Провадження №: 1-кп/752/71/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2015 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у пособництві в підроблення офіційного документу, який видається підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.
18.06.2012 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ «ВТБ Банк» за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 9-а, надав працівнику банку вищевказану довідку, з метою одержання кредиту у даній банківській установі та грошових коштів, не маючи на меті їх повернення.
Таким чином, ОСОБА_6 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документу.
За таких умов, обвинувачений ОСОБА_6 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, а саме у надані завідомо неправдивої інформації банкам з метою одержання кредитів у разі відсутності ознак злочину проти власності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що влітку 2012 року до нього звернулась сусідка,яка запропонувала взяти кредит, пообіцявши обвинуваченому 5 тис. грн. та зобов`язавшись самостійно його погасити. Маючи потребу у грошах, обвинувачений погодився на пропозицію. Усвідомлюючи те, що йому була надана підроблена довідка з місця роботи, 18.06.2012 року ОСОБА_6 поїхав у відділення ПАТ «ВТБ Банк» за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 9-А та оформив кредит. Після виходу з банку, сусідка забрала в ОСОБА_6 кредитну картку та усі документи отримані ним в банку, не надавши обіцяних грошей. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не працює, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, з 2008 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких умов, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст.222 КК України у виді штрафу, остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів згідно правил ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи, що вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 222 КК України, не було пов`язане з посадою обвинуваченого або зайняттям ним певною діяльністю, відповідно до вимог ст. 55 КК України, суд вважає за необхідне не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Разом з цим, враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України, належить до злочинів невеликої тяжкості, з моменту вчинення якого минуло понад 2 роки, суд прийшов до висновку щодо необхідності звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст. 49 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати на проведення судово технічної експертизи №278 від 30.05.2013 року, у розмірі 391, 20 грн. покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України штраф 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч. 4 ст. 358 КК України штраф 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
- за ч. 1 ст. 222 КК України - штраф 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності ч. 1 ст. 222 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів штраф у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Судові витрати на проведення судово технічної експертизи №278 від 30.05.2013 року, у розмірі 391, 20 грн., стягнути з ОСОБА_6 (ід.н. НОМЕР_1 ) на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1