№
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2008 року

Підволочиський
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючої судді Кузьменко І.О.

при
секретарі Реєнт Г.М.

з участю прокурора Яреми A.B.

захисників ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
уродженця с.Смотрич Дунаєвецького р-ну Хмельницької області, українця,
громадянина України, з освітою , не одруженого, працюючого різноробочим на
фірмі «ОВОЛАЙН-ЛТД», мешканця АДРЕСА_1 раніше не судимого, - за ч.2 ст.186, ч.2
ст.186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. уродженця Остап'є Підволочиського району
Тернопільської області, українця, громадянина України, з освітоюю, не
одруженого, працюючого вантажником ТзОВ «Ровекс», мешканця АДРЕСА_2, раніше не судимого, - за ч.З ст.357, ч.2 ст.186 КК
України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3н., уродженця
та мешканця АДРЕСА_3,
українця, громадянина України, з освітою , не одруженого, працюючого в TOB «Трансформатор
сервіс», раніше не судимого,

- за ч.2
ст. 186 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2008р. близько 21.00год. підсудні ОСОБА_1,ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 прибули на автомобілі марки «Деу-Нексія» д.н.з.НОМЕР_1 у
с.Остап»є Підволочиського р-ну Тернопільської області. Біля 23-00год.,
рухаючись у названому автомобілі по вулиці села Остап»є, помітили чотирьох
невідомих їм хлопців. Зупинивши машину, підсудний ОСОБА_1 за попередньою
змовою разом із ОСОБА_3, підійшли до них та завели розмову, маючи на меті в
подальшому заволодіти їх майном. Під час розмови ОСОБА_3 застосував насилля
щодо ОСОБА_7, нанісши йому один удар в область обличчя, а ОСОБА_1 у той момент
застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров»я на
момент його заподіяння, тобто наніс удар в область грудей потерпілого ОСОБА_8 і
відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Соні- еріксон К-3101»,
вартістю 160,00гр.

Після того, рухаючись на
зазначеному автомобілі автодорогою в селі Панасівка Під волочиського р-ну
Тернопільської області, підсудні знову помітили двох невідомих їм хлопців.
Зупинивши автомашину, підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою із підсудним
ОСОБА_2, з метою збагачення за чужий рахунок, вийшли з машини і підійшли до
хлопців. Вони завели невелику розмову, під час якої підсудний ОСОБА_2 наніс
декілька ударів коліном в область грудей неповнолітнього ОСОБА_9,1993р., і
підсудні відкрито викрали у нього мобільний телефон марки «Соні еріксон В-810»,
вартістю 915гр.20 коп., а також наніс один удар рукою в область обличчя потерпілому
неповнолітньому ОСОБА_10,1993р.н., і підсудні відкрито викрали у нього
мобільний телефон марки «Сіменс -С-75» вартістю ІЗОгр.

Допитані
в судовому засіданні підсудні ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 вину у вчиненому

визнали
повністю. Підсудний ОСОБА_1 підтвердив,
що вийшовши із автомобіля в с.Остап»є з автомобіля, він разом із ОСОБА_3
підійшов до хлопців, запитати, чи не бачили вони гр..ОСОБА_11. Під час розмови
він вихватив у хлопця мобільний телефон, який він тримав і слухав, а ОСОБА_3 у
той час вдарив другого хлопця. Після того, коли проїзжали через село Панасівку,
вишли із машини разом із ОСОБА_2 по свої потребах. Повертаючись до машини,
побачили двох хлопців, зупинились запитати котра година. Коли один хлопець
подивився на телефон, він вихватив у неповнолітнього той телефон, а ОСОБА_2
вихватив телефон у другого хлопця.

Підсудний ОСОБА_2 підтвердив, що вони усі троє разом із
водієм приїхали у с.Остап»є, з наміром позичити гроші. Коли машина зупинилася
на вулиці у с. Остап»є, то він сидів у машині, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виходили з машини, що вони робили - не бачив.
Коли проїзжали по селу Панасівка, то вони вийшли з машини по своїх потребах, а
коли побачили двох хлопців і запитали, котра година, то він відштовхнув одного
хлопця і вирвав у нього телефон із рук.

Підсудний ОСОБА_3 підтвердив, що
коли проїзжали селом Остап»є, то вийшли із машини аби взяти сигарети у хлопців,
які ішли по дорозі. Побачивши, як ОСОБА_1
вирвав телефон у одного хлопця, він у цей час вдарив іншого.

Одночасно усі троє підсудних, даючи свої покази,
заперечили обставину попередньої змови.

Незважаючи на це, суд вважає що
вина підсудних у скоєному доведена у повному обсязі, дослідженими судом
доказами:

Допитані на досудовому слідстві потерпілі ОСОБА_10,
ОСОБА_9, ОСОБА_8 вказали на відкрите викрадення у них мобільних телефонів, під
час чого їм були нанесені удари (т.1 а.с..133-135,149-150,158-159, т.2 а.с.
116-117,118-119).

Виходячи із показів підсудних та
пояснень потерпілих суд приймає до уваги обставини справи, події, передуючі
злочину, що підсудні не мали при собі коштів, мобільних телефонів, спосіб і
узгодженість дій, передавання телефонів один одному у салоні машини. А тому суд
прийшов до переконання про наявність у підсудних попередньої змови на відкрите
викрадення мобільних телефонів.

Проаналізувавши наведене у
сукупності, суд вважає вину підсудних у вчиненому доведеною повністю. їх дії
слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите
викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для
життя чи здоров»я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Підсудному ОСОБА_2 досудовим
слідством, крім того, пред»явлене обвинувачення за ч.З ст.357 КК України, тобто
викрадення особисто важливого документу. Оскільки під час судового слідства було
встановлено, що у підсудного не було умислу на викрадення документів, а вони
виявилися у гаманці під час вчинення ним діяння, то суд вважає його за цією
статтею слід виправдати - за відсутністю зазначеного складу злочину.

Обираючи покарання підсудним, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, що вони
характеризуються позитивно. Пом»якшуючими вину обставинами суд вважає визнання
вини та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, зважаючи на молодий вік
винних, що до кримінальної відповідальності притягуються вперше, потерпілі та
їх законні представники не звернулися із проханням про суворе покарання, що
матеріальна шкода потерпілим була відшкодована добровільно, то суд прийшов до
висновку, що виправлення винних можливе без відбування покарання, а тому їх
слід звільнити від відбування покарання, якщо вони протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них
обов"язки.

Стягнути із засуджених судові
витрати: 1862,92коп. за проведені експертизи - солідарно.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання: - чотири роки роки
позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з трьохрічним іспитовим строком.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому грошову заставу
залишити без змін до вступу вироку в законну силу. Внесені в заставу грошові
кошти у сумі сімнадцять тисяч гривень повернути заставодавцю ОСОБА_12 після
вступу вироку в законну силу (т.2а.с.83-86).

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і
призначити йому покарання:

-чотири
роки роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від
відбування покарання з трьохрічним іспитовим строком.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому грошову заставу
залишити без змін до вступу вироку в законну силу. Внесені в заставу грошові
кошти у сумі сімнадцять тисяч гривень повернути заставодавцю ОСОБА_13 після
вступу вироку в законну силу (т.2 а.с.89-91).

Виправдати ОСОБА_2 за ч.З ст.357 КК України в зв»язку з
відсутністю складу злочину.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і
призначити йому покарання:

-чотири
роки роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від
відбування покарання з трьохрічним іспитовим строком.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому грошову заставу
залишити без змін до вступу вироку в законну силу. Внесені в заставу грошові
кошти у сумі сімнадцять тисяч гривень повернути заставодавцю ОСОБА_14 після
вступу вироку в законну силу (т.2 а.с.98).

Стягнути із засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові
витрати за проведені експертизи: одну тисячу вісімсот тридцять дві гривні 92
коп. - солідарно - на рахунки експертних установ.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до
Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд
протягом 15 діб.

Суддя: