Справа № 484/3893/13-к
Провадження № 1-кп/484/167/13 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2013 року Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області

в складі: головуючого - судді Панькова
Д,А.

при секретарях - Панчук О.М.,
Завірюха В.Ю.

за участю прокурора - Лук'янової
Г.О.

обвинуваченого - ОСОБА_1

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17,

представника потерпілих ОСОБА_17,
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 - ОСОБА_18

представника потерпілого ОСОБА_5 -
ОСОБА_19

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області в м. Первомайську кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, одруженого, має на
утриманні малолітню доньку 2009 року
народження, освіта вища, працює на
посаді тренера в «Київській федерації
кікбоксингу», має державні нагороди,
раніше не судимий, постійно проживає
за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4
ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2013 близько 08.30 год., ОСОБА_1 спільно з
особою, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження, та
іншими невстановленими в ході
розслідування особами в кількості не
менше 64 осіб, прибули на територію, що
розташована за межами с. Часове-2 в
межах Ленінської сільської ради
Первомайського району Миколаївської
області.

Біля 09.00 год. вказані особи, маючи на
меті реалізувати єдиний злочинний
умисел направлений на вчинення грубого
порушення громадського порядку,
підійшли до механізованого комплексу
ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» по вул. Молодіжній в
с. Часове-2 Первомайського району
Миколаївської області. В цей час
охорону території механізованого
комплексу ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2»
забезпечували охоронці вказаного
товариства, які з іншими працівниками
товариства перебували на вказаній
території.

Далі, ОСОБА_1, перебуваючи на території
вищевказаного механізованого
комплексу поряд із місцем гаражування
сільськогосподарської техніки,
реалізовуючи спільний з іншими особами
намір на грубе порушення громадського
порядку, з мотивів явної неповаги до
суспільства, тримаючи в правій руці
фрагмент металевої арматури,
заздалегідь заготовлений для
нанесення тілесних ушкоджень, в лівій
руці пістолет невстановленого зразку,
виказував намір можливого
застосування фізичного насильства до
працівників ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» та
висловлювався на адресу останніх
гучною грубою нецензурною лайкою, у
зв'язку із чим, власними умисними діями
ОСОБА_1 з іншими особами спровокували
виникнення у громадському місці, в
денний час доби конфлікту з
працівниками ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2».

У ході конфлікту, який продовжив
тривати на території механізованого
комплексу біля дороги по вул.
Молодіжній с. Часове-2, ОСОБА_1,
розуміючи, що з'ясування стосунків
відбувається у громадському місці, в
денний час доби, з метою реалізації
єдиного злочинного умислу на вчинення
хуліганства, діючи з мотивів явної
неповаги до суспільства, подовжуючи
ігнорувати норми громадської моралі та
загальноприйняті норми поведінки, на
попередження охоронців та інших
працівників ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» про
припинення хуліганських дій не
реагував та продовжив виказувати намір
застосування фізичного насильства до
працівників ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2».

В ході конфлікту одна із осіб, які
прибули разом із ОСОБА_1, проявляючи
особливу зухвалість, що виразилася у
застосуванні нею вогнепальної зброї -
рушниці невстановленого зразка, яку ця
особа мала при собі, свідомо і навмисно
здійснила постріли в бік охоронців та
працівників ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, та ОСОБА_20 Після чого
ОСОБА_1, також проявляючи особливу
зухвалість, що виразилася у
застосуванні ним вогнепальної зброї -
пістолету невстановленого зразка, який
він мав при собі, свідомо і навмисно
здійснив не менше трьох пострілів, у
той же бік, чим спричинив тілесні
ушкодження ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_20

Хуліганські дії ОСОБА_1, та інших
невстановлених осіб тривали не менше 30
хвилин та були припинені лише
внаслідок дій з боку працівників ТОВ «
ІНФОРМАЦІЯ_2».

У подальшому, ОСОБА_1, разом з іншими
особами з місця скоєння кримінального
правопорушення зник.

Після чого, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_20 та
ОСОБА_4 з отриманими тілесними
ушкодженнями було доставлено до
Первомайської центральної районної
лікарні.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 339 від 19.06.2013, у ОСОБА_6
виявлені тілесні ушкодження у вигляді
вогнепального поранення лівої лопатки,
які за ступенем тяжкості відносяться
до категорії легких тілесних
ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 342-М від 20.06.2013, у ОСОБА_7
виявлені тілесні ушкодження у вигляді
вогнепального поранення грудної
клітини, обличчя, які за ступенем
тяжкості відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 344 від 20.06.2013, у ОСОБА_4
виявлені тілесні ушкодження у вигляді
вогнепального поранення черевної
стінки, лобкової ділянки, мошонки, які
за ступенем тяжкості відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 453-21 від 31.07.2013, у ОСОБА_20
виявлені тілесні ушкодження у вигляді
вогнепальних поранень лівої половини
обличчя (дві поверхневі рани), які за
ступенем тяжкості відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, в результаті хуліганських
дій ОСОБА_1 та інших осіб, які прибули до
с. Чаусове-2, було порушено нормальну
діяльність ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2», що
виявилось у неможливості здійснення
покладених на працівників товариства
функціональних обов'язків.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним
частково. Обвинувачений не заперечував
своєї участі у конфлікті, який відбувся
18.06.2013 року біля с. Чаусове-2
Первомайського району Миколаївської
області, проте пояснив, що він приїхав
до цього села з м. Києва на прохання
своїх знайомих, які попросили його
допомогти в охороні комбайнів, під час
збору врожаю, та не мав на меті вчиняти
будь які хуліганські дії.

ОСОБА_1 зазначив, що йому не відомі інші
особи, які одночасно із ним приїхали на
місце, де в подальшому відбувся
вищевказаний конфлікт, а він особисто
не мав при собі будь якої зброї.

З пояснень підсудного вбачається, що
конфлікт між співробітниками ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та особами, які приїхали
до с. Чаусове-2 одночасно з ОСОБА_1,
розв'язався саме з ініціативи
працівників агрофірми, які
висловлювались на адресу самого
ОСОБА_1, та інших осіб, які приїхали
одночасно з ним, нецензурною лайкою та
своїми висловлюваннями фактично
підбурювали останніх та особисто
ОСОБА_1 на вчинення протиправних дій,
чим провокували загострення конфлікту.

В ході вказаного конфлікту
обвинувачений забрав у потерпілого
ОСОБА_4 металевий прут та пістолет
невстановленого зразку, з якого, з
метою самооборони, вчинив декілька
неприцільних пострілів в бік осіб, які
нанесли та продовжували наносити йому
тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_1
викинув пістолет.

Підсудний вважає, що його дії слід
кваліфікувати не як хуліганство, а як
злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК
України, умисне нанесення легких
тілесних ушкоджень, в чому він
розкаюється.

ОСОБА_1 також наголошував на тому, що в
ході конфлікту йому завдано тілесне
ушкодження у вигляді переламу руки, яке
згідно висновку експерта відноситься
до категорії середнього ступеню
тяжкості.

Не зважаючи на часткове визнання вини
підсудним, суд вважає, що його вина у
вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст.
296 КК України підтверджується
об'єктивними письмовими та речовими
доказами, показаннями допитаних в
судовому засіданні потерпілих та
свідків.

Так, потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні
підтвердили, що 18.06.2013 року ОСОБА_1,
разом із іншими невідомими їм особами,
прибули на територію, де здійснюється
господарська діяльність TOB
«ІНФОРМАЦІЯ_2». ОСОБА_1 при собі мав
невелику сумку, з якої він дістав
пістолет невстановленого зразку, та
залякуючи працівників та охоронців TOB
«ІНФОРМАЦІЯ_2», погрожував застосувати
до них фізичне насильство,
висловлювався на їх адресу гучною
нецензурною лайкою, на зауваження
припинити протиправні дії не реагував.
В ході конфлікту, який продовжив
тривати на дорозі, ОСОБА_1 здійснив
постріли в бік охоронців та
працівників TOB «ІНФОРМАЦІЯ_2» - ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, та ОСОБА_20 При цьому
влучив ОСОБА_1 лише в ОСОБА_7, ОСОБА_6, та
ОСОБА_20, так як ОСОБА_4 пояснив, що в
нього стріляла та влучила із рушниці
інша особа. Всі потерпілі зазначили, що
навмисні тілесні ушкодження ОСОБА_1
ніхто не наносив, і до вчинення
протиправних дій його ніхто не
провокував.

Показання допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28 та ОСОБА_29 повністю
узгоджуються з показаннями потерпілих
та підтверджують викладені вище
обставини вчинення підсудним
хуліганських дій.

Крім зазначеного, вина підсудного у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.
296 КК України підтверджується
протоколом огляду місця події від
18.06.2013 року - ділянки місцевості,
розташованої поблизу території
комплексу TOB «ІНФОРМАЦІЯ_2» по вул.
Молодіжна в с. Чаусове-2 Первомайського
району Миколаївської області;
протоколом огляду місця події від
18.06.2013 року - ділянки місцевості поблизу
з територією комплексу TOB
«ІНФОРМАЦІЯ_2», де на майданчику
відстою транспорту виявлено та
вилучено: гільзу зеленого кольору з
маркуванням ЛПЗ-7,62х39; патрон
мисливський калібром 12 мм,
промислового виготовлення з капсулем
жовтого кольору з маркуваннями « 12 Bachery
Pelagry» та « 42д.№3», патрон мисливський в
корпусі червоного кольору з
маркуванням «ТАХО 12/70,28гр»; відео
файлами на електронних носіях
інформації, долученими до матеріалів
кримінальної справи та переглянутими в
ході судового розгляду; протоколами
пред'явлення особи до впізнання за
участю потерпілого ОСОБА_20, свідка
ОСОБА_28, та приведеними вище висновками
судово-медичної експертизи, щодо
виявлених у потерпілих тілесних
ушкоджень.

