Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А копія:
15 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:
Судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретарі судового засідання ОСОБА_4
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_8 ВолошинаМ.К.
ВСТАНОВИЛА:
Своє рішення суд мотивував тим, що в порушення пунку 9.5.1 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої наказом Генерального прокурора України від 15 березня 2013 року, вищевказаний обвинувальний акт не затверджений печаткою відповідного органу прокуратури, та в порушення ст.291 КПК України, в ньому не зазначено анкетних даних законного представника неповнолітньої потерпілої та в порушення презумпції невинуватості в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_10 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.152 КК України». Крім того суд в ухвалі зазначив, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження застосувані не були, однак у супровідному листі зазначено, що ОСОБА_10 перебуває в СІ м.Рівне, не зазначаючи при цьому за ким із суддів чи слідчих, і з якого часу він рахується.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що посилання суду на недотримання прокурором презумпції невинуватості є передчасним, оскільки відповідно до кримінального процесуального закону, особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду, а посилання суду на те, що обвинувальний акт не завірений печаткою органу прокуратури, не відповідає нормам ст.291 КПК України, яка чітко встановлює вимоги, які мають бути дотримані при складанні обвинувального акта. Крім того вказує, що судом безпідставно зазначено, як підставу що не відповідає вимогам КПК України, відсутність в обвинувальному акті анкетних даних законного представника неповнолітньої потерпілої, що ст.291 КПК України не передбачено, а факт перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в СІ м.Рівне та строк його перебування під вартою встановлений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, потерпілих, представника потерпілого на підтримання апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам цього кодексу.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.
Зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , копія якого вручена під розписку обвинуваченому (а.с. 3-9), вбачається, що в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Покликання суду на те, що в порушення презумпції невинуватості в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_10 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.152 КК України», колегія суддів не може визнати як підставу для його повернення прокурору, оскільки воно не узгоджується з положеннями ст.291 КПК України, та такий висновок колегії суддів суду першої інстанції є надуманим, оскільки не випливає зі змісту обвинувального акта.
Також, на думку колегії суддів, є таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт повинен бути затверджений печаткою органу прокуратури, оскільки ст.291 КПК не містить вказану вимогу як обовязковою до змісту обвинувального акту. Як вбачається з обвинувального акта він затведжений та підписаний старшим прокурором м.Рівне ОСОБА_5 , який відповідно до вимог п.13 ч.2 ст.36 КПК України уповноважений на його затвердження.
Покликання суду як на підставу повернення обвинувального акту відсутність анкетних даних законного представника неповнолітньої потерпілої є безпідставним, так як, обов`язковою вимогою, відповідно до ст.291 КПК України, є наявність в ньому анкетних відомостей кожного обвинуваченого та кожного потерпілого.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є і запобіжні заходи.
Висновок суду першої інстанції про наявність чи відсутність у супровідному листі відомостей про місце перебування обвинуваченого ОСОБА_6 , який суд першої інстанції взяв за основу для повернення обвинувального акта прокурору також не узгоджується з законом, оскільки в обвинувальному акті чітко зазначено, що «обвинуваченим по кримінальному провадженню є ОСОБА_10 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , утримується в СІЗО м.Рівне».
Враховуючи, що сам обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, тому достатніх підстав для повернення обвинувального акта прокурору не існувало.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя-доповідач: ОСОБА_1