Справа №443/314/15-к
Провадження № 1-кп/443/30/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року. Жидачівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника -адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною
оствітою, розлученого, тимчасово непрацюючого, військовозобов"язаного,
позапартійного, раніше судимого, в останнє Жидачівським районним судом 27.12.2012 р. за ч. 3 ст. 15- ч. 2 ст. 185, ст. 395, 70 КК України до покарання
у виді арешту на строк 5 місяців
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 19 грудня 2014 року приблизно в 19.00 год , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, в с. Тейсарів Жидачівського району Львівської області у приміщенні будинку, який належить йому на праві приватної власності, з метою задоволення статевої пристрасті, незважаючи на відмову в здійсненні статевого акту з боку колишньої співжительки ОСОБА_4 , силою зняв одежу з потерпілої, повалив її вагою свого тіла на диван та закриваючи долонею рот, щоб приглушити крики про допомогу, долаючи фізичний опір потерпілої із застосуванням фізичного насильства, утримуючи потерпілу, вступив з нею в статеві зносини природним способом всупереч її волі. Коли ОСОБА_4 намагалася вирватися від ОСОБА_6 підняв її та кинув на диван, внаслідок чого потерпіла вдарилася головою до стіни та кулаком правої руки наніс удар в лобну ділянку голови, а коли остання просила припинити сексуалне насильство, вдарив її двічі кулаком правої руки по плечах, в результаті чого спричинив потерпілій закриту черепно- мозгову травму у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здорорв"я, два синці на губі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та пригрозив потерпілій фізичною розправою, вбивством її та її дітей у випадку його викриття.
Дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.152 КК України, так як із застосуванням фізичного насильства, погрозами його застосування, вступив в статеві зносини з потерпілою проти її волі.
13.02.2015 року, під час досудового розслідування, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.152 КК України, щодо узгодженого покарання в виді позбавлення волі на строк 3 роки, із можливістю звільнення його від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. ст. 75, 76 КК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а відтак угода підлягає затвердженню.
Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснила, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.
Захисник вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, в обсязі підозри, погодився на застосування до нього узгодженого виду і розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання взяті на себе обвинуваченим за угодою про примирення можливі для виконання.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.152 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України. ОСОБА_6 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання- у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 лютого 2015 року, покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази:- лосіни, кофту, бюстгальтер, футболку, які зберігаються в камері схову речових доказів Жидачівського РВ ГУМВСУ повернути потерпілій ОСОБА_4 ;
- штани, труси- 2 шт., футболки- 2 шт., сорочку, покривало, підодіяльник, наволочку, які зберігаються в камері схову речових доказів Жидачівського РВ ГУМВС У повернути засудженому ОСОБА_6 ;
- змиви, ватні тампони, зрізи нігтьових пластин, які зберігаються в камері схову речових доказів Жидачівського РВ ГУМВСУ- знищити.
Арешт накладений, згідно ухвали від 22.12.2014 року, на рухоме майно (одяг, постільну білизну) ОСОБА_6 -скасувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Головуюча- суддя