Справа № 743/539/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/629/2015
Категорія - ч.2 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження

захисника-адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, який раніше був судимий

Ріпкинським районним судом Чернігівської області:

1) 08 червня 1993 року за ч. 3 ст. 81; ч. 1 ст. 17, ч. 3 ст. 81; ч. 4 ст. 81; ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 07 грудня 1995 року за ч. 1 ст. 215-3, ч. 3 ст. 81, ст. ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року), на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 20 вересня 199 року за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 12 листопада 2002 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі;

5) 07 вересня 2007 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі;

6) 19 грудня 2011 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, КК України на 4 роки позбавлення волі.

26 грудня 2014 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області був звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 09 місяців 23 дні,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання. призначеного за цим вироком частково приєднане невідбуте покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2011 року, і остаточно за сукупністю вироків призначене покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Як встановив суд, 10 березня 2015 року близько 12 години ОСОБА_8 , з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав брухт чорних металів, загальною вагою 400 кг., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 960 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок в частині призначеного покарання, застосувати до нього ч. 1 ст. 69 КК України, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував усіх обставин пом`якшуючих покарання, а саме: його характеристику за місцем проживання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений подав заяву про відмову від доставки в апеляційний суд та розгляд апеляційної скарги без його присутності.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив про пом`якшення покарання, прокурора, який не погодився із доводами сторони захисту зазначаючи, що вони суперечать вимогам закону про призначення покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в повторній крадіжці майна потерпілого ОСОБА_9 відповідають фактичним обставинам справи та доказам, з якими погодилися сторони у кримінальному провадженні. Розгляд справи в суді відбувався за правилами ч.3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, навмисну форму вини та корисливий мотив, визнання провини, сприяння розкриттю злочинів і призначив покарання за сукупністю вироків, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Прохання обвинуваченого про застосування ч.1 ст. 69 КК України, не може бути задоволене. Відповідно до положень ст. 69 КК України, для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суду необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також данні, які певним чином позитивно характеризують винного.

У даному випадку, наявні лише обставини, що пом`якшують покарання, проте не знижують ступеня тяжкості злочину та характеризують винного, як особу, що не бажає ставати на шлях виправлення, має негативні соціальні схильності, зловживає алкогольними напоями, не зайнятий суспільно-корисною працею, не має сім`ї та сталих соціальних зв`язків, які б позитивно вплинули на його поведінку.

Крім того, з урахуванням санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яка передбачає покарання у виді арешту на строк від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до п"яти років або позбавлення волі на той самий строк, застосування ст. 69 КК України неможливе. Суд не має права призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання. І обмеження волі і позбавлення волі встановлюються від одного року.

При цьому, новий злочин ОСОБА_8 вчинив під час умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі на 9 місяців 23 дні, відповідно і покарання повинно бути призначене у виді позбавлення волі, а не більш м`яке, як просить обвинувачений, за правилами ст. 71 КК України.

Зважаючи на короткий термін, що минув з часу звільнення з місць позбавлення волі, поведінку обвинуваченого, його схильності, його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12