаючи в с.Грибова Рудня біля
магазину побачили, що молода людина
виходить з магазину з пивом. Вказаним
хлопцем виявився ОСОБА_24, якому не було
18 років. У зв'язку з цим, вони зайшли до
магазину та спитали у ОСОБА_6 чи знає, що
вона продала пиво неповнолітньому.
Остання відповіла, що не
пересвідчилась щодо віку даної особи,
визнала даний факт. На неї був
складений протокол, вона його
підписала. Вказує, що до цього він не
знав ОСОБА_24, а тим більше не залучав
його до придбання пива в примусовому
порядку, погрожуючи йому тим, що складе
відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення за
вживання спиртних напоїв в смт.Замглай.
Вважає, що таким чином ОСОБА_24 його
обмовляє, так як при первісному допиті
слідчим він не пам'ятав обставини, які
передували складанню протоколу про
адміністративне правопорушення. Лише
під час додаткового допиту слідчим він
вказав про наявність з його боку
погроз. Тим більше до оголошення в
судовому засіданні протоколу
додаткового допиту він не вказував про
погрози. Вказує, що неповнолітній
ОСОБА_25 сам хотів подивитись, як працює
міліція та добровільно погодився бути
покупцем пива 4 січня 2013 р. в смт.Ріпки у
ОСОБА_26, при цьому гроші на пиво та на
проїзд він давав ОСОБА_25, давав йому
поради. Вважає, що не заборонено КУпАП
проводити «закупки», зокрема при
документуванні факту продажу
неповнолітнім пива. Зауважень з боку
продавця пива не було і в цьому разі,
ОСОБА_26 зі всім погодилась. Вказує, що
неповнолітній ОСОБА_27 є особою, яка 6
січня 2013 р. вчинила злочин, а саме
грабіж. Він, як ст.. о/у КМСД брав участь
в першочергових процесуальних діях.
Вказує, що ОСОБА_27 негативно
характеризується за місцем навчання,
схильний до вживання спритних напоїв
та говорити не правду. Вказує, що 11
січня 2013 р. він відпрацював смт.Замглай,
а саме АПТУ та побачив, як ОСОБА_27
виходить з магазину з пляшкою пива. Він
зупинив його, ще раз з'ясував вік особи
та склав протокол на ОСОБА_7, яка також
не оспорювала факт продажу пива.
Оскільки кримінальне провадження
відносно ОСОБА_27 за ст.. 186 КК України
перебувало в провадженні суду та
прокуратура здійснювала процесуальне
керівництво в кримінальному
провадженню щодо нього та просила йому
призначити занадто м'яке покарання у
виді громадських робіт, то ОСОБА_27
надав слідчому ОСОБА_37. потрібні
показання, обмовивши тим самим його.
Щодо оформлення протоколів на ОСОБА_5 в
с.Красківське 4 грудня 2012 року, то
дійсно ОСОБА_10 був виявлений з пивом в
даному населеному пункті. На його
думку, оскільки йому в смт.Любеч вони з
ОСОБА_13 не дозволили придбати пиво, то
він поїхав в інший населений пункт де
також був виявлений факт продажу йому
пива. Тому вважає, що він є не винним та
просив його виправдати, у зв'язку з тим,
що жодних порушень не вчиняв, а лише
боровся з «дитячим пияцтвом» на
Ріпкинщині. Вважає, що саме прокуратура
гониться за показниками, а не він.
Вказав, що 7 травня 2013 р. був звільнений
з органів внутрішніх справ за
негативної статті, наказ по якій не
оскаржував.

Судовим розглядом встановлено
наступне.

Епізод продажу 29 листопада 2012
року ОСОБА_6 пива неповнолітньому
ОСОБА_24 в продуктовому кіоску в
АДРЕСА_7.

З досліджених матеріалів про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП на ОСОБА_6
встановлено наступне:

- згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 29 листопада 2012 року
(серія ЧН № 0335794), який складений ст. о/у.
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 відносно
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, що остання,
29.11.2012 року, о 15 год. 45 хв., працюючи
продавцем в продуктовому кіоску, що
належить ФОП «ОСОБА_31» та знаходиться
за адресою: АДРЕСА_7, в порушення Правил
торгівлі, продала, на той час,
неповнолітньому ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_6
пляшку пива «Зіберт-Світле», об'ємом 0,5
л., вміст алкоголю 4,7 ‰ (а.п. 48, Том 2);

- в графі «Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності» вказаного Протоколу
ОСОБА_6 вказала, що вона дійсно продала
пляшку пива неповнолітньому, в чому
щиро каялась, та обіцяла більше такого
не робити;

- в доданих до Протоколу письмових
поясненнях, які були відібрані 29
листопада 2012 р. слідчим СВ Ріпкинського
РВ УМВС України в Чернігівській
області ОСОБА_13:

- у ОСОБА_24 останній вказав, що він 29
листопада 2012 р. перебував в с.Грибова
Рудня у свого друга на ім'я ОСОБА_3. Він
зайшов в місцевий магазин та о 15 год. 00
хв. за 4 грн. 50 коп. купив пиво
«Зіберт-Світле». При цьому, продавець
спитала у нього про його вік і він
повідомив, що йому є 18 років. Однак не
просила пред'явити паспорт. Після цього
він придбав ще хлібину, вийшов з
магазину та його зупинили працівники
міліції, яким він повідомив обставини
придбання пива та пред'явив паспорт;

- у ОСОБА_6 остання вказала, що 29
листопада 2012 р., біля 15 год. 30 хв., в
продуктовому кіоску в с.Грибова Рудня
продала хлопцю, який сказав, що йому 18
років пиво за 4 грн. 50 коп.. При цьому,
вона не попросила у нього пред'явити
паспорт. Після цього до магазину зайшли
працівники міліції, яким вона
повідомила обставини продажу пива. (а.п.
50, 51, Том 2);

- чеком по ФОП ОСОБА_30, який доданий до
вказаного Протоколу підтверджується
факт продажу 29.11.2012 р., о 15 год. 28 хв., в
магазині в АДРЕСА_8 пива «Зіберт СО,5Л»
за 4 грн. 50 коп. (а.п. 49, том 2).

Вказані матеріали про адміністративне
правопорушення були направлені
Ріпкинським РВ УМВС України в
Чернігівській області супровідним
листом від 30.11.2012 р. № 9805 (а.п. 47, Том 2) на
розгляд адміністративної комісії
Олешнянської сільської ради
Ріпкинського району. При цьому, ОСОБА_1
є лише виконавцем даного листа, він
його до адміністративної комісії не
направляв.

Протоколом засідання адміністративної
комісії від 17 грудня 2012 р. та постановою
про у справі про адміністративне
правопорушення від 17 грудня 2012 р.
адміністративної комісії Олешнянської
сільської ради Ріпкинського району
доводиться, що ОСОБА_6, як продавець ФОП
ОСОБА_31 за порушення правил торгівлі та
реалізацію особі, яка не досягла 18
років, тобто неповнолітньому 29.11.2012 р.
пляшки пива в магазині в с.Грибова
Рудня було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в сумі
510 грн. (а.п. 53, 54, том 2). Прибутковим та
податковим касовими ордерами від 26
грудня 2012 р. підтверджується факт
сплати ОСОБА_6 за вказаною постановою
штрафу в сумі 510 грн. (а.п. 55, 56, том 2).

Будучи допитаною, в судовому засіданні,
в якості потерпілої ОСОБА_6 підтвердила
той факт, що вказану постанову
адміністративної комісії вона не
оскаржувала та не мала намір її
оскаржувати. Вказала, що 29 листопада 2012
р. перед закриттям магазину до нього
прийшов хлопець, який сказав, що йому 18
років на стільки він і виглядав. Вона
продала йому пляшку пива та продукти
харчування. При цьому, вона не
попросила у нього пред'явити паспорт.
Після цього до магазину зайшли
працівники міліції, яким вона
повідомила обставини продажу пива.
Визнала, що її дії з приводу продажу
неповнолітньому пива є неправомірними,
так як вона не перевірила його паспорт.
Не змогла пояснити в чому полягає
завдана їй матеріальна та моральна
шкода з боку ОСОБА_1. До прокуратури з
заявами не зверталась, а підписала
заяву про залучення потерпілою.

Допитана в судовому засіданні, в якості
свідка ОСОБА_32 показала, що вона
являється Олешнянською сільською
головою. Вказала, що з РВ УМВС надійшов
адмінматеріал на ОСОБА_6 за продаж
неповнолітньому пива. Вона внесла це
питання на адміністративну комісію,
яка розглянувши матеріали притягла
ОСОБА_6 до адміністративної
відповідальності у виді 510 грн. штрафу,
пояснюючи це тим, що хлопець запевнив в
тому, що йому 18 років, однак не спитала
паспорту. ОСОБА_6 постанову не
оскаржувала погодилась та добровільно
сплатила штраф.

Будучи допитаним, в судовому засіданні,
в якості свідка ОСОБА_24, після
оголошення протоколу його додаткового
допиту, остаточно показав, що він в
дійсності 29 листопада 2012 р. в смт.Замлай
піймався з пивом. ОСОБА_1 запропонував
йому аби не складати на нього протокол
за вживання спиртних напоїв в
громадському місці, придбати в одному з
населених пунктах Ріпкинського району
пиво. Він на це був змушений погодитись,
у зв'язку з чим на нього протокол про
адміністративне правопорушення
складено не було. Вони поїхали з ОСОБА_1
на машині до с.Грибова Рудня, де він
зайшов в місцевий магазин та за власні
кошти купив пиво. При цьому, продавець
спитала у нього про його вік і він
повідомив, що йому є 18 років. Однак не
просила пред'явити паспорт. Після цього
він придбав ще хлібину, вийшов з
магазину та його зупинили працівники
міліції, яким він повідомив обставини
придбання пива та пред'явив паспорт.

Епізод продажу 4 грудня 2012 року ОСОБА_5
пива неповнолітньому ОСОБА_10 в
магазині в с. Красківське Ріпкинського
району Чернігівської області.

З досліджених матеріалів про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП на ОСОБА_5
встановлено наступне:

- згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 4 грудня 2012 року
(серія ЧН № 0335793), який складений ст. о/у.
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 відносно
ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, остання, 04.12.2012
року, о 11 год. 42 хв., працюючи продавцем
магазину № 13 Петрушівського ССТ, який
знаходиться за адресою: с.Красківське
Ріпкинського району Чернігівської
області, вул.Карбишева, 14, в порушення
Правил торгівлі, продала, на той час,
неповнолітньому ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5
пляшку пива «Славутич-Світле», об'ємом
0,5 л., вміст алкоголю 4,5 ‰ (а.п. 20, Том 2);

- в графі «Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності» вказаного протоколу
ОСОБА_5 вказала, що вона дійсно продала
пляшку пива неповнолітньому, в чому
щиро каялась, та обіцяла більше такого
не робити;

- в доданих до Протоколу письмових
поясненнях, які були відібрані 4 грудня
2012 р. слідчим СВ Ріпкинського РВ УМВС
України в Чернігівській області
ОСОБА_13 (а.п. 21, 22, Том 2).:

- у ОСОБА_10 останній вказав, що 4 грудня
2012 р. перебував в с.Красківське у
власних справах. Він зайшов в місцевий
магазин та о 11 год. 50 хв. за 16 грн. купив
пиво «Славутич-Світле» та продукти
харчування за 16 грн.. При цьому,
продавець не спитала у нього про його
вік та не просила паспорт. Після цього
він вийшов з магазину, його зупинили
працівники міліції, яким він повідомив
обставини придбання пива та пред'явив
паспорт;

- у ОСОБА_5 остання вказала, що 4 грудня
2012 р., о 12 год. 00 хв., в магазині в
с.Красківське продала хлопцю, якому
було на вигляд більше 18 років продукти
харчування та пиво «Сармат» за 16 грн.,
надавши відповідний чек. При цьому,
вона не попросила у нього пред'явити
паспорт.

Вказані матеріали про адміністративне
правопорушення були направлені
Ріпкинським РВ УМВС України в
Чернігівській області супровідним
листом від 06.12.2012 р. № 10021 (а.п. 19, Том 2) на
розгляд адміністративної комісії
Красківської сільської ради
Ріпкинського району. При цьому, ОСОБА_1
є лише виконавцем даного листа, він
його до адміністративної комісії не
направляв.

Постановою про накладення
адміністративного стягнення від 19
грудня 2012 р. адміністративної комісії
Красківської сільської ради
Ріпкинського району за продаж
неповнолітньому ОСОБА_10 пива
«Славутич-Світле», об'ємом 0,5 л., вміст
алкоголю 4,5 ‰ ОСОБА_5, як продавця
магазину № 13 Петрушівського ССТ було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у
вигляді накладення штрафу в сумі 510 грн.
(а.п. 23). Вказану постанову ОСОБА_5
отримала 19 грудня 2012 р. (а.п. 24, том 2) та 25
грудня 2012 р. добровільно сплатила за
вказаною постановою штраф в сумі 510 грн.
(а.п. 25, том 2).

Будучи допитаною, в судовому засіданні,
в якості потерпілої ОСОБА_5 вказала, що 4
грудня 2012 р., в обідню перерву, в
магазині в с.Красківське продала
хлопцю, якому було на вигляд більше 18
років продукти харчування та пляшку
пива, проте паспорт не перевірила.
Після того, як він вийшов, до магазину
зайшли два працівники міліції. При
цьому, цей хлопець приїхав на тому ж
автомобілі, що і працівники міліції
ОСОБА_1 та ОСОБА_13. Коли з'ясувався вік
даного хлопця, вона спитала
працівників міліції: «Навіщо Ви його
привезли та мене підставили? Це
незаконно!». Працівники міліції
сказали, що хлопця не привозила,
останній сказав, що приїхав на
автобусі. Однак в с.Красківське до них
автобуси не ходили в той день. Визнала,
що її дії з приводу продажу
неповнолітньому пива є неправомірними.
При розгляді справи адміністративної
комісії давала такі ж пояснення, як і в
суді, але фактично визнала вину в тому,
що не перевірила паспорт. Підтвердила
той факт, що вказану постанову
адміністративної комісії вона не
оскаржувала та не мала намір її
оскаржувати. Не змогла пояснити в чому
полягає завдана їй матеріальна та
моральна шкода з боку ОСОБА_1. Однак
після цього погіршився стан її
здоров'я. До прокуратури з заявами не
зверталась, а підписала заяву про
залучення потерпілою.

Допитана в судовому засіданні, в якості
свідка ОСОБА_33 показала, що вона
являється Красківською сільською
головою. Вказала, що з РВ УМВС надійшов
адміністративний матеріал на ОСОБА_5 за
продаж неповнолітньому пива. Вона
внесла це питання на адміністративну
комісію, яка розглянувши матеріали
притягла ОСОБА_5 до адміністративної
відповідальності у виді 510 грн. штрафу,
пояснюючи це тим, що хлопець, якого вона
вперше побачила, запевнив в тому, що
йому 18 років, однак не спитала паспорту.
Будь-яких нарікань на працівників
міліції не висловлювала під час
адміністративної комісії, визнавала
вину. ОСОБА_5 постанову не оскаржувала
погодилась та добровільно сплатила
штраф.

Допитаний в судовому засіданні, в
якості свідка ОСОБА_10 показав, що в
с.Красківське він жодного разу не був, і
не знає де знаходиться даний населений
пункт, знайомих у нього там не має, пива
він там не купував. Він в той день їздив
по області в другом ОСОБА_10 на його
автомобілі «Ауді-4». Працівники міліції
не просили купувати пиво. Коли вийшов з
магазину, то друга не було. Він попросив
працівника міліції відвезти його в
смт.Ріпки, а звідти він поїхав на
Чернігів, попросивши у працівників
міліції гроші на квиток.

До показань даного свідка суд
ставиться критично, бо його показання
спростовані переліченими вище
матеріалами справи про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Епізод продажу 4 січня 2013 року ОСОБА_26
пива неповнолітньому ОСОБА_25 в
магазині в смт.Ріпки Ріпкинського
району Чернігівської області.

З досліджених матеріалів про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП на ОСОБА_26
встановлено наступне:

- згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 4 січня 2013 року
(серія ЧН № 0335827), який складений ст. о/у.
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 відносно
ОСОБА_26 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, остання,
04.01.2013 року, о 16 год. 00 хв., працюючи
продавцем магазину № 23 Ріпкинського
ССТ, який знаходиться за адресою:
смт.Ріпки Ріпкинського району
Чернігівської області,
вул.Святомиколаївська, 46, в порушення
Правил торгівлі, продала
неповнолітньому ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_7
пляшку пива «Балтика 7», об'ємом 0,5 л.,
вміст алкоголю 4,7 ‰ (а.п. 74, Том 2);

- в графі «Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності» вказаного протоколу
ОСОБА_26 вказала, що вона дійсно продала
пляшку пива неповнолітньому та обіцяла
більше такого не робити;

- в доданих до Протоколу письмових
поясненнях, які були відібрані 4 січня
2013 р. ст..о/у. КМСД Ріпкинського РВ УМВС
України в Чернігівській області ОСОБА_1
(а.п. 76, 77, Том 2):

- у ОСОБА_25 останній вказав, що 4 січня 2013
р. перебував в смт.Ріпки у свого друга,
який попросив купити йому хліб,
оселедець та пляшку пива «Балтика», що
він і зробив в місцевому магазині давши
за це 50 грн. та отримавши вказаний товар
та здачу 27 грн.. При цьому, продавець не
спитала у нього про його вік та не
просила пред'явити паспорт. Після цього
він вийшов з магазину та його зупинили
працівники міліції, яким він повідомив
обставини придбання пива та пред'явив
паспорт;

- у ОСОБА_26 остання вказала, що 4 січня 2013
р., біля 16 год. 00 хв., в магазині
Ріпкинського ССТ за адресою: смт.Ріпки
Ріпкинського району Чернігівської
області, вул.Святомиколаївська, 46
продала за 22 грн. 31 коп. продукти
харчування та пиво «Балтика 7» хлопцю,
який пред'явив їй студентській квиток
та сказав, що йому 18 років, однак при
собі паспорту не має. Після цього до
магазину зайшли працівники міліції,
яким вона повідомила обставини продажу
пива та було встановлений вік даної
особи;

- чеком по Ріпкинському ССТ
підтверджується факт продажу 04.01.2013 р.,
о 16 год. 07 хв., в магазині в смт.Ріпки,
вул..Святомиколаївська, 46, зокрема пива
«Балтика О,5Л» за 7 грн. 80 коп. (а.п. 75).

Вказані матеріали про адміністративне
правопорушення були направлені
Ріпкинським РВ УМВС України в
Чернігівській області супровідним
листом від 10.01.2013 р. № 212 (а.п. 73, Том 2) на
розгляд адміністративної комісії
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району. При цьому, ОСОБА_1
є лише виконавцем даного листа, він
його до адміністративної комісії не
направляв.

Протоколом № 2 засідання
адміністративної комісії при
виконавчому органі Ріпкинської
селищної ради від 13 лютого 2013 р. (а.п. 71,
72, Том 2) та постановою № 3 про
накладення адміністративного
стягнення від 13 лютого 2013 р.
адміністративної комісії Ріпкинської
селищної ради Ріпкинського району (а.п.
79, Том 2) доводиться, що за вчинення
ОСОБА_26 на робочому місці в магазині в
смт.Ріпки, вул..Святомиколаївська, 47
продажу неповнолітній особі пляшки
пива 0,5 «Балтика» до ОСОБА_26
застосовано за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП штраф в
сумі 30 НМДГ, що складає 510 грн..
Квитанцією від 11 квітня 2013 р.
підтверджується факт сплати ОСОБА_26 за
вказаною постановою штрафу в сумі 510
грн. (а.п. 78, том 2).

Будучи допитаною, в судовому засіданні,
в якості потерпілої ОСОБА_26 вказала, що
4 січня 2013 р., біля 16 год. 00 хв., в магазині
№ 23 Ріпкинського ССТ, який знаходиться
за адресою: смт.Ріпки Ріпкинського
району Чернігівської області,
вул.Святомиколаївська, 46 продала
продукти харчування та пляшку пива
хлопцю, який пред'явив їй студентській
квиток та сказав, що йому 18 років, однак
при собі паспорту не має. Після цього до
магазину зайшли працівники міліції,
зокрема ОСОБА_1, яким вона повідомила
обставини продажу пива та було
встановлений вік даної особи, який
пред'явив паспорт. ОСОБА_1 казав про
накладення на підприємство штрафні
санкції біля 7000 грн.. При розгляді
справи адміністративної комісії
визнала вину. Визнала, що її дії з
приводу продажу неповнолітньому пива є
неправомірними. Підтвердила той факт,
що вказану постанову адміністративної
комісії вона не оскаржувала та не мала
намір її оскаржувати, сплатила штраф.
Не змогла пояснити в чому полягає
завдана їй матеріальна та моральна
шкода з боку ОСОБА_1. До прокуратури з
заявами не зверталась, а підписала
заяву про залучення потерпілою.

Будучи допитаним, в судовому засіданні,
в якості свідка неповнолітній ОСОБА_25
показав, що він 4 січня 2013 р., на прохання
ОСОБА_1 з яким у нього є спільні знайомі,
прибув до центру смт.Ріпки, бо
знаходився в м.Чернігові, а так їхав з
м.Києва до м.Н-Сіверського. Останній
поросив придбати в магазині пива,
скривши свій вік, він добровільно
погодився. При цьому, гроші за пиво та
квитки оплати ОСОБА_1. В магазин купив
хліб, оселедець та пляшку пива
«Балтика». При цьому, продавець спитала
у нього про його вік, він сказав, що йому
18 років та пред'явив студентський
квиток, а продавець не просила
пред'явити паспорт. Після цього він
вийшов з магазину та його зупинили
працівники міліції, яким він повідомив
обставини придбання пива та пред'явив
паспорт.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні
пояснив, що він працює ст.. о/у СДБЕЗ
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, з ОСОБА_1
знаходились в одному кабінеті. Вказав,
що 04.01.2013 року, о другій половині дня
йому подзвонив ОСОБА_1, який повідомив,
що виявив факт продажу в магазині
Ріпкинського ССТ, неповнолітньому пива
та просив допомогти. Коли прийшов в
магазин, то ОСОБА_1 вже складав протокол
про адміністративні правопорушення. В
магазині були 2 продавці та
неповнолітній, а на столі була пляшка
пива. Неповнолітнього бачив перший раз.

Епізод продажу 11 січня 2013 року ОСОБА_7
пива неповнолітньому ОСОБА_27 в
магазині в смт.Замглай Ріпкинського
району Чернігівської області.

З досліджених матеріалів про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП на ОСОБА_7
встановлено наступне:

- згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 11 січня 2013 року
(серія ЧН № 0335825), який складений ст..о/у.
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 відносно
ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, остання, 11.01.2013
року, о 13 год. 00 хв., працюючи продавцем
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_10», що належить
ФОП ОСОБА_35 та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_9, в порушення Правил торгівлі,
продала неповнолітньому ОСОБА_27,
ІНФОРМАЦІЯ_8 пляшку пива
«Славутич-Світле», об'ємом 1 л., вміст
алкоголю 4,4 ‰ (а.п. 81, Том 2);

- в графі «Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності» вказаного протоколу
ОСОБА_7. вказала, що вона 11.01.2013 р. дійсно
продала пляшку пива неповнолітньому, в
чому щиро каялась, та обіцяла більше
такого не робити;

- в доданих до Протоколу письмових
поясненнях, які були відібрані 11 січня
2013 р. старшим оперуповноваженим КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 (а.п. 82, 83,
Том 2):

- у ОСОБА_27 останній вказав, що він 11
січня 2013 р. перебував в смт.Замглай у
своєї знайомої, яка попросила купити їй
«Мівіну», пів хліба. В магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_10» він купив вказані
продукти та придбав пива. При цьому,
продавець не спитала у нього про його
вік та не просила пред'явити паспорт.
Після цього він вийшов з магазину та
його зупинили працівники міліції, яким
він повідомив обставини придбання пива
та пред'явив паспорт.;

- у ОСОБА_7 остання вказала, що 11 січня 2013
р., біля 13 год. 00 хв., в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_10» в АДРЕСА_9 продала
продукти харчування та 1 л пива
«Славутич» хлопцю на голову, якого був
одягнутий капюшон та на вигляд йому
було 18 років, однак не спитала його про
вік та не попросила пред'явити
документи. Після цього до магазину
зайшли працівники міліції, яким вона
повідомила обставини продажу пива та
було встановлений вік даної особи.

Вказані матеріали про адміністративне
правопорушення були направлені
Ріпкинським РВ УМВС України в
Чернігівській області супровідним
листом від 07.02.2013 р. № 986 (а.п. 80, Том 2) на
розгляд адміністративної комісії
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району. При цьому, ОСОБА_1
є лише виконавцем даного листа, він
його до адміністративної комісії не
направляв.

Протоколом № 2 засідання
адміністративної комісії при
виконавчому органі Ріпкинської
селищної ради від 13 лютого 2013 р. (а.п. 71,
72, Том 2) та постановою № 4 про
накладення адміністративного
стягнення від 13 лютого 2013 р.
адміністративної комісії Ріпкинської
селищної ради Ріпкинського району (а.п.
85, Том 2) доводиться, що за вчинення
ОСОБА_7 на робочому місці в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_10» в АДРЕСА_9 продажу
неповнолітній особі пляшки пива 1 л
«Славутич» до ОСОБА_7 застосовано за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156
КУпАП штраф в сумі 30 НМДГ, що складає 510
грн.. Квитанцією від 25 лютого 2013 р.
підтверджується факт сплати ОСОБА_7 за
вказаною постановою штрафу в сумі 510
грн. (а.п. 84, том 2).

Будучи допитаною, в судовому засіданні,
в якості потерпілої ОСОБА_7 підтвердила
той факт, що вказану постанову
адміністративної комісії вона не
оскаржувала та не мала намір її
оскаржувати. Вказала, що кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_10» в смт.Замглай
знаходиться по АДРЕСА_9. Вказала, що 11
січня 2013 р., біля 13 год. 00 хв., в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_10» в смт.Замглай продала
продукти харчування та 1 л пива
«Славутич» невідомому хлопцю на
голову, якого був одягнутий капюшон та
на вигляд йому було 18 років, однак не
спитала його про вік та не попросила
пред'явити документи. Після цього до
магазину зайшли працівники міліції,
яким вона повідомила обставини продажу
пива та було встановлений вік даної
особи. Продукти та пиво були повернуті
їй назад. Визнала, що її дії з приводу
продажу неповнолітньому пива є
неправомірними. Не змогла пояснити в
чому полягає завдана їй матеріальна та
моральна шкода з боку ОСОБА_1. До
прокуратури з заявами не зверталась, а
підписала заяву про залучення
потерпілою.

Будучи допитаним, в судовому засіданні,
в якості свідка неповнолітній ОСОБА_27
показав, що він 11 січня 2013 р. ходив в
смт.Ріпки до воєнкомату, до нього
підійшов ОСОБА_1 з яким він знайомий, як
з працівником міліції у справах дітей,
так як 6 січня 2013 р. вчинив злочин та
ОСОБА_1 його допитував, та написав в
протоколі неправду. Останній попросив
його допомогти та купити пиво в
магазині, а за це ОСОБА_1 обіцяв
допомогти під час кримінального
провадження по ст.. 186 КК України. Вони
сіли в машину та поїхали в смт.Замглай.
Він заходив до магазинів аби купити
«Мівіну», пів хліба та пива. В магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_10», який знаходився біля
АПТУ він купив вказані продукти та
придбав пива. При цьому, продавець не
спитала у нього про його вік та не
просила пред'явити паспорт. Після цього
він вийшов з магазину, а працівники
міліції зайшли в магазин, він їй
повідомив обставини придбання пива та
пред'явив паспорт. Однак пояснення він
не давав, а підписав чистий лист. По
дорозі до смт.Ріпки ОСОБА_1 повідомив
йому щоб він нічого нікому не казав, а
матері сказав би, що їздили по
кримінальному провадженню. Тиск з боку
слідчого ОСОБА_37. не було.

Показання даного свідка узгоджуються з
вироком Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 18 березня 2013
р. № 743/293/13-к, яким неповнолітнього
ОСОБА_27 було визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК
України та призначено покарання у виді
120 годин громадських робіт за відкрите
заволодіння грошима в сумі 45 грн. у
малолітнього ОСОБА_36 6 січня 2013 р.,
приблизно 18 год. 55 хв., напроти
будинковолодіння № 30 по вул.Суворова,
30.

Слід зауважити, що під час судового
розгляду даного кримінального
провадження приймав участь ст.о/у. КМСД
ОСОБА_1. Останній, згідно матеріалів
кримінального провадження, 6 січня 2013 р.
відбирав у ОСОБА_27 пояснення з приводу
грабежу.

Даючи правову кваліфікацію діям ОСОБА_1
по складанню вказаних протоколів, суд
робить наступні висновки.

Ч. 3 ст. 364 КК України передбачена
відповідальність за зловживання
владою або службовим становищем
працівником правоохоронного органу,
під яким у диспозиції частини 1 цієї
статті розуміється умисне, з
корисливих мотивів чи в інших
особистих інтересах або в інтересах
третіх осіб, використання службовою
особою влади чи службового становища
всупереч інтересам служби, якщо воно
завдало істотної шкоди охоронюваним
законом правам, свободам та інтересам
окремих громадян або державним чи
громадським інтересам, або інтересам
юридичних осіб.

З пред'явленого обвинувачення
вбачається, що ОСОБА_1 залучив
неповнолітніх на той час ОСОБА_24,
ОСОБА_10 та неповнолітніх ОСОБА_25,
ОСОБА_27 до схиляння потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_26, ОСОБА_5, ОСОБА_3 до
продажу їм, як особам, які не досягли
18-річного віку пива.

Суд відхиляє доводи сторони захисту
щодо того, що ОСОБА_24 обмовив ОСОБА_1
відносно того, що останній встановивши,
що він перебуває в стані алкогольного
сп'яніння не склав відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення за ознаками ст. 178 КУАП
та змусив його придбати в магазині в с.
Грибова Рудня пляшку пива, так як це не
знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні. При цьому, судом
враховується, що згідно ч. 4 ст. 95 КПК
України суд обґрунтовує свої висновки
лише на показаннях даного свідка, які
безпосередньо сприйняті під час
судового засідання та не вправі
обґрунтовувати рішення та посилатись
на показання, які надані прокурору.

Суд критично ставиться до доводів
сторони захисту щодо того, що ОСОБА_27,
як особа схильна до обману та залежна
від прокуратури обмовив ОСОБА_1
стосовно того, що останній достовірно
знаючи, що він знаходиться під
профілактичним обліком КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, як неповнолітня
особа, якій оголошено про підозру у
вчиненні злочину та є залежним від його
вказівок та не має на меті купувати
пиво і діє за його вказівками та
інструкціями змусив придбати
останнього в магазині в смт. Замглай
пляшку пива, оскільки негативні
характеристики, які містяться в
матеріалах кримінального провадження
не доводять той факт, що у ОСОБА_27 є
підстави обмовляти ОСОБА_1. Не знайшов
свого підтвердження в судовому
засіданні той факт, що прокуратура
обіцяла ОСОБА_27 за «потрібні»
свідчення по провадженню відносно
ОСОБА_1 більше м'яке покарання по ст.. 186
КК України.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_25 підтвердили,
що останній, з добровільних міркувань
погодився, допомогти ОСОБА_1 придбати
пиво в смт.Ріпки 4 січня 2013 р..

Сумнівним, з огляду на хронологію
складання протоколів про
адміністративні правопорушення на
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та показання
останньої, є той факт, що ОСОБА_10 з
смт.Любеч в с.Красківське добирався не
автомобілем під керуванням ОСОБА_13
разом з ОСОБА_1, а іншим транспортом.

Однак сторона обвинувачення не довела
того факту, що ОСОБА_10 та ОСОБА_1 були
знайомі до 4 грудня 2012 р. і це
підтверджується наступним.

З протоколу огляду від 19 лютого 2013 р.,
проведеного слідчим прокурати
Ріпкинського району ОСОБА_37, в
присутності понятих та прокурор
прокуратури Ріпкинського району
ОСОБА_38 (а.п. 140, том 1) доводиться, що на
сторінці «ОСОБА_1» в соціальній мережі
«Вконтакті», яка належить ОСОБА_1 серед
його друзів рахується «ОСОБА_10».

Суд критично ставиться до цього доказу,
так як ні слідчий, ні прокурор
прокуратури Ріпкинського району не
мають спеціальних знань в комп'ютерній
сфері.

Крім того, висновком
комп'ютерно-технічної експертизи від 2
березня 2013 р. № 116, проведеної експертом
НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській
області ОСОБА_39, на підставі постанови
слідчого ОСОБА_37. від 22.02.2013 р. про
призначення комп'ютерно-технічної
експертизи, не підтверджено, що
відбувалось здійснення спілкування за
допомогою мережі Інтернет то
соціальної мережі «Вконтакті» між
представленими на експертизу
системними блокам комп'ютерів,
вилучених у ОСОБА_10 та ОСОБА_1 та
ноутбуку, вилученого у останнього (а.п.
228-232, том 1), а лише викладено кількість
виявлених в цих об'єктах посилань та
відвідувань сайтів vk.com, vkontakte.ru.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 показав, що
ОСОБА_10 перший раз бачив 4 грудня 2012 р.
коли складав протоколи про
адміністративні правопорушення в
смт.Любеч та в с.Красківське. До того
він не був знайомий, а тим більше не
дружив з ОСОБА_10.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 показав, що він ОСОБА_1 бачив 2
рази: 4 грудня 2012 р. та в судовому
засіданні в приміщенні суду. До того
вони не були знайомі.

Даючи правову оцінку даним
взаємовідносин між ОСОБА_1 та
неповнолітнімі на той час ОСОБА_24,
ОСОБА_10 та неповнолітніми ОСОБА_25,
ОСОБА_27, суд приходить до наступних
висновків.

Згідно ч.. 1, 3 ст. 271 КПК України контроль
за вчиненням злочину може
здійснюватися у випадках наявності
достатніх підстав вважати, що
готується вчинення або вчиняється
тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та
проводиться в таких формах: 1)
контрольована поставка; 2)
контрольована та оперативна закупка; 3)
спеціальний слідчий експеримент; 4)
імітування обстановки злочину. Під час
підготовки та проведення заходів з
контролю за вчиненням злочину
забороняється провокувати
(підбурювати) особу на вчинення цього
злочину з метою його подальшого
викриття, допомагаючи особі вчинити
злочин, який вона би не вчинила, як би
слідчий цьому не сприяв, або з цією
самою метою впливати на її поведінку
насильством, погрозами, шантажем.
Здобуті в такий спосіб речі і документи
не можуть бути використані у
кримінальному провадженні.

Вказані положення КПК України
врахували позицію Європейського Суду з
прав людини, яка викладена в рішення
«Тейксейра де Кастро проти Португалії»
та «Раманаускас проти Литви» за якою
підбурювання з боку поліції має місце
тоді, коли відповідні працівники
правоохоронних органів або особи, які
діють за їхніми вказівками, не
обмежуються пасивним розслідуванням, а
з метою встановлення злочину, тобто
отримання доказів і порушення
кримінальної справи, впливають на
суб'єкта, схиляючи його до вчинення
злочину, який в іншому випадку не був би
вчинений.

Кодекс України про
адміністративні правопорушення не
містить положень про контроль за
вчиненням адміністративних
правопорушень у формі контрольованої
та оперативної закупки, положень про
заборону провокувати (підбурювати)
особу на вчинення адміністративного
правопорушення з метою її подальшого
викриття та положень про аналогію
закону та аналогію права.

За таких обставин, на думку суду, не
можна стверджувати, що провокування
(підбурення, схиляння) осіб на вчинення
адміністративних правопорушень з боку
працівників правоохоронних органів
або осіб, які діють за їхніми
вказівками здійснюється всупереч
інтересів служби, оскільки це не
заборонено законом.

Суд погоджується з доводами сторони
захисту, що інтерес держави повинні
полягати в подаланні пияцтва серед
молоді.

Стороною обвинувачення не доведено, що
перед ОСОБА_1, як ст.о/у. КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, в офіційному
порядку, ставились та йому доводились
певні задачі щодо активізації роботи з
боротьбою та продажем пива та
алкогольних напоїв неповнолітнім
особам та необхідної кількості
складених протоколів про
адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП за продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв
особам, які не досягли 18 років.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_14,
який в період діянь, які інкримінуться
ОСОБА_1 працював на посаді заступника
начальникам Ріпкинського РВ УМВС
України в Чернігівській області та
якому підпорядковувався ОСОБА_1, як
ст.о/у. КМСД показав, що планів
показників у них на той момент не було і
він ОСОБА_1 вказівок по активізації
роботи з боротьбою та продажем пива та
алкогольних напоїв неповнолітнім
особам не давав.

Як зазначалось вище, обвинувачений
ОСОБА_1 вказував про надходження
доручення начальника УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_28 про по
активізацію роботи щодо недопущення
продажу неповнолітнім особам пива, а
показники діяльності йому особисто
ніхто не ставив.

З листа ДПІ у Ріпкинському району від
26.02.2013 р. № 61/10/22-212 (а.п. 248, том 1)
доводиться, що в січні 2012 р. до них
надійшло 3 протоколи про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст.. 156 КУпАП, які складені
22.04.2011 р., 03.07.2011 р., 22.10.2011 р..

Як вже зазначалось, що ОСОБА_1 з 04 жовтня
2012 року призначений на посаду ст.о/у.
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області.

Інші докази, які свідчать кількість
складених протоколів про
адміністративні правопорушення,
передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП за продаж
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв
особам, які не досягли 18 років
відповідними службовими особами
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, до приходу
ОСОБА_1 на посаду ст.. о/у КМСД
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області відсутні.

З листа начальника УІАЗ УМВС України в
Чернігівській області від 22.02.2013 р. № 361
вх.13 (а.п. 245, т. 1) доводиться, що ст.. о/у
КМСД Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_1 з 29.11.2012 р.
по 13.02.2013 р. були складені 10 протоколів
про адміністративні правопорушення,
передбачені ст.. 173-2 ч. 1, ст.. 175-1 ч. 1, ст..
175-1 ч. 2, 184 ч. 1 КУпАП та 5 протоколів про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст.. 156 ч. 2 КУпАП про які
йдеться вище.

Сторона обвинувачення не надала суду
посадової інструкції ст. о/у. КМДС
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, яка діяла з 29
листопада 2012 р. по 11 січня 2013 р. в період
інкримінуємих йому діянь.

В той же час, посадова інструкція ст. о/у
КМДС Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області, яка затверджена
18 лютого 2013 р. та з якою ознайомлений
ОСОБА_1 судом до уваги не береться, так
як вона прийнята після вчинення діянь
по яким йому пред'явлено обвинувачення.

Після вчинення цих діянь набрала
чинності Інструкція з організації
роботи підрозділів кримінальної
міліції у справах дітей, затвердженої
Наказом Міністерства внутрішніх справ
від 19.12.2012 р. № 1176, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 15 січня
2013 р. за № 12/22653, а саме з 15 січня 2013 року.

Отже сумнівним є обвинувачення в
частині того, що ОСОБА_1, діяв з метою
створення штучного нарощування
позитивних показників своєї роботи, в
особистих інтересах та всупереч
інтересів служби.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим
у кримінальному провадженні може бути
фізична особа, якій кримінальним
правопорушенням завдано моральної,
фізичної або майнової шкоди, а також
юридична особа, якій кримінальним
правопорушенням завдано майнової
шкоди.

Частина 3 даної статті передбачає, що
потерпілим є також особа, яка не є
заявником, але якій кримінальним
правопорушенням завдана шкода і у
зв'язку з цим вона після початку
кримінального провадження подала
заяву про залучення її до провадження
як потерпілого.

З матеріалів кримінального
провадження вбачається, що:

- ОСОБА_3 28 квітня 2013 р. подала слідчому
прокуратури Ріпкинського району заяву
про залучення до провадження як
потерпілого (а.п. 31, том 1);

- ОСОБА_5 28 квітня 2013 р. подала слідчому
прокуратури Ріпкинського району заяву
про залучення до провадження як
потерпілого (а.п. 7, том 2);

- ОСОБА_6 28 квітня 2013 р. подала слідчому
прокуратури Ріпкинського району заяву
про залучення до провадження як
потерпілого (а.п. 34, том 2);

- ОСОБА_7 29 квітня 2013 р. подала слідчому
прокуратури Ріпкинського району заяву
про залучення до провадження як
потерпілого (а.п. 91, том 2);

- ОСОБА_26 29 квітня 2013 р. подала слідчому
прокуратури Ріпкинського району заяву
про залучення до провадження як
потерпілого (а.п. 100, том 2).

З пред'явленого по ч. 3 ст. 364 КК України
обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1
використав службове становище
працівника правоохоронного органу, в
особистих інтересах, всупереч
інтересів та заподіяв істотну шкоду,
зокрема охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам окремих громадян
у вигляді незаконного притягнення до
адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що потерпілі
ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
визнавали та визнають факт продажу
неповнолітнім ОСОБА_25, ОСОБА_27, ОСОБА_24
та ОСОБА_10 пива.

З матеріалів даного кримінального
провадження вбачається та
підтверджено показаннями потерпілих:
ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
свідків: Олешнянської сільської голови
ОСОБА_32 та Красківської сільської
голови ОСОБА_33, що:

- постанова про накладення
адміністративного стягнення
адміністративної комісії Красківської
сільської ради Ріпкинського району від
19 грудня 2012 р., якою ОСОБА_5 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 2 ст.
156 КУпАП - не була оскаржена у порядках,
передбачених КУпАП та КАС України та є
чинною, штраф сплачено в добровільному
порядку;

- постанова у справі про
адміністративне правопорушення
адміністративної комісії Олешнянської
сільської ради Ріпкинського району від
17 грудня 2012 р. про притягнення ОСОБА_6 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу в
розмірі 510 грн. - не була оскаржена у
порядках, передбачених КУпАП та КАС
України та є чинною, штраф сплачено в
добровільному порядку;

- постанова адміністративної комісії
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району № 3 від 13 лютого 2013
р. про застосування до ОСОБА_26 за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156
КУпАП стягнення у вигляді штрафу
розміром 30 НМДГ, що становить 510 грн. - не
була оскаржена у порядках,
передбачених КУпАП та КАС України та є
чинною, штраф сплачено в добровільному
порядку;

- постанова адміністративної комісії
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району № 4 від 13 лютого 2013
р. про застосування до ОСОБА_7 за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156
КУпАП стягнення у вигляді штрафу
розміром 30 НМДГ, що становить 510 грн. - не
була оскаржена у порядках,
передбачених КУпАП та КАС України та є
чинною, штраф сплачено в добровільному
порядку.

При цьому, стороною обвинувачення не
інкримінується ОСОБА_1 складення
завідомо неправдивих протоколів про
адміністративні правопорушення:

- від 29 листопада 2012 року (серія ЧН №
0335794) відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156 КУпАП;

- від 4 грудня 2012 року (серія ЧН № 0335793)
відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 156 КУпАП;

- від 4 січня 2013 року (серія ЧН № 0335827)
відносно ОСОБА_26 за ч. 2 ст. 156 КУпАП;

- від 11 січня 2013 року (серія ЧН № 0335825)
відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 156 КУпАП

Суд погоджується з доводами сторони
захисту, що є помилковою вказівка в
пред'явленому обвинуваченні про те, що
ОСОБА_1, зловживаючи службовим
становищем працівника правоохоронного
органу, протягом листопада 2012 - січня 2013
років, діючи з іншої особистої
зацікавленості, а саме з метою
створення позитивних показників в
роботі, складав (в множині) фіктивні
протоколи про адміністративні
правопорушення передбачені ст. 156 КУАП,
так як остаточно сторона обвинувачення
інкримінує ОСОБА_1 складення завідомо
неправдивого протоколу про
адміністративне правопорушення за
ознаками ст. 156 ч. 2 КУАП лише відносно
ОСОБА_3.

Суд зауважує, що потерпілі ОСОБА_26,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були
притягнуті до адміністративної
відповідальності та на них накладені
стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. на
кожну, на підставі дійсних, а не
фіктивних протоколів про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст. 156 КУпАП.

Суд в рамках даного кримінального
провадження встановивши, що постанови
про притягнення вказаних осіб до
адміністративної відповідальності
прийняті на підставі дійсних
протоколів про адміністративне
правопорушення та набрали законної
сили, не може давати оцінку
законності/незаконності вказаних
постанов.