Позиція підсудного, щодо кваліфікації
його дій за ч. 1 ст. 125 КК України на
переконання суду є неспроможною, та
такою що спростовується доводами
потерпілих, показаннями свідків та
іншими дослідженими судом доказами.

Сам підсудний в судовому засіданні
підтвердив, що він здійснював постріли
не прицільно, в натовп, та не намагався
влучити в конкретних осіб, що вже
виключає будь який умисел на нанесення
тілесних ушкоджень саме ОСОБА_7, ОСОБА_6,
та ОСОБА_20 Теж саме підтвердили
потерпілі та свідки.

Доводи підсудного про те, що йому не
відомі інші особи, які одночасно із ним
приїхали на місце, де в подальшому
відбувся вищевказаний конфлікт, а він
особисто не мав при собі будь якої
зброї також спростовуються
показаннями допитаних в судовому
засіданні потерпілих та свідків, які
були очевидцями та безпосередніми
учасниками конфлікту, та показали, що
ОСОБА_1 під час всього конфлікту
спілкувався з іншими особами, які
прибули до с. Чаусове-2, мав при собі
невелику сумку, з якої дістав пістолет
та в подальшому здійснив постріли. Крім
того, як показали очевидці подій,
ОСОБА_1 був не єдиний, хто здійснював
постріли з вогнепальної зброї.
Декілька осіб, з числа тих, хто приїхав
на місце конфлікту разом із
обвинуваченим, мали при собі рушниці і
також здійснювали з них постріли в бік
працівників ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Обумовлення підсудним своєї поведінки
необхідністю самозахисту
спростовується відеозаписом
вищевказаних подій, з якого вбачається,
що попри велику кількість людей в місці
конфлікту та емоційно напружену
обстановку, ОСОБА_1 мав можливість
уникнути загострення конфлікту та
вільно покинути місце події, оскільки
конфлікт, який переріс у сутичку
відбувався в полі, та території, не
огородженій будь якими парканами та
іншими перепонами.

Викладене дає підстави дійти висновку
про те, що позиція підсудного щодо
кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК
України не може бути прийнята судом і
продиктована намаганням
обвинуваченого уникнути більш
суворого покарання, яке передбачене ч. 4
ст. 296 КК України.

На підставі викладеного, оцінюючи
докази в їх сукупності, суд знаходить
доведеною вину підсудного ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінуємого йому злочину.
Його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст.
296 КК України, як грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчиненому групою осіб, із
застосуванням вогнепальної зброї.

Обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК
України, які пом'якшують або обтяжують
покарання підсудного судом не
встановлено.

Однак, призначаючи покарання
підсудному, суд враховує характер і
ступінь тяжкості скоєного ним злочину,
особу підсудного, який позитивно
характеризується за місцем роботи та
проживання, раніше не судимий, має на
утриманні малолітню дитину, крім того,
суд враховує, що ОСОБА_1 має державні
нагороди, а саме відзнаку МО України
медаль «За сумлінну службу» ІІІ
ступеня та медаль « 15 років збройним
силам України».

Суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_1
в судовому засіданні критично оцінив
свої злочинні дії та публічно
вибачився перед потерпілими.

Дані обставини суд враховує як
обставини, які суттєво знижують його
суспільну небезпечність та пом'якшують
покарання.

Суд вважає, що відносно підсудного
необхідно обрати покарання у вигляді
позбавлення волі, але приймаючи до
уваги вищевикладені обставини,
приходить до висновку про можливість
перевиховання підсудного без ізоляції
від суспільства та вважає за можливе
звільнити його від реального
відбування призначеного покарання з
випробуванням, застосувавши ст.75 КК
України.

Вирішуючи питання про стягнення
судових витрат по справі, та з огляду на
те, що матеріали кримінального
провадження відносно ще однієї особи -
співучасника злочину виділені в окреме
провадження, суд вважає, що стягнення
судових витрат повинно проводитись з
урахуванням наслідків розгляду справи
відносно всіх співучасників злочину,
та може бути вирішено в порядку
цивільного судочинства після набрання
вироками законної сили, а тому судом
дане питання на даний час не
вирішується.

Щодо речових доказів, то суд вважає, що
вирішенню підлягає доля тих речових
доказів, що були безпосередньо надані
суду, а саме дисків з відеозаписами, які
повинні бути залишені у справі.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком 4
(чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
обвинуваченого ОСОБА_1 такі обов'язки:
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти ці органи про зміну місця
проживання та роботи, періодично
з'являтися на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили
залишити обвинуваченому ОСОБА_1 раніше
обраний запобіжний захід у вигляді
застави.

Речові докази - два DVD-R диски з
відеозаписами - залишити у справі.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
у разі оскарження, після перегляду
справи судом апеляційної інстанції,
якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Первомайський
міськрайонний суд Миколаївської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення, а обвинуваченим з
моменту отримання копії.

Копія вироку може бути отримана всіма
учасниками судового провадження в
Первомайському міськрайонному суді
Миколаївської області. Копія вироку
негайно після його проголошення
вручається обвинуваченому та
прокурору.

СУДДЯ: