Справа № 11-671/2007р. Головуючий у 1-й інстанції - Шелєхова Г.В.
ст. 187 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
"25" дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Безверхого
О.М. ,

суддів: Лантушенка
Ю. Ф.,

Ященка
В.А., з участю прокурора: Ворфоломеєвої Н.П., розглянула у відкритому судовому засіданні в
місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1на вирок Зарічного
районного суду м. Суми від
"23" квітня 2007р.,

яким, - ОСОБА_1,

1987
року народження,

уродженець
с. Чернетчина,

Краснопільського
району,

Сумської
області, судимий

23.12.2003р.
за ст.
ст. 140 ч. 2, 17,

140 ч. 2
КК України 1960р., за ст.
ст.

185 ч.
2, 185 ч.3 КК України,

на 3
роки 1 місяць позбавлення

волі, а 27.07.2005р. звільнений

за амністією, житель м.
Суми, -

засуджений
за ст.
186 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі; за ст.
296 ч. 2 КК України на чотири роки позбавлення волі; за ст.
187 ч. 2 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного майна, крім житла;

на
підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено для відбування сім років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1.: на користь ОСОБА_2 707грн.матеріальної шкоди; на користь
ОСОБА_3. 43, 50грн. матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_4.866грн. матеріальної
шкоди;

на користь
ОСОБА_10.150грн. моральної шкоди;

на користь
держави 162, 27грн. судових витрат.

Цим вироком
ОСОБА_1. засуджений за вчинення таких злочинів:

ОСОБА_1.
24 жовтня 2007р., близько 23 години 30 хвилин,
перебуваючи біля станції метро "Позняки" м. Києва,
з метою відкритого викрадення чужого майна вступив в попередню змову з
ОСОБА_5, який за скоєння цього злочину
засуджений вироком Зарічного райсуду
м. Суми від 9
серпня 2006р..

Реалізуючи
свій злочинний намір, ОСОБА_5та ОСОБА_6
. зупинили раніше незнайомого ОСОБА_7. , і відкрито викрали з його кишені
аудіоплеєр, "Панасонік" з
аудіо касетою загальною вартістю 249грн.,
і з місця скоєння злочину зникли.

22
лютого 2006р., близько 18 години 20
хвилин, біля будинку № 21 по вул. 40 років Жовтня м. Суми,
зупинив раніше незнайомих ОСОБА_2. ,
1991 року народження та ОСОБА_8,
1991 року народження, наніс
декілька ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_2. ,
спричинивши фізичний біль, тобто
застосував насильство, що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
і відкрито викрав мобільний телефон ОСОБА_2. "Сименс СХ-65" вартістю 707грн..

Близько
1 години 8 березня 2006р. ОСОБА_1. та
ОСОБА_5, який за скоєння цього злочину
засуджений вироком Зарічного району м.
Суми від 9 серпня 2006р., в стані
алкогольного сп'яніння, перебуваючи в
будинку № АДРЕСА_1, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, виявляючи п'яну хвацькість, прагнучи до самовиразу себе в насильстві над
іншими, безпідставно, за надуманим приводом, побили незнайомого ОСОБА_3., спричинивши йому тілесні ушкодження, і ці дії відрізнялися особливою зухвалістю.

Близько
1 години 30 хвилин 8 березня 2006р., ОСОБА_1. та ОСОБА_5, який за скоєння цього злочину засуджений
вироком Зарічного райсуду
м. Суми від 9 серпня 2006р., в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в будинку № АДРЕСА_1діючи за
попередньою змовою, скоїли напад на
ОСОБА_3. з метою заволодіння його майном,
побили його, спричинивши йому
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
тобто застосували насильство, що
є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

11 березня
2006р., близько 19 години 45
хвилин, ОСОБА_1., за попередньою змовою та в групі з
ОСОБА_9., яка за скоєння цього злочину
засуджена вироком Зарічного райсуду
м. Суми від 9 серпня 2006р., в стані алкогольного сп'яніння, на вул.
Соборній м. Суми зупинили раніше
незнайомого ОСОБА_10., і нанесли йому
декілька ударів по обличчю, завдавши
фізичного болю, тобто застосували
насильство, що не є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого, та
відкрито викрали у нього гроші в сумі 31грн. і

мобільний
телефон "Соні Еріксон Т 630" вартістю 630грн., завдавши потерпілому шкоду в сумі
661грн., і з місця скоєння злочину
зникли.

14
березня 2006р., близько 15 години, ОСОБА_1. на вул. Петропавлівській м. Суми біля Центрального універмагу зупинив
раніше незнайомого ОСОБА_4., в якого відкрито викрав гроші в сумі
240грн. і мобільний телефон "Сіменс-С-75" вартістю 626грн., завдавши
потерпілому шкоду в сумі 866грн., і з
місця скоєння злочину втік.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1. посилається на необ'єктивність судового розгляду
справи, вважає вирок незаконним, який слід скасувати, оскільки висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, коли немає
доказів його вини за ст. 187 ч. 2 КК України, потерпілих в судовому засіданні не було, батько ОСОБА_3 погрожував свідкам, що утаєно судом, а його,
- ОСОБА_1. клопотання, про виклик
свідків в судове засідання до уваги не взяті. Прохає переглянути справу щодо
кваліфікації його дій за ст. 187 ч. 2 КК України, пом'якшити йому покарання, а справу направити на новий розгляд іншим
складом суду.

Вислухавши
доповідь судді, думку прокурора
Ворфоломеєвої Н.П. про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи, і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Факт
вчинення ОСОБА_1. близько 1 години 30 хвилин 8 березня 2006р. злочинних дій
щодо ОСОБА_3., кваліфікованих за ст.
187 ч. 2 КК України, доведений
такими дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.

Так, сам засуджений ОСОБА_1. в судовому засіданні
свою вину визнав частково і пояснив, що
в ніч з 7 на 8 березня 2006р. він з ОСОБА_5. ,
перебував в будинку по пров. Карбышева
м. Суми, де перебував раніше незнайомий їм ОСОБА_3..
Між ними виникли сварка та бійка, а
грошей і телефону у ОСОБА_3. вони не вимагали,
і заволодіти його речами ніхто не намагався. Між ОСОБА_5. та ОСОБА_3. виникла сварка, в ході якої останній наніс удари
ОСОБА_5. в живіт, але як ОСОБА_3. взяв ніж і наносив ним
удари, він не бачив. Далі побачив, що після цієї бійки ОСОБА_5. був поранений. Він наздогнав ОСОБА_3. у дворі
будинку, і декілька разів його вдарив.

Потерпілий
ОСОБА_3. суду пояснив, що коли в ніч з 7
на 8 березня 2006р. він перебував в будинку № АДРЕСА_1, то там перебували раніше незнайомі йому
ОСОБА_1. та ОСОБА_5.. Коли ОСОБА_1. не сподобалося, що він не сів з ними разом за стіл, то у нього з ОСОБА_1. виник конфлікт, і останній запропонував йому, - ОСОБА_3.,
вийти у двір, де почав
погрожувати, а потім безпідставно бити
його. ОСОБА_1. сказав, що він, - ОСОБА_3.,
неправильно себе веде, а тому
" попав на бабки чи здоров'я",
і запитав, чим він буде розраховуватися, - грошима чи здоров'ям, на що він відповів, що нічим не буде розраховуватися. ОСОБА_1.
продовжив

бити
його, і вимагав віддати йому мобільний
телефон. В той час у двір вийшов і ОСОБА_5.,
який також став бити кулаком в його обличчя, намагаючись звалити з ніг. Вони вдвох нанесли
йому всього не менш, ніж 10 ударів. З
будинку вибігла ОСОБА_10., котра стала
просити, щоб його не били, після чого вони перестали його бити, сказавши,
що вже ідуть в хату. Але, коли
дівчина пішла в будинок, то вони знову
почали вимагати у нього гроші і телефон,
а після його відмови, продовжили
вдвох бити його руками по голові, а
ОСОБА_5. схопив за його шию, і намагався
звалити з ніг, а ОСОБА_1. в той же час
продовжував наносити удари. З будинку вибігли ОСОБА_10. та ОСОБА_11.,
і просили, щоб
вони не били його, а вони припинили
побиття його і всі зайшли в будинок. При цьому він, - ОСОБА_3. зайшов у кухню, де змив кров,
а ОСОБА_1. з ОСОБА_5. знову змусили його вийти у двір, де знову вимагали гроші чи телефон, а далі почали бити його. ОСОБА_1. обшукав
його кишені, знайшов зарядний пристрій
для телефону, а потім знову вдвох
вимагали віддати телефон. Дівчата ще раз вибігли з будинку, і просили перестати бити його. Всі зайшли в
будинок, сіли в залі, де він сів у крісло, а ОСОБА_1. підійшов до нього і бив долонею в
обличчя, далі він з ОСОБА_5. змусили
його сісти на диван, а самі сіли з обох
боків, і продовжили бити по його голові
та обличчю. При цьому ОСОБА_5. сказав,
щоб він дав йому мобільний телефон для відправлення CMC
- повідомлення, а після відмови в
цьому, продовжили бити його. При цьому
ОСОБА_5. заліз ногами на диван, і бив
його, - ОСОБА_3., зверху кулаками по голові з вимогою передати
їм гроші і бігти за горілкою, а
зупиняючись, вимагали передати їм
телефон, потім продовжили бити його. В
однин з моментів побиття, ОСОБА_5. стояв
проти нього, коли він сидів на
дивані, а ОСОБА_1. бив його з одного
боку, а ОСОБА_5. з іншого боку, а він схопився за край столу, щоб піднятися, але не зміг. Потім взяв ніж, щоб налякати ОСОБА_1. та ОСОБА_5., тримаючи ніж в правій руці. Але ОСОБА_5.
продовжував бити його зверху, насідаючи
на нього, і, в якийсь момент, наткнувся на лезо ножа. Після цього він
підхопився з місця, обхопив ОСОБА_5.
двома руками, і вони вдвох почали
відходити до спальні, а ОСОБА_1. в той
же час продовжував його бити. Коли опинилися в спальні, то він,
- ОСОБА_3., викинув ніж, який ногою заштовхнув під ліжко. В цей час
ОСОБА_1. та ОСОБА_3. розтягли, і
останній схопив своє взуття, вибіг з
будинку, його наздогнали ОСОБА_1з ОСОБА_12, і ОСОБА_1почав бити, ОСОБА_12кудись дівся, а він,
- ОСОБА_3., вирвався від ОСОБА_1і
втік.

Свідченнями
ОСОБА_13., ОСОБА_10.С. , ОСОБА_14в судовому засіданні, та дослідженими судом свідченнями ОСОБА_15., ОСОБА_16.,
даними на досудовому слідстві,
об'єктивно підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_3. про побиття
останнього ОСОБА_1. та ОСОБА_5., які
вимагали віддати їм гроші та мобільний телефон.

Висновком
судово-медичної експертизи підтверджується,
що ОСОБА_3. були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вироком
Зарічного районного суду м. Суми від 9
серпня 2006р. ОСОБА_5. засуджений як
за ст.
186 ч. 2, 296 ч. 2 КК
України, так і за ст.
187 ч. 2 КК України, тобто за
вчинення нападу на ОСОБА_3. з метою заволодіння його майном, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя та здоров'я
особи, що зазнала нападу за попередньою
змовою групою осіб.

Таким
чином, за дослідженими обставинами
справи, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні ним нападу на
ОСОБА_3. з метою заволодіння його майном,
поєднаним з насильством, що є
небезпечним для життя і здоров'я особи,
яка зазнала нападу, скоєними за
попередньою змовою з ОСОБА_5, тобто
вчинив розбій за попередньою змовою групою осіб, і вірно кваліфікував ці дії за ст.
187 ч. 2 КК України.

При
цьому суд обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілого
ОСОБА_3., які є послідовними, незмінними як на досудовому, так і в судовому слідстві, та об'єктивно узгоджуються і підтверджуються
свідченнями ОСОБА_13., ОСОБА_10.С.
, ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ОСОБА_16., висновком
судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_3..

Тому
викладені у апеляції доводи ОСОБА_1. про його невинуватість у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
187 ч. 2 КК України, колегія
суддів вважає безпідставними, коли
висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам
справи, і для скасування вироку в цій
частині підстав немає.

З
матеріалів справи вбачається, що в ході
судового розгляду справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог
КПК України, які б давали підстави
вважати, що судом не об'єктивно були
досліджені обставини справи, на чому
наголошено у апеляції.

У
апеляції не оспорюється доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1. за ст.
ст. 186 ч. 2, 296 ч. 2 КК України, та не оспорюються вирішені судом у вироку
цивільні позови.

При
призначенні засудженому ОСОБА_1. покарання,
суд, згідно вимог ст. 65
КК України, врахував ступені тяжкості
вчинених злочинів, особу винного та
обставини, що пом'якшують і обтяжують
покарання, тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_1. призначено таке покарання, яке є необхідне і достатнє для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Отже, для пом'якшення засудженому ОСОБА_1.
покарання, як і для скасування вироку в
частині засудження ОСОБА_1. за ст. 187 ч. 2 КК України, за поданою апеляцією, підстав немає.

Керуючись ст.
ст. 362, 366,
377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного
районного суду м. Суми від 23 квітня
2007р. щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а
його апеляцію, - без задоволення.