УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Іванів
О.Й.,

суддів Кривобокової
Н.М., Ткачук Н.В.

за участю: прокурора Журавльова Є.Є.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши 24 квітня 2007 року у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у
розгляді справи, потерпілої ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_2 на вирок
Верховинського районного суду від 15 лютого 2007 року,-

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, уродженець м.Чернівці,
мешканець АДРЕСА_1, з середньою спеціальною освітою, інженер відділу постачання
„Товсолстрой", одружений, раніше несудимий,
громадянин України,

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України на три роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком
на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21000
гривень моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому змінено на тримання під
вартою та взято його під варту із зали суду.

За ст.135 ч.3 КК України ОСОБА_2 виправдано на підставі
ст.6 п.2 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 10
вересня 2006 року біля 21 години, керуючи автомобілем „Пежо-405" в селищі
Верховина на вул."Жаб"ївська, в порушення вимог п.п.2.3 „б",
10.1, 12.1, 12.2, 12.4, 34.1 Правил дорожнього руху, перевищив встановлену в
населеному пункті швидкість руху, в умовах обмеженої видимості не справився з
керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де вчинив наїзд на пішохода
ОСОБА_4, яка померла від спричинених тілесних ушкоджень.

Справа №11-181/2007р. Головуючий
у 1-й інстанції Токарук В.І.

Категорія ст.286 ч.2 КК України Доповідач:
Іванів О.Й.

2

В
пеляціях:

- прокурор, який приймав
участь у розгляді справи судом, вирок в частині виправдання ОСОБА_2 за ст.135
ч.З КК України вважає незаконним внаслідок невідповідності висновків суду,
викладених у вироку, фактичним обставинам справи та допущеного судом істотного
порушення вимог кримінально-процесуального закону. Також зазначає, що
призначене ОСОБА_2 за ст. 286 ч.2 КК України покарання не

відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі
засудженого. Просить вирок скасувати, а

справу направити на новий судовий розгляд;

· потерпіла
ОСОБА_3 покликається на незаконність вироку щодо ОСОБА_2 внаслідок його
суворості. Просить з врахуванням того, що злочин ним вчинено з необережності,
та відсутності з її боку до засудженого будь-яких претензій матеріального і
морального характеру, вирок суду змінити і призначити ОСОБА_2 покарання не
пов"язане з позбавленням волі;

·
засуджений ОСОБА_2 просить пом"якшити призначене
покарання, застосувавши до нього ст.75 КК України, крім наведених у вироку
пом"якшуючих обставин, врахувати також наявність у нього на утриманні
вагітної дружини.

Під час апеляційного розгляду справи засуджений ОСОБА_2
підтримав подані ним та потерпілою ОСОБА_3 апеляції, пояснив, що має на
утриманні вагітну дружину, надалі намірений відшкодувати решту спричинених
потерпілій збитків, просить пом"якшити призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав
подану апеляцію та заперечив доводи апеляцій засудженого і потерпілої, просить
вирок суду скасувати, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_1, які
просять задовольнити вимоги апеляцій потерпілої і засудженого, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що подані
по справі апеляції підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 323, 324, 327, 334 КПК України вирок
суду повинен бути законним, обгрунтованим і належно мотивованим.

При розгляді даної справи вказані вимоги процесуального
закону судом не дотримані.

Всупереч вимогам ч.4 ст.334 КПК України, згідно з якими
мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання
обвинувачення, яке пред"явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а
також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд
відкликає докази обвинувачення, судом не зазначено обставин обвинувачення, яке
пред"явлене ОСОБА_2 за ст.135 ч.З КК України, а лише описано у вироку
об"єктивну сторону згаданої статті та включено формулювання, яке ставить
під сумнів невинність виправданого, чого законом не допускається.

Зокрема, суд вказує, що „...ОСОБА_2 хоча і покинув місце ДТП, але він знав, що
потерпіла мертва...".

Натомість, допитаний в час досудового і судового слідства
засуджений дав показання про те, що близько до постраждалої не підходив і
особисто не переконався в якому стані була потерпіла. За даними висновку
судово-медичної експертизи смерть потерпілої наступила через певний проміжок
часу після спричинення тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог ст.327 КПК України виправдувальний
вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в
діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі
підсудного у вчиненні злочину.

Однак, суд не визначився у мотивувальній частині та не
зазначив у резолютивній частині, з яких передбачених законом підстав
постановляється виправдувальний вирок.

Зазнаючи, що між залишенням у небезпеці і спричиненням смерті потерпілій
відсутній причинний зв"язок, суд виправдав ОСОБА_2, як випливає зі змісту
п.2 ст.6 КПК України, за відсутністю в діянні засудженого складу злочину,
залишивши поза увагою ту обставину, що, у відповідності до ст.327 КПК України,
виправдувальний вирок

3

за відсутністю в діянні складу злочину суд постановляє у випадку, коли встановлено, що
діяння, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, мало місце, але
кримінальний закон не визнає таке діяння злочинним.

При відсутності причинного зв"язку між діянням
підсудного і шкідливими наслідками, з якими закон пов"язує склад злочину,
суд постановляє виправдувальний вирок за відсутністю події злочину.

Таким чином, наведені порушення
кримінально-процесуального закону, допущені судом, вплинули на постановления законного і
обгрунтованого вироку по даній справі. Тому колегія судців вважає, що вирок
суду щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий
розгляд.

У зв"язку з тим, що справа повертається на новий
судовий розгляд внаслідок порушень процесуального закону, то інші доводи,
викладені у поданих апеляціях, підлягають перевірці при новому розгляді справи.

Керуючись
ст. ст. 365, 366,367 КПК України, колегія судців,-

ухвалила:

Апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді
справи, потерпілої ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Верховинського районного суду від 15 лютого 2007 року відносно
ОСОБА_2 скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий розгляд в
іншому складі суду.