УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №281/46/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 119 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
потерпілої: ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9
та в його інтересах адвоката: ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і
громадянина України, одруженого, не
працюючого, не військовозобов`язаного, не
судимого,-
засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взято його під варту в залі судового засідання.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахується з 23 грудня 2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави: -391,20 грн. за проведення судово-імунологічної експертизи від 05.12.2013 року №7/199-13; - 367,08 грн. за проведення судово-хімічної експертизи від 03.02.2014 року № 2/1263,-734,16 грн. за проведення судово-хімічної експертизи від 11.01.2014 року №2/1262,-489,44 грн. за проведення судово-балістичної експертизи від 11.02.2014 року № 1/1603; -244,50 грн. за проведення судово-балістичної експертизи від 07.11.2013 року № 1/1602.
Речові докази у кримінальному провадженні, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Лугинського РВ УМВС в Житомирській області до вирішення питання в суді: - два патрони калібру №12, рушницю марки ТОЗ 34Р № НОМЕР_1 повернуто потерпілій ОСОБА_11 ; -рушницю марки ВС 98 калібру 7х57 № НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_12 , як власнику; - карабін марки «Тигр», калібр 7,62 НОМЕР_3 повернуто ОСОБА_13 , як власнику;- рушницю марки ИЖ 17 № НОМЕР_4 16 калібру конфісковано; - рушницю марки ТОЗ БМ № 1081 16 калібру конфісковано; рушницю марки ИЖ 54 № 0219 калібр 12 конфісковано як знаряддя злочину; рушницю марки ИЖ 17 № НОМЕР_5 , набої к 16 в кількості 22 шт. та набої к 12 в кількості 26 шт., що вилучені в обвинуваченого ОСОБА_9 - конфісковано; - рушницю марки МР-27 М калібр 12 № НОМЕР_6 повернуто ОСОБА_14 , як власнику; - штани камуфляжні зі шкіряним ременем чорного кольору, куртку камуфляжну, светр, черевики військові (берци) вирішено знищити.
Відеокасету із записом слідчого експерименту, диск DVD-R залишено зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого ОСОБА_16 880 (вісімсот вісімдесят грн.. 13 коп.) щомісячно, до досягнення дитиною вісімнадцяти років, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого ОСОБА_16 880 ( вісімсот вісімдесят грн.. 13 коп.) щомісячно, до досягнення дитиною вісімнадцяти років, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 150 ( сто п`ятдесят) тисяч грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 150 (сто п`ятдесят) тисяч грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 6 (шість) тисяч 00 коп. судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 31 грудня 2014 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 та заяву ОСОБА_9 про застосування акту амністії щодо ОСОБА_9 задоволено. Звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного за вироком Лунгинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року за ч.1 ст. 119 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, у зв`язку з амністією, на підставі п. «е»
Згідно змісту вироку суду, 13 жовтня 2013 року ОСОБА_9 , перебував на полюванні разом зі своїми знайомими: ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 в урочищі «Рудище», що розташоване в Бовсунівському лісництві Лугинського ДАГ АПК між населеними пунктами смт Лугини та с. Бовсуни Лугинського району.
Під час полювання ОСОБА_9 , почувши лай собак, пішов на вказаний звук та, підійшовши до очерету, поблизу якого лунав лай собак, почув там шорох. ОСОБА_9 , вважаючи, що в очереті знаходяться дикі свині, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснив у напрямку, звідки він почув шорох в очереті, один постріл зі своєї рушниці марки «ИЖ 54», 12 калібру, № НОМЕР_7 , в результаті чого смертельно поранив жителя АДРЕСА_2 ОСОБА_16 .
Внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення одиничного пострілу з мисливської зброї потерпілому ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: дефекту тканин великого сальника в епігастральній ділянці розміром 2х2 см., з наявністю крововиливів навколо країв дефекту; дефекту тканини печінки в нижній частині по межі обох долей з множинними підходящими від нього радіальними розривами тканини печінки у кількості 7-8 довжиною до 8 см., з наявністю крововиливів навколо країв дефекту; множинних розривів та розмноження правого наднирника та екстракція більшої її частини, з наявністю крововиливів навколо країв дефекту; перелому тіла 1 грудного хребця більше справа та правого поперекового відростка в формуванням мінус тканини хребця у вигляді циліндричного каналу з нерівними стінками; множинних крововиливів по задній поверхні обох легень, множинних крововиливів на розрізах обох легень, темно-червоного кольору; рани №1 по середній лінії тіла в епігастральній ділянці, на відстані 16 см доверху від пупкового кільця на 16 см нижче від правого коло соскового кружальця, розміром 1,6х1,4 см неправильної овальної форми, більш витягнутої по ширині, навколо рани поясок осадження шкіри завтовшки 5 мм, більше виражений по бокових краях, рана вільно проникає в черевну порожнину, вкрита вологою кров`ю, навколо неї дрібні прошарки сухої крові, при зведенні країв рани ефект мінус тканини відсутній, дана рана є вихідним кульовим отвором; рани № 2 в центральній частині спинки на рівні 11 грудного хребця та справа від хребтової лінії приблизно 2 см, круглої форми в діаметрі біля 2 см, з нерівними осадженими синцевими краями, з неї рясно виділяється рідка кров, при зведенні країв рани виражений ефект мінус тканини, дана рана є вхідним кульовим отвором, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть потерпілого ОСОБА_16 настала внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення живота з пошкодженням органів черевної порожнини на протязі декількох хвилин після здійснення пострілу ОСОБА_9 зі своєї рушниці марки «ИЖ 54», 12 калібру № НОМЕР_7 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить змінити вирок Лугинського районного суду від 23.12.2014 року в частині задоволення цивільних позовів потерпілих по справі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , а також застосуванні додаткового покарання у вигляді конфіскації майна вилученої зброї.
Постановити стягнення коштів за позовами потерпілих в межах сум, визначених законодавством, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості та критеріїв, встановлених законодавством щодо відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суми заявлених до відшкодування потерпілими та задоволених позовів судом є занадто великими та завищеними, а мотивація суду першої інстанції про доведеність завдання моральної шкоди в таких грошових розмірах не є підтвердженою доказами.
На думку апелянта, судом не було взято до уваги те, що моральної шкоди ОСОБА_9 завдав не умисно, а з необережності, вчинивши не навмисний злочин, не бажаючи настання наслідків.
Суд не з`ясував, на час постановлення вироку, що потерпіла ОСОБА_11 на неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 отримує пенсію по втраті годувальника, не з`ясував розмір цієї пенсії, а постановив стягувати з ОСОБА_9 на користь кожної дитини по 880 грн. 13 коп. щомісячно, постановив стягувати 150 тис. грн.. завданої моральної шкоди, що по відношенню до встановленої законодавством мінімальної заробітної плати, яка складає 1218 грн. щомісяця , є значною сумою, яку не можливо заробити, працюючи офіційно на протязі декількох років.
Апелянт зазначає, що суд не з`ясував, що з часу початку досудового слідства по справі і до часу постановлення вироку, обвинувачений не працює та не отримує заробітну плату, живе на утриманні членів своєї сім`ї.
Визначаючи суму завданої моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 150 тис. грн., суд вийшов за межі засад розумності, виваженості та справедливості, посилаючись на психологічну та душевну травму потерпілої, суд не взяв до уваги медичних критеріїв цього, наявність медичних доказів. Суд не взяв до уваги ту обставину, що потерпіла ОСОБА_7 не була членом однієї сім`ї з потерпілим ОСОБА_16 на час його смерті, потерпіла не перебувала на утриманні останнього.
Крім того, ухваливши конфіскувати вилучену за місцем проживання зброю та набої: рушницю марки ИЖ 17 № НОМЕР_4 16 калібру; рушницю марки ТОЗ БМ № 1081 16 калібру; рушницю марки ИЖ 54 № 0219 12 калібру; ИЖ 17 № НОМЕР_5 16 калібру та набої в кількості 22 шт 16 калібру та набої 26 шт 12 калібру, суд не взяв до уваги те, що санкція ч.1 ст. 119 КК України не передбачає конфіскації майна та у вироку суд не зазначив, що застосовує до ОСОБА_9 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та не зазначив мотивації цього, а зазначив, що зброя є спільною сумісною власністю подружжя: його та його дружини ОСОