ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/366/15-к

22 квітня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню наповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської обл., українця, громадянина України, учня 10 класу Золотоніської ЗОШ № 5, освіта неповна середня, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

законний представник ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

представник служби у справах

дітей виконкому Золотоніської міської ради ОСОБА_7 ,

представник КМСД Золотоніського МВ УМВС ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 в середині літа 2014р. знаходячись неподалік с. Бакаївка, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., незаконно, без мети збуту придбав, знайшовши рослини коноплі, які виросли там самосадом та переніс за місцем свого проживання та сховав у гаражі, де висушив їх. На початку 2015 року, знайшов дану коноплю в гаражі, подрібнив її та поклав у два целофанові пакетики, які теж сховав у гаражі.12.01.2015р. він вирішив покурити дану коноплю, взяв її з гаража, поклав собі в кишеню та пішов гуляти в центр міста. Того ж дня в м. Золотоноша по вул. Обухова, під час складання відносно нього працівниками Золотоніського MB адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, під час особистого огляду у нього було виявлено та вилучено наркотичну речовину, яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/71 від 15.01.2015р., являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 9,21 г.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , винним у обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України визнав себе повністю, розкаявся, просив суд не карати його суворо, вчиняти подібного він більше не буде.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає. Судом роз`яснено правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

По суті кримінального правопорушення обвинувачений пояснив, що на в середині літа 2014р. він відпочивав біля с. Бакаївка, де побачив рослини коноплі, які він вирвав та переніс за місцем свого проживання, сховав у гаражі, висушив їх та в подальшому перетер їх та помістив по двох целофанових пакетиках. Через деякий час він вирішив покурити коноплі та взявши їх з собою пішов до міста. Під час паління цигарок в невстановленому місці, до нього підійшли працівники міліції, та під час складання адміністративного протоколу, в ході огляду його одягу та речей у нього було виявлено та вилучено наркотичну речовину. Він щиро кається у вчиненому, просить звільнити його від покарання за ч.1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире його каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, є раніше не судимим.

Під час судового розгляду від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням щодо нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Прокурор не заперечувала з приводу застосування до неповнолітнього обвинуваченого звільнення від покарання із застосуванням щодо нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що заявлене захисником клопотання підлягає задоволенню, оскільки згідно з частиною першою статті 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Із наведених положень закону випливає, що звільнення від покарання, передбачене статтею 105 КК України, можливе, крім іншого, лише за умови, якщо, на думку суду, неповнолітній не потребує застосування до нього покарання. Тому при застосуванні статті 105 КК України має місце таке звільнення від покарання, яке здійснюється шляхом постановлення (проголошення) обвинувального вироку, але без призначення покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України, оскільки замість нього суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. При застосуванні статті 105 КК України покарання взагалі не призначається, а здійснюється засудження без призначення покарання. Саме тому в статті 105 КК України закон не називає жодного із видів покарань, які б могли бути призначені неповнолітньому за інших умов, і саме цим стаття 105 КК України відрізняється від статті 104 КК України, на підставі якої здійснюється звільнення неповнолітнього не від призначення покарання, а від відбування (реального виконання) вже призначеного вироком суду покарання.

Так судом встановлено, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, після скоєння злочину щиро розкаявся і зробив для себе певні висновки, має ряд заохочень та грамот.

Тому суд прийшов до висновку про можливість обрати відносно обвинуваченого такий примусовий захід виховного характеру як застереження.

Процесуальні витрати по справі становлять 368,94 грн., які підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази по справі: особливо-небезпечний наркотичний засіб каннабіс загальною масою 9,21 г., що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області підлягає до знищення.

Керуючись ст.ст. 368 374, 376, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та звільнити його від покарання, передбаченого даною статтею, застосувавши до нього відповідно до п.1 ч.2 ст.105 КК України примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 368,94 грн.

Речові докази по справі: особливо-небезпечний наркотичний засіб каннабіс загальною масою 9,21 г., що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1