№ 317/1633/15-к
№ 1-кп/317/204/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000797 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше в силу статті 89 КК України не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , перебуваючи в трудових відносинах з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 на посаді водія транспортного засобу «Volvo FH 12» д/н: НОМЕР_1 , 24 квітня 2015 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, маючи умисел на привласнення чужого майна, яке було йому ввірене та належало ФОП ОСОБА_7 смарт-картку «WOG» № 276255369, на якій знаходилось дизельне паливо об`ємом 158,035 літрів, прибув до АЗС «WOG», яка розташована за адресою: селище Сонячне 1, Запорізького району, Запорізької області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, яке йому було ввірене, ОСОБА_5 скористався вказаною карткою та продав зазначене вище дизельне пальне ОСОБА_8 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ФОП ОСОБА_7 завдано збитків на суму 3276,26 гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що він працював водієм у ФОП ОСОБА_7 .
Наприкінці квітня 2015 року в обідній час (більш точні час та дату він не пам`ятає) він приїхав до АЗС «WOG» в с. Сонячне Запорізького району Запорізької області, маючи при собі ввірену йому смарт-картку, на якій було приблизно 153-158 літрів дизельного пального, з метою зняти пальне з картки та продати його комусь, оскільки йому були потрібні гроші на лікування.
Приїхавши до вказаної АЗС він зняв все дизельне пальне, яке було на картці, та продав його своєму знайомому ОСОБА_8 за ціною 17,5 грн. за 1 літр на приблизну загальну суму 2700 гривень.
Матеріальну шкоду потерпілому він відшкодував у повному обсязі.
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 191 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження, суд приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки він привласнив чуже майно, яке було йому ввірене.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, думку представника потерпілого, який не має жодних претензій до обвинуваченого та підтвердив повне відшкодування збитків, завданих злочином, особу винного, який раніше в силу статті 89 КК України не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується задовільно (а.к.п. 29), та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує: щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, відшкодував завдані збитки та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного, та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу.

Речові докази та витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 коп. в дохід держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1