суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Рівненської
головуючого - Полюховича О.І.
суддів Гладкого С.В., Баглика С.П.
засуджених ОСОБА_1,ОСОБА_2., ОСОБА_3
розглянула у відкритому судовому засіданні 18 листопада
2008 року в м.Рівному кримінальну справу за апеляцією засуджених ОСОБА_3
іОСОБА_2. на вирок Млинівського районного суду від 26 травня 2008 року.
вироком ОСОБА_1, 1965 року
народження, уродженець

с.Новини Млинівського району Рівненської області, громадянин України,

одружений, мешканець смтАДРЕСА_1, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.125 КК України до
штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі
п.”б” ст.1 Закону України „Про амністію” від покарання звільнений.

ОСОБА_2, 1970 року
народження, уродженка с.Бокійма

Млинівського району Рівненської області, громадянка України, заміжня,

жителька смт.АДРЕСА_2, раніше не судима,

засуджена за
ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. На підставі
п.”б” ст.1 Закону України „Про амністію” від покарання звільнена.

ОСОБА_3, 1968 року
народження, уродженець і

мешканець смтАДРЕСА_2, громадянин

України, одружений, раніше
не судимий,

засуджений
за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. На підставі
п.”б” ст.1 Закону України „Про амністію” від покарання звільнений.

Постановлено стягнути:

- з
ОСОБА_1 на користь:

-ОСОБА_2. 327 грн. 89 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,

1000 грн. - моральної, 250 грн. витрат
за отримання юридичної допомоги;

- держави 51 грн. судового збору;

- зОСОБА_2. та ОСОБА_3 на користь:

- ОСОБА_1 по 500 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- держави по 51 грн. судового збору.

Як
встановив суд, 26 січня 20006 року о 19 год. в будинку подружжя ОСОБА_1 по
вул.1АДРЕСА_2, під час сварки і бійки, що виникла на грунті неприязних
відносин, ОСОБА_1 умисно наніс кілька ударів кулаком
в голову

ОСОБА_2, яка нігтями подряпала лице ОСОБА_1. На допомогу
дружині прийшов ОСОБА_3.., який вигнав ОСОБА_1 на подвір'я та умисно наніс йому
два удари кулаком в обличчя. Внаслідок цієї бійки ОСОБА_2. отримала легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, а ОСОБА_1 - легкі тілесні
ушкодження.

В апеляції
засуджені ОСОБА_3. і ОСОБА_2. посилаються на однобічність і неповноту судового
слідства, порушення права на захист, не правильне вирішення цивільного позову
ОСОБА_1 Просять скасувати вирок та повернути справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача, засуджених ОСОБА_3 і
ОСОБА_2., які підтримали свою апеляцію, думку засудженого ОСОБА_1 про залишення
вироку без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи,
колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково.

За
поясненнями засудженоїОСОБА_2. 26 січня 2006 року близько 19 год. до їх додому
приїхав чоловіків брат ОСОБА_1 і став безпричинно погрожувати їй, чіплятися.
Під час сварки вдарив її в голову, внаслідок чого отримала тілесне ушкодження і
перебувала на лікуванні. (т.2 а.с.41).

ОСОБА_3.
показав суду, що його брат ОСОБА_1 зайшов до нього додому та безпричинно став
чіплятись до дружини, погрожуючи їй. Прийшовши на допомогу дружині, виштовхав
ОСОБА_1 з будинку на подвір'я (т.2 а.с.42).

Не
заперечив наявності інциденту і засуджений ОСОБА_1 зокрема він показав, що
ОСОБА_2. відчинила двері та сказала щоб „ішов геть”. Під час очікування брата,
розгнівана ОСОБА_2. рукою подряпала йому лоба і тому, захищаючись, відштовхнув
її. Коли вийшов з будинку ОСОБА_3., то двічі вдарив його рукою в обличчя (т.2
а.с.41).

Факт
бійки між братами ОСОБА_3 підтвердив свідок ОСОБА_6(т.2 а.с.58).

