Вирок
Іменем України
06 лютого 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000201 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірдани, Овруцького р-ну, Житомирської обл., українця, громадянина України, старшого прапорщика ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2014 року, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 110-ОС старшого прапорщика ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії другого відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та, відповідно до ст.ст.2,4,24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в органах Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ст. ст. 19,65,68 Конституції України, ст. ст. 11,16, 30, 35, 37, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший прапорщик ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, а виїзд офіцерів, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Відповідно до вимог ст. ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

Однак, старший прапорщик ОСОБА_4 під час проходження військової служби в органах Державної прикордонної служби України вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, відкрито відмовився виконувати наказ начальника.

Так, 25 вересня 2014р. протоколом №32 засідання атестаційної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) було вирішено, окрім іншого, рекомендувати начальнику прикордонного загону зарахувати старшого прапорщика ОСОБА_4 в списки кандидатів на переміщення для подальшого проходження служби до новостворених підрозділів ДПС України.

11 жовтня 2014р. головою Державної прикордонної служби України видано наказ №895-ОС, яким окрім іншого, старшого прапорщика ОСОБА_4 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , з подальшим призначенням на рівну посаду або (за згодою військовослужбовця)на вищу посаду.

15 жовтня 2014 р. старшому прапорщику ОСОБА_4 доведено телефонограму начальника Житомирського прикордонного загону №191 про прибуття 17 жовтня 2014р. о 09 годині для повного розрахунку з частиною, у зв`язку з переміщенням до Навчального центру ДПС України ( АДРЕСА_2 ) для подальшого проходження військової служби України від 13 жовтня 2014 року №Т/10-8531 « Про оголошення наказів по особовому складу».

17 жовтня 2014 р. зранку, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), який розташований за адресою в АДРЕСА_3 , т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 було під розпис доведено до старшого прапорщика ОСОБА_4 розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13 жовтня 2014р. №Т/10-8531 «Про оголошення наказів по особовому складу», згідно якого ОСОБА_4 наказом Голови Державної прикордонної служби України від 11 жовтня 2014р. №895-ОС зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), у зв`язку з чим того ж дня ОСОБА_4 необхідно було здійснити розрахування з військовою частиною, здачу посади, та вибути до вказаного підрозділу ДПС України для подальшого проходження військової служби.

Однак, 17 жовтня 2014р. близько 12 години, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), військовослужбовець відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_2 старший прапорщик ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, знаючи про те, що він повинен вибути до нового місця служби, в порушення вимог ст. ст. 19,65,68 Конституції України, ст. ст.11,16,30,35,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, через не бажання вибувати до іншого місця служби, виявив непокору у відкритій категоричній формі відмовився виконати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 11 жовтня 2014 року №895-ОС, повідомивши т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_5 про відмову в переміщенні до Навчального центру ДПС України (м. Черкаси) для подальшого проходження військової служби, після чого відданий йому наказ відкрито не виконав та до вказаного вище підрозділу не вибув.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні вказаного вище злочину визнав повністю та дав покази які відповідають вищевикладеному. При цьому вказав, що дійсно не вибув до нового місця служби, згідно наказу командування, в зв`язку з тим, що його батько хворий, являється інвалідом першої групи, та потребує сторонньої допомоги, так як сестра проживає окремо в іншому населеному пункті, а мамі, яка наглядає за батьком на даний час більше 70 років.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Виходячи з викладеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 402 ч. 1 КК УКраїни, як непокору, тобто відкриту відмова виконати наказ начальника.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини.

Згідно статті 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановленно.

ОСОБА_4 раніше несудимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має сім`ю та постійне місце проживання, являється потерпілим від катастрофи на ЧАЕС, придатний до військової служби, також суд бере до уваги, що батько обвинуваченого являється інвалідом першої групи, а мама має похилий вік.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини що пом`якшують покарання, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання в межах санкції статті 402 ч. 1 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді шести місяців службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням із сум грошового забезпечення десяти відсотків в доход держави.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1