Справа № 606/198/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
24 лютого 2015 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця,громадянина України, освіта не повна середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого (в силу статті 89 КК України), має на утриманні малолітню дитину,-
за ч. 3 ст. 185 ,ч.2 ст. 185 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 185 ,ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці листопада 2014 року ОСОБА_4 вирішив за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з яким перебував у родинних стосунках, таємно викрасти майно ТзОВ «Агрофірма «Дружба»» з території господарства, що в с. Заздрість Теребовлянського району. ОСОБА_5 на пропозицію ОСОБА_4 погодився, та останні 23 листопада 2014 року близько 22.00 години з метою скоєння крадіжки, таємно проникли на територію ТзОВ «Агрофірма «Дружба»», шляхом вільного доступу через неогороджену частину території.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння даного злочину, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення, непомітно для сторожової охорони та сторонніх осіб від`єднали від корпусу одну секцію катка БДВ 4,2 А, який зберігався на території ТзОВ «Агрофірма «Дружба»».
В подальшому, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, винесли одну секцію катка БДВ 4,2 А, балансої вартістю 3528 грн. із території ТзОВ «Агрофірма «Дружба»» та розпорядилися нею на власний розсуд, продавши її своєму односельчанину ОСОБА_6 як власне майно.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, в першій декаді грудня 2014 року близько 19.00 години ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 по господарських питаннях зайшли в господарство свого сусіда ОСОБА_7 , що с. Заздрість Теребовлянського району. Проходячи вказаним господарством ОСОБА_4 побачив поряд із підсобним приміщенням три металеві борони, вирішив за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з яким перебував у родинних стосунках, таємно викрасти дані борони. ОСОБА_5 на пропозицію ОСОБА_4 погодився та останні, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає викрали чуже для них майно, яке належало ОСОБА_7 , а саме - три металеві борони, по ціні 399 грн. з одну, на загальну суму 1197 грн.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, а саме продали його місцевому жителю ОСОБА_8 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та пояснив, що він спільно з родичом ОСОБА_5 наприкінці листопада 2014 року викрали каток з ТзОВ «Агрофірма «Дружба», у першій декаді грудня 2014 року викрали у ОСОБА_7 борони, які продали, а гроші використали в особистих цілях. Раніше вони працювали на ТзОВ «Агрофірма «Дружба», а з ОСОБА_7 живуть по сусідству, а тому знали про зберігання в останніх викрадених речей. Шкода повністю відшкодована, а також пояснив, що ініціатором та організатором вказаних крадіжок був він.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні покази, що і обвинувачений ОСОБА_4 , крім цього пояснив що ініціатором крадіжок, як в ОСОБА_7 так із ТзОВ «Агрофірма «Дружба», був ОСОБА_4 .
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище та таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище та таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, і особу обвинуваченого ОСОБА_4 ,- раніше не судимий(в силу статті 89 КК України), має на утриманні малолітню дитину, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття, добровільне відшкодування збитку.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, і особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,- раніше не судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - щире каяття, добровільне відшкодування збитку.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що дії обвинуваченого після вчинення злочину свідчать про його каяття та переживання у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , , що дії обвинуваченого після вчинення злочину свідчать про його каяття та переживання у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі
за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі ст.76 ККУкраїни покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 185 , ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі
за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.76 ККУкраїни покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Речові докази по справі три борони, які передані ОСОБА_7 на зберігання залишити в користуванні останнього.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
Головуючий: