overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа № 1-604/2007 року.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого - судді Лазаріва
О.Б.,

секретаря Стефанюк Х.Я..,

з участю
прокурора Чепіля
Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальну справу про
обвинувачення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1 освіта середня, українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не
судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно за
наступних обставин.

24.03.2007 року близько о 16-00 год.
ОСОБА_1. перебуваючи на території ТзОВ «Каскад-Карпати», що в
м.Івано-Франківську, вул.Галицька, 22, діючи з корисливих спонукань, таємно
викрав майно ТзОВ «Каскад-Карпати», а саме два металеві трапи для розвантаження
та завантаження автомобілів, загальною вартістю 980 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що того дня він допомагав своєму
сусідові привезти куплений останнім холодильник з торгового центру
«Каскад-Карпати». Після того, як вони завантажили в автомобіль холодильник
ОСОБА_1 побачив, що біля паркану на землі знаходяться два металеві трапи, та
він вирішив їх взяти собі. Він завантажив дані трапи в салон автомобіля
«Фіат-Дукате», д.н.з. НОМЕР_1та разом зі своїм сусідом поїхали в сЯмницю. Підсудний у
вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Дослідження
фактичних обставин справи було обмежено допитом підсудного.

Крім визнання вини підсудним, його вина доведена зібраними по справі
доказами, які підсудний не оспорює та вважає їх дослідження в судовому засіданні
недоцільним.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії
підсудного слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив
таємне викрадення чужого майна.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що по місцю проживання
характеризується позитивно. До обставин, що пом'якшують покарання, слід
віднести щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, які б обтяжували
покарання, судом не встановлено.

З врахуванням згаданих вище обставин суд вважає можливим застосувати до
підсудного покарання, що не пов»язане з позбавленням волі.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі
510 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - залишити без
зміни до набрання вироком законної сили.

Речові докази,
два металеві трапи повернути ТзОВ «Каскад-Карпати».

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення шляхом
подачі апеляції через Івано-Франківський міський суд.
Справа № 4-41/2008 р.
П О С Т А Н О В А

08
лютого 2008 року суддя Снігурівського районного суду Миколаївської
області Кішковська
З.А.,
розглянувши подання начальника СВ Снігурівського РВ УМВС про проведення обшуку за місцем
проживання

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2008 року близько 21 години в м. Снігурівка по вул.Суворова між
будинками №25 та №33 невідомі особи шляхом застосування насильства, небезпечним
для здоров»я потерпілої здійснили напад на ОСОБА_2, заволодівши її майном, загалом на суму
вартості більше 1000грн.

За
даним фактом СВ Снігурівського РВ УМВС 31 січня 2008 року порушено кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України (у подальшому дії нападника перекваліфіковано на ч.1 ст.187
КК України).

06
лютого 2008 року за підозрою у вчиненні злочину був затриманий ОСОБА_1, за місцем проживання якого може знаходитись викрадене майно.

У поданні начальник СВ Снігурівського РВ УМВС
в Миколаївській області просить
дати згоду на проведення обшуку в
житловому приміщенні та господарських спорудах за
місцем проживання гр-на ОСОБА_1

Заслухавши
думку слідчого та розглянувши
матеріали справи вважаю, що подання
підлягає задоволенню з підстави встановлення доказів на можливе знаходження за
місцем проживання ОСОБА_1 викрадених
речей, які мають значення по справі.

Керуючись ст. 177 КПК
України,

П О С Т А Н О В И В :

Дати згоду на проведення
обшуку у домоволодінні та господарських
спорудах за місцем проживання громадянина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я
Справа № 1-п-2/08
П

08 лютого 2008 року
Каланч
ацький районний суд

Х
в складі головуючого судді
П
при секретарі

за участю прокурора
Сб
розглянув у відкритому су
довому засіданні справу про
закриття кримінальної справ
и НОМЕР_1 р. у звязку із за
кінченням строку давності,
в
В ніч на 23 листопада 1992 ро
ку невстановлені особи, таєм
но, проникли на територію Кал
анчацького районного обєд
нання „Плодородие”, де шляхо
м демонтажу з трьох автомобі
лів КАМАЗ викрали 6 акумулято
рів СТ 180 на загальну суму 120317 ку
За даним фактом було пор
ушено кримінальну справу Н
ОМЕР_1 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 81 ч. 3 КК УССР
(в редакції 1960 р.)Згідно положен
ь нового Кримінального коде
ксу України від 01.09.2001 року, дії
невстановлених злочинців сл
ід кваліфікувати за ознаками
злочину передбаченого ст. 185 ч
. 3 КК України. Санкція даної ст
атті передбачає позбавленн
я волі на строк від 3 до 6 років
позбавлення волі, тобто відн
оситься до тяжких злочинів.
Враховуючи, що особи, як
і вчинили злочин в ході слідс
тва встановлені не були, підс
тав для зупинки перебігу ст
року давності не має, з момен
ту скоєння злочину пройшло б
ільше ніж 15 років, суд вважає з
а потрібне закрити криміналь
ну справу в звязку із закін
ченням строку давності.
Керуючись ст. 49 КК Укра
їни, ст. 11-1, 130 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Кримінальну справу
НОМЕР_1 р. провадженням за
крити, в звязку із закінчен
ням строку давності.
На постанову може бути
подана апеляція до апеляцій
ного суду Херсонської област
Суддя:
Справа № 1-62/2007 рік
ПОСТАНОВА

про призначення справи до судового розгляду

"02"
квітня 2007 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської
області в складі

головуючого судді Савенка
В.Г.

при секретарі Сукач
Л.І.

з участю прокурора Сапейко
К.Я.

розглянувши
матеріали справи про
обвинувачення ОСОБА_1за ознаками
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 164 КК України

ВСТАНОВИВ:

Справа підсудна місцевому Золотоніському міськрайонному
суду.

Під час
проведення дізнання і досудового слідства були дотримані вимоги КПК України про
забезпечення права підозрюваного і обвинуваченого на захист та інших вимог КПК
України.

Підстав для
закриття і зупинення справи немає, по справі зібрані необхідні докази для
розгляду в судовому засіданні, до відповідальності притягнуті всі особи , які зібраними у
справі доказами, викриті у вчиненні злочину.

Обвинувальний
висновок відповідає вимогам ст.ст. 223-225
КПК України, запобіжний захід щодо обвинуваченого обрано правильно, права
обвинуваченого на захист не порушено.

Під час досудового
слідства вжито заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню
злочину.

Керуючись ст.ст. 237,244,245,253,256
КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про
обвинувачення ОСОБА_1за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
призначити до слухання у відкритому судовому засіданні за спрощеним порядком в
залі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на 9 годину 00 хвилин «12» квітня 2007 року з участю
прокурора, про що повідомити осіб, що підлягають виклику в судове засідання.

Постанова
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Савенко В.Г.
Справа №4-52/2007р.
Постанова

Іменем України

16
квітня 2007 року Суддя
Новобузького районного суду Миколаївської області

Бібік
М.В. з участю секретаря Слюсаренко А.І., прокурора Герасимчук А.В. розглянувши
подання слідчого Новобузького РВ УМВС погодженого з прокурором стосовно
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя с Лоцкіно,
Новобузького району, Миколаївської області, громадянина України, з початковою
загальною освітою, не в/зобов'язаного, не одруженого, учня 9 класу
Новохристофорівської ЗОШ Новобузького району,

про обрання запобіжного заходу,

Встановив:

З подання слідчого вбачається, що 13.04.2007 року за фактом заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_2, що спричинило його смерть, що
мало місце ІНФОРМАЦІЯ_2 в с
Лоцкіно, Новобузького району, Миколаївської області, був затриманий
громадянин ОСОБА_1 та порушено кримінальну справу за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Посилаючись на те, що затриманий ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні злочину за
який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад
три роки, буде намагатися ухилитися від слідства, слідчий вважає доцільним
обрати стосовно затриманого запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Вивчивши матеріали справи, представлені слідчим, вислухавши пояснення
слідчого, опитавши затриманого ОСОБА_1, вислухавши думку прокурора, прихожу до
такого висновку.

Дійсно, затриманий ОСОБА_1 підозрюється у скоєні злочину за який законом
передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому, слідчим не в повній мірі з'ясовано питання щодо можливих
судимостей, стану здоров'я затриманого ОСОБА_1 та його характеристики з місця
навчання. Вказані обставини мають значення для прийняття рішення за даним
поданням.

За таких обставин
вбачається необхідність продовження
строку затримання підозрюваного
ОСОБА_1 для додаткового вивчення даних про його особу.

Керуючись ст. ст. 148,150,155,165 - 165-2 КПК України,

Постановив:

Строк
затримання підозрюваного ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження продовжити до 23
квітня 2007 року. Постанову негайно оголосити Хуторянському М.І. під розписку.

Копію постанови
направити слідчому Новобузького
РВ УМВС та
прокурору

Новобузького району.
Справа
№ 4-9/08
П О С Т А Н О В А

15 січня
2008 року м.
Ромни

Суддя Роменського
міськрайонного суду Ганзя О.Д., розглянувши подання старшого слідчого
Роменської міжрайонної прокуратури Мартиненка В.І. про проведення виїмки
документів, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2008 року ст. слідчий прокуратури
Мартиненко В.І. звернувся до суду з поданням в якому прохав суд винести
постанову про проведення виїмки в Сумській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» МФО
337018 роздруківки по розрахунковому рахунку НОМЕР_1 та чеків на зняття коштів
по даному рахунку ПП ОСОБА_1 за період з моменту відкриття по 01.01.2008 р.

Своє подання мотивував тим, що 11.01.2008 р.
в.о. прокурора Роменської міжрайонної прокуратури була порушена кримінальна
справа відносно директора ДП «Лаверна» ТОВ
«Синєвир» ОСОБА_2 за ознаками
злочинів передбачених ст.ст. 190
ч.2, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України.

Під час досудового
слідства по вказаній справі встановлено, що ОСОБА_3 з 01.02.2005 року по
01.05.2007 року працювала на посаді заступника директора ТОВ «Компанія
«ВАЛЖ», керівником якого є ОСОБА_4. Чоловіком останньої є директор ДП «Лаверна»
ТОВ «Синевир» ОСОБА_2.

В липні 2006 року
ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 з пропозицією отримати в установах банків
м. Ромни кредити, під купівлю товарів у ПП ОСОБА_1, при цьому ОСОБА_2
пояснив , що фактично кредитні кошти будуть отримані ним, і він сам безпосередньо буде виплачувати
за ОСОБА_3 зобов'язання перед установами банків м.Ромни.

ОСОБА_3 довіряючи
ОСОБА_2, розуміючи що він є чоловіком її безпосереднього
керівника, будучи введеною в оману останнім погодилась на пропозицію ОСОБА_2 та
отримала в банківських установах кредитів на загальну суму 48910 грн., нібито для придбання товарів в ПП ОСОБА_1, в тому числі в АКБ «Укрсоцбанк» придбала кредит в
сумі 8910 грн. 14.07.2006 року.

Проведеною перевіркою в
ПП ОСОБА_1 встановлено, що останньому про продаж будь-яких товарів
ОСОБА_3 нічого невідомо, як невідомо і про те, куди були використані кошти які
надійшли на його рахунок в сумі 48910 грн., оскільки їх
використав ОСОБА_2

Після звільнення ОСОБА_3
із роботи з ТОВ «Компанія «ВАЛЖ» ОСОБА_2 перестав сплачувати
кошти по кредитах отриманих ОСОБА_3 в результаті чого в неї станом на
01.11.2007 року виникла заборгованість перед установами банків на загальну суму 36929 грн.

Подання про проведення виїмки погоджено з
прокурором Роменської міжрайонної прокуратури.

Крім того, встановлено,
що ПП ОСОБА_1 по проханню ОСОБА_2 відкривав рахунки в різних установах банку.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що подання обґрунтоване і
підлягає задоволенню, оскільки для повного, об'єктивного та всебічного розгляду
кримінальної справи слід провести виїмку документів, вказаних у поданні.

Керуючись ст. 178 КПК України,
-

П О С Т А
Н О В И В:

Провести виїмку в Сумській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» МФО
337018 роздруківки по розрахунковому рахунку НОМЕР_1 та чеків на зняття коштів
по даному рахунку ПП ОСОБА_1 за період з моменту відкриття по 01.01.2008 р.

Постанова
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ПІДПИС

КОПІЯ
ВІРНА:

ГОЛОВА РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.Д.
ГАНЗЯ
Справа
№ 1 - 153
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі : головуючого - судді ТРОХИМЧУКА
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт
Віньківці кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку АДРЕСА_1, українку, громадянку України, пенсіонера, освіта сім класів , раніше не судиму :
у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1,КК України
ОСОБА_1 зайшла на подвір'я
сусідки ОСОБА_2 і затіяла з останньою сварку. В ході сварки , на ґрунті
особистих неприязних відносин , ОСОБА_1,
вирвавши у ОСОБА_2 із рук вила, нанесла
ними останній численні удари по різним частинам тіла, заподіявши тілесні
ушкодження. Згідно із актом судово медичного обстеження заподіяні ОСОБА_2
тілесні ушкодження відносяться до категорії
легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.
Підсудна ОСОБА_1 вину свою визнала частково і показала,
що між нею та ОСОБА_2 тривалий час
існують неприязні відносини з питання
суміжного землекористування . Так 17
жовтня вона в черговий раз побачила на своїй земельній ділянці гусей ОСОБА_2.
Зробивши з цього приводу зауваження для
ОСОБА_2, остання висловилась на адресу
ОСОБА_1 нецензурними словами. Підійшовши
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 вирвала у неї із рук вила, які вона наставила на
неї. Від цього ОСОБА_1 впала на землю. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що можливо
і нанесла для ОСОБА_2 декілька ударів держаком, але точно не пам'ятає.
суду показала, що ОСОБА_1 тривалий час веде себе агресивно як щодо неї, так і
щодо інших сусідів. Був випадок. коли вона вже била ОСОБА_2. Так і 17 жовтня
ОСОБА_1 зайшла до неї на подвір'я , затіяла сварку, а потім вирвала із рук вила
і стала ними наносити їй удари.
Суд критично ставиться до показів підсудної з приводу
того, що ОСОБА_2 отримала тілесні пошкодження внаслідок падіння, оскільки такі
покази спростовуються доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.
- згідно показів потерпілої ОСОБА_1 нанесла їй численні
- згідно із актом судово медичного обстеження у ОСОБА_2 виявлені численні тілесні
ушкодження на різних частинах тіла, які
могли виникнути від удару твердим тупим предметом із травмуючою поверхнею продовгуватої форми і відносяться до
категорії легких, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.
- згідно пояснення самої ОСОБА_1 в протоколі від 17
жовтня 2007 року вона пояснила, що
нанесла для ОСОБА_2 два удари
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд знаходить
дії ОСОБА_1 кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне
до вирішення питання про призначення
покарання підсудній, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу підсудної, обтяжуючі та пом'якшуючі покарання
Так, суд
враховує, що ОСОБА_1 раніше не судима,
являється особою похилого віку, що є пом'якшуючими покарання обставинами і
знаходить за можливе призначити покарання у вигляді штрафу.
ст.ст. 323, 324 КПК України,
винною в скоєнні злочину, передбаченого ст.
125 ч.1 КК України і призначити
покарання у вигляді 610 гривень штрафу.
вироку у законну силу обрати стосовно ОСОБА_1 Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути
подана апеляція в апеляційний суд Хмельницької області протягом 15 діб з дня
його проголошення.

СУДДЯ :
Дело № 5-27/ 2007
6 апреля 2007 г. г.
горрайонный суд Донецкой области в составе: председательствующей судьи
секретаре Костенко Ю.А., с участием прокурора Курило И.В.,
инспектора УИИ Гончар О.Е.
рассмотрев в открытом
судебном заседании в зале суда г. Ясиновата представление начальника УИИ
Ясиноватского МО УИИ УГДУВИН в Донецкой области в отношении ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1рождения, уроженца г. Ясиноватая, гражданина Украины, холостого,
инвалида 2 группы, проживающего: АДРЕСА_1осужденного 8.02.2006 г. Ясиноватским
горрайонным судом Донецкой области по ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 УК Украины к 1 году
лишения свободы с испытанием на 1 год
об освобождении от наказания по окончании испытательного
Приговором Ясиноватского
горрайонного суда Донецкой области от 8 февраля 2006 г. ОСОБА_1 осужден по ст.
15 ч. 3, 185 ч. 2 УК Украины к 1 году лишения свободы, с применением ст. 104,
75 УК Украины с испытательным сроком 1
В представлении ставится
вопрос об освобождении ОСОБА_1 от наказания по окончании испытательного срока,
поскольку за период испытательного срока он зарекомендовал себя с положительной
стороны, к уголовной и административной ответственности не привлекался, по
месту жительства характеризуется положительно.
Изучив материалы дела в
отношении ОСОБА_1, выслушав мнение прокурора, полагавшего возможным
удовлетворить указанное представление, суд считает, что представление подлежит
удовлетворению и осужденного следует освободить от отбытия наказания по
окончании испытательного срока, поскольку в период испытательного срока новое
преступление он не совершил.
Учитывая изложенное, руководствуясь ст. ст. 408-1, 411
УПК Украины, 78 ч. 1 УК Украины суд, -
Освободить от наказания
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1рождения, назначенного ему приговором Ясиноватским
горрайонным судом Донецкой области от 08.02.2006 года в связи с окончанием
испытательного срока.
может быть обжаловано в течении 7 суток со дня его вынесения в Апелляционный
суд Донецкой области через Ясиноватский горрайонный суд.
ДFеFлFоF №F 99/08
ПF ОF СF ТF АF НF ОF ВF ЛF ЕF НF ИF ЕF
06 фFеFвFрFаFлFяF 2008 гF. СFуFдFьFяF ПFаFвFлFоFгFрFаFдFсFкFоFгFоF гFоFрFрFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFаF ГFрFиFщFеFнFкFоF ПF.АF., рFаFсFсFмFоFтFрFеFвF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеF ОFДF ПFаFвFлFоFгFрFаFдFсFкFоFгFоF ГFОF УFМFВFДF оF пFрFоFвFеFдFеFнFиFиF вFыFеFмFкFиF,
УF СF ТF АF НF ОF ВF ИF ЛF:
ОFрFгFаFнFыF ОFДF ПFаFвFлFоFгFрFаFдFсFкFоFгFоF ГFОF УFМFВFДF УFкFрFаFиFнFыF оFбFрFаFтFиFлFиFсFьF вF сFуFдF сF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFеFмF оF пFрFоFвFеFдFеFнFиFиF вFыFеFмFкFиF рFаFсFпFеFчFаFтFоFкF зFвFоFнFкFоFвF сFоFеFдFиFнFеFнFиFйF аFбFоFнFеFнFтFоFвF вF пFоFмFеFщFеFнFиFиF ДFнFеFпFрFоFпFеFтFрFоFвFсFкFоFгFоF тFеFрFрFиFтFоFрFиFаFлFьFнFоFгFоF уFпFрFаFвFлFеFнFиFяF СFПF «ЮFМFСF».
ВF сFоFоFтFвFеFтFсFтFвFиFеF сFоF сFтF. 178 УFПFКF УFкFрFаFиFнFыF вFыFеFмFкFаF пFрFоFвFоFдFиFтFсFяF вF сFлFуFчFаFяFхF, кFоFгFдFаF иFмFеFюFтFсFяF тFоFчFнFыFеF дFаFнFнFыFеF, чFтFоF пFрFеFдFмFеFтFыF иFлFиF дFоFкFуFмFеFнFтFыF, иFмFеFюFщFиFеF зFнFаFчFеFнFиFеF дFлFяF дFеFлFаF, нFаFхFоFдFяFтFсFяF уF оFпFрFеFдFеFлFеFнFнFоFгFоF лFиFцFаF иFлFиF вF оFпFрFеFдFеFлFеFнFнFоFмF мFеFсFтFеF.
ТFаFкF кFаFкF вF мFаFтFеFрFиFаFлFаFхF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFяF, кFрFоFмFеF пFоFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFяF оF вFоFзFбFуFжFдFеFнFиFиF уFгFоFлFоFвFнFоFгFоF дFеFлFаF, нFеF иFмFеFеFтFсFяF дFрFуFгFиFхF дFаFнFнFыFхF, пFоFдFтFвFеFрFжFдFаFюFщFиFхF нFеFоFбFхFоFдFиFмFоFсFтFьF пFрFоFвFеFдFеFнFиFяF вFыFеFмFкFиF рFаFсFпFеFчFаFтFоFкF зFвFоFнFкFоFвF сFоFеFдFиFнFеFнFиFйF аFбFоFнFеFнFтFоFвF, вF уFдFоFвFлFеFтFвFоFрFеFнFиFиF пFрFеFдFсFтFаFвFлFеFнFиFяF нFеFоFбFхFоFдFиFмFоF оFтFкFаFзFаFтFьF.
НFаF оFсFнFоFвFаFнFиFиF иFзFлFоFжFеFнFнFоFгFоF, рFуFкFоFвFоFдFсFтFвFуFяFсFьF сFтF. 178 УFПFКF УFкFрFаFиFнFыF,
ПF ОF СF ТF АF НF ОF ВF ИF ЛF:
ВF дFаFчFеF сFоFгFлFаFсFиFяF нFаF пFрFоFвFеFдFеFнFиFеF вFыFеFмFкFиF вF пFоFмFеFщFеFнFиFиF ДFнFеFпFрFоFпFеFтFрFоFвFсFкFоFгFоF тFеFрFрFиFтFоFрFиFаFлFьFнFоFгFоF уFпFрFаFвFлFеFнFиFяF СFПF «ЮFМFСF», рFаFсFпFоFлFоFжFеFнFнFоFгFоF пFоF аFдFрFеFсFуF: гF. ДFнFеFпFрFоFпFеFтFрFоFвFсFкF, уFлF.СFвFеFрFдFлFоFвFаF, 22/1, рFаFсFпFеFчFаFтFоFкF вFхFоFдFяFщFиFхF иF иFсFхFоFдFяFщFиFхF зFвFоFнFкFоFвFнFоFмFеFрFоFвF тFеFлFеFфFоFнFоFвF,кFоFтFоFрFыFеF бFыFлFиF оFсFуFщFеFсFтFвFлFеFнFыF вF пFеFрFиFоFдF вFрFеFмFеFнFиF сF 13-30 чFаFсF. 03.01.2008 гF. сF тFеFлFеFфFоFнFаF мFаFрFкFиF «НFоFкFиFаF 6233» - оFтFкFаFзFаFтFьF.
ПFоFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFеF мFоFжFеFтF бFыFтFьF оFбFжFаFлFоFвFаFнFоF вF аFпFеFлFлFяFцFиFоFнFнFыFйF сFуFдF ДFнFеFпFрFоFпFеFтFрFоFвFсFкFоFйF оFбFлFаFсFтFиF вF тFеFчFеFнFиFеF тFрFеFхF сFуFтFоFкF.
КFоFпFиFяF вFеFрFнFаF. СFуFдFьFяF: ПF.АF. ГFрFиFщFеFнFкFоF
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007
року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Фоміна Ю.В.

суддів Єрещенка A.M.,

Завязуна С.М.

прокурора Воронухи Д.С.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Бердичівського міськрайонного суду від
19 січня 2007 p.,
яким

ОСОБА_1, 1985 року народження,
неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, -засуджено за ст. 186 ч.2 КК
України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, -за ст. 296 ч.2 КК України на 2
роки 10 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим призначено 4 роки 6 місяців позбавлення
волі.

Міра запобіжного
заходу залишена тримання під вартою.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2. вирок щодо якого не оскаржується.

Згідно вироку, 4 січня 2006 року біля 23 год. ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою
відкритого викрадення чужого майна, на вул. АДРЕСА_1напали на ОСОБА_3та
ОСОБА_4і, застосувавши фізичне насильство, заволоділи мобільним телефоном
ОСОБА_3та іншими речами на загальну суму 1129 грн., а також речами та грішми
ОСОБА_4на загальну суму 45 грн. 80 коп.

Справа № 11-215
2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Заїка Г.М.

Категорія ст.186
ч.2,296 ч.2 КК України Доповідач
Єрещенко А.М.

Крім того, 30 січня 2006 року біля 21 год. 15 хв. ОСОБА_1,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, разом з іншими особами, з
хуліганських спонукань на АДРЕСА_1побив ОСОБА_5.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок
суду, не приводячи при цьому ніяких мотивів, виклавши лише фабулу
обвинувачення.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, вивчивши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з слідуючих підстав.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вірно кваліфікував дії
ОСОБА_1а за ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України і обрав міру покарання з
дотриманням вимог ст. 65 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного
суду від 19 січня 2007 року щодо нього без змін.