Згідно
пояснень свідка ОСОБА_4., коли він разом з нарядом міліції прибув до житла
ОСОБА_1, то дізнався відОСОБА_2., що ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження (т.2
а.с.60).

Свідок
ОСОБА_5. показала суду, що про інцидент між ОСОБА_2. і ОСОБА_1. вона дізналася від
останнього, у якого було подряпане обличчя (т.2 а.с.57).

За
висновками судово-медичних експертиз уОСОБА_2. виявлені легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я (садно та припухлість в лобній ділянці справа, садно в ділянці правої
надбрівної дуги, крововилив в ділянці плечового суглоба) могли бути отримані
від ударі в рукою 26 січня 2006 року.
Виявлені у ОСОБА_1 крововилив навколо лівого ока і множинні садна
відносяться до легких тілесних ушкоджень, які відповідають стоку 26 січня 2006
року. Садна є характерними для нігтів людини.

Оцінивши
наявні докази в сукупності суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і
правильно кваліфікував дії винних осіб за відповідними частинами ст.125 КК
України.

Доводи
апеляції про бійку за місцем проживання засудженого ОСОБА_1 не відповідають
матеріалам справи. За поясненнями свідка ОСОБА_4. він дізнався саме відОСОБА_2.
про те, що після події в її обісті, ОСОБА_1 дебоширив у себе вдома (т.2
а.с.60). Посилання на неповноту судового
слідства щодо цього судова колегія вважає неприйнятними, оскільки відповідно до
ст.16-1 КПК України на суд покладається функція розгляду. Обов'язком і
правом підсудного, його захисника,
потерпілого є надання доказів, їх дослідження та доведення їх переконливості
перед судом.

Як вбачається з вироку, при його
постановленні суд врахував показання свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_5.(т.2 а.с.63-66), а
тому доводи про залишення без
уваги

пояснень першого з них - безпідставні. Судова колегія
вважає неприйнятними доводи апеляції щодо показань свідка ОСОБА_5. про
наявність на обличчі ОСОБА_1 подряпин,
оскільки цим показанням відповідають об'єктивні
дані висновку судово - медичної експертизи.

Посилання
про порушення права на захист суперечать матеріалам справи, оскільки згідно
даних проколу судового засідання підсудним ОСОБА_2 і ОСОБА_3., адвокату
ОСОБА_7. було надано слово в судових дебатах (т.2 а.с.61).

Разом з
тим суд безпідставно зазначив у мотивувальній частині вироку місцем продовження
події веранду - дані про це в матеріалах справи відсутні. Однак таке посилання
судова колегія не вважає істотним порушенням, яке можна визнати підставним для
скасування вироку.

При вирішенні цивільних позовів про
відшкодування шкоди суд не врахував роз'яснень,
які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 (із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 4 червня 1993 року, №12 від
3 грудня 1997 року) „Про виконання судами України законодавства і постанов
Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку”. Відповідно до цих роз'яснень судам слід мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі,
керуючись при цьому статтями 28, 328 КПК
України, відповідними нормами ЦПК України та роз'ясненнями, що містяться
у постанові Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1989 р. N 3 „Про практику застосування судами
України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна".

Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_1
іОСОБА_2. суд першої інстанції не виконав зазначені вимоги належним чином. При
цьому судова колегія враховує, що відповідно до ч.2 ст.365 КПК якщо розгляд
апеляції дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, щодо яких апеляції
не надійшли, апеляційний суд зобов'язаний прийняти таке рішення.

За вказаних обставин вирок в частині
вирішення цивільних позовів підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

у
х в а
л и л а :

Апеляцію засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_2
задовольнити частково.

Вирок
в частині вирішення
цивільних позовівОСОБА_2. та
ОСОБА_1 -

скасувати і повернути справу у цій
частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без зміни.

С
у д д і

О.І.Полюхович С.В.Гладкий С.П.Баглик

Згідно оригіналу

Суддя-доповідач С.В.Гладкий