За таких обставин, не можна
стверджувати, що ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_6
та ОСОБА_5 було спричинено шкоду.

Таким чином, суд погоджується з
позицією сторони захисту щодо того, що
сторона обвинувачення не довела того,
що ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5
були притягнуті до адміністративної
відповідальності незаконно, а відтак
помилковим було залучення їх в якості
потерпілих до кримінального
провадження.

Крім того, в обвинувальному акті
вказано, що протокол про
адміністративне правопорушення
адміністративною комісією Любецької
селищної ради відносно ОСОБА_3 не був
розглянутий, у зв'язку з початком
кримінального провадження
прокуратурою Ріпкинського району
Чернігівської області за фактом
складання відносно неї фіктивного
протоколу про адміністративне
правопорушення, а відтак ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності не
було притягнуто і вона не могла зазнати
шкоду у вигляді незаконного
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Виходячи з наведеного, не знайшло свого
підтвердження пред'явлене ОСОБА_1
обвинувачення в частині заподіяння
істотної шкоди охоронюваним законом
правам, свободам та інтересам окремих
громадян у вигляді незаконного
притягнення до адміністративної
відповідальності, а саме: ОСОБА_3,
ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Також з пред'явленого по ч. 3 ст. 364 КК
України обвинувачення вбачається, що
ОСОБА_1 використав службове становище
працівника правоохоронного органу, в
особистих інтересах, всупереч
інтересів та заподіяв істотну шкоду
інтересам держави у вигляді підриву
престижу та авторитету державного
правоохоронного органу - міліції в
особі Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області.

Однак з пред'явленого ОСОБА_1
обвинувачення не вбачається, у чому ж
саме виражається такий підрив, які дії
ОСОБА_1 по складанню вказаних
протоколів про адміністративні
правопорушення вплинули на роботу
державного правоохоронного органу чи
на його престиж.

Таким чином, в даному випадку не
знайшло свого підтвердження завдання
діями ОСОБА_1, як працівника
правоохоронного органу істотної шкоди
охоронюваним законом правам, свободам
та інтересам окремих громадян у
вигляді їх незаконного притягнення до
адміністративної відповідальності та
інтересам держави у вигляді підриву
престижу та авторитету державного
правоохоронного органу - міліції в
особі Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області

В той же час, істотна шкода є складовою
частиною об'єктивної сторони злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.
Відсутність якої свідчить про
відсутність складу даного
кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження здійснюється
на основі змагальності, що передбачає
самостійне обстоювання стороною
обвинувачення і стороною захисту їх
правових позицій, прав, свобод і
законних інтересів засобами,
передбаченими КПК України, а суд
обмежений у праві збору доказів вини
обвинуваченого за власною ініціативою
та, зберігаючи об'єктивність та
неупередженість, суд створює умови для
реалізації сторонами їхніх
процесуальних прав та виконання
процесуальних обов'язків.

Враховуючи наведене в сукупності, суд
приходить до висновку, що оскільки
сторона обвинувачення не довела
наявність в діях ОСОБА_1 складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч 3 ст. 364 КК України, то
останній є невинуватим та ч. 3 ст. 364 КК
України, що тягне виправдання його у
зв'язку з відсутністю його діях складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч 3 ст. 364 КК України.

Вирішуючи питання про визначення міри
покарання по ч. 1 ст. 366 КК України, що
може бути призначена обвинуваченому та
потреби у його відбуванні, суд
керується загальними засадами
призначення покарання (ст.. 65 КК
України), враховує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, відсутність обставин,
що пом'якшують та обтяжують покарання,
а також відомості про особу ОСОБА_1.

З матеріалів кримінального
провадження вбачається, що ОСОБА_1 до
кримінальної та адміністративної
відповідальності не притягувався, на
спеціальних обліках не перебуває,
звільнений з ОВС, не працює, проживає
разом з матір'ю, виключно позитивно
характеризується по місцю проживання,
навчання, колишньої роботи.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1, суд
приходить до висновку, що останньому
слід призначити покарання за ч. 1 ст. 366
КК України у виді штрафу в розмірі 100
НМДГ, що слугуватиме меті його
виправлення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не
обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в
порядку, передбаченому ст.. 100 КПК
України.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України
суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч 1 ст. 364 КК України та
призначити покарання у виді штрафу в
розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 1700 грн..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 не
обирався.

ОСОБА_1 - виправдати за ч. 3 ст. 364 КК
України, у зв'язку з відсутністю в його
діях складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 364
КК України.

Речові докази, а саме:

- DVD-RW диск Videx ALLERGO (а.п. 14, 16, том 1) -
залишити зберігати в матеріалах даного
кримінального провадження;

- матеріали справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2
ст. 156 КУпАП, які надійшли від
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області до Любецької
селищної ради Ріпкинського району
Чернігівської області (а.п. 25-30, том 1) -
залишити зберігати в матеріалах даного
кримінального провадження;

- системний блок в корпусі чорного
кольору з написом на передній панелі
«Writemaster», який переданий на зберігання
ОСОБА_40 (а.п. 219, 221, том 1);

- матеріали справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_5 за ч. 2
ст. 156 КУпАП, які надійшли від
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області до Красківської
сільської ради Ріпкинського району
Чернігівської області (а.п. 19-26, том 2) -
залишити зберігати в матеріалах даного
кримінального провадження;

- матеріали справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 2
ст. 156 КУпАП, які надійшли від
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області до Олешнянської
сільської ради Ріпкинського району
Чернігівської області (а.п. 47-57, том 2) -
залишити зберігати в матеріалах даного
кримінального провадження;

- матеріали справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_26 за ч. 2
ст. 156 КУпАП, які надійшли від
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області до Ріпкинської
селищної ради Ріпкинського району
Чернігівської області (а.п. 73-79, 86, том 2) -
залишити зберігати в матеріалах даного
кримінального провадження;

- матеріали справи про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_7 за ч. 2
ст. 156 КУпАП, які надійшли від
Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області до Ріпкинської
селищної ради Ріпкинського району
Чернігівської області (а.п. 80-86, том 2) -
залишити зберігати в матеріалах даного
кримінального провадження;

З ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути
процесуальні витрати в сумі 976 грн. за
проведення комп'ютерно-технічної
експертизи (а.п. 127, том 1).

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Чернігівської
області через Ріпкинський районний суд
Чернігівської області шляхом подачі
апеляції протягом 30 днів з моменту його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду. Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому,
захиснику та прокурору.

Суддя
В.Б.Сташків