У х в а л а

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

Головуючого

Міщенка
С.М.,

суддів

Глоса
Л.Ф. і Паневіна В.О.,

розглянувши в судовому
засіданні в місті Києві 10 липня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Львівської області В. Гураля на судові рішення
щодо ОСОБА_1, -

встановила:

вироком
Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2006 року

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Великі Глібовичі Перемишлянського району
Львівської області, мешканця міста Бібрки Перемишлянського району Львівської
області, раніше не судимого, -

засуджено за:

- ст.
289 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ст.
357 ч. 3 КК України на 1 рік обмеження волі.

На
підставі вимог ст. 70 КК України ОСОБА_1 визначено остаточне покарання 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Згідно з
вимогами ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням відповідно до вимог
ст. 76 КК України обов'язків не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації.

Ухвалою
Апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1
визнано судом винним і засуджено за те, що він 6 серпня 2005 року зранку прибув
на автомобільний ринок „Кричівці”, де начебто хотів придбати автомобіль.
Домовившись з ОСОБА_2 про придбання у нього автомобіля, ОСОБА_1 разом з цим
потерпілим проїхали до нотаріуса та оформили генеральну довіреність на
автомобіль ОСОБА_2. При цьому ОСОБА_1 коштів на придбання автомобіля на мав, а
лише вводив потерпілого в оману, обіцяючи, що гроші незабаром привезе його
батько. Потім він та ОСОБА_2 поїхали в село Давидів Пустомитівського району
Львівської області, де із застосуванням небезпечного для життя та здоров'я
насильства ОСОБА_1 заволодів автомобілем і особистими важливими документами
потерпілого. Унаслідок незаконних дій ОСОБА_1 ОСОБА_2 було заподіяно легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У
касаційному поданні прокурора порушується питання про скасування постановлених
у справі судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд.
Прокурор зазначає, що судом неправильно було застосовано кримінальний закон -
при звільненні від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_1 призначено
додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна. Крім того, прокурор не
погоджується з тим, що судом дії цього засудженого кваліфіковано й за ознакою
спричинення значної матеріальної шкоди, хоча відповідно до матеріалів
кримінальної справи розмір цієї шкоди не становить значного розміру.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів вважає, що доводи касаційного подання мають бути
перевірені в касаційному порядку з повідомленням учасників судового розгляду.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

кримінальну
справу щодо ОСОБА_1 за касаційним
подання прокурора призначити до касаційного розгляду в колегію суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України на 10-у годину 2 жовтня
2007 року, про що повідомити прокуратуру, а також засудженого ОСОБА_1
(АДРЕСА_1), потерпілого ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), яким надіслати копії касаційного
подання.

Судді:

Міщенко С.М. Глос Л.Ф. Паневін В.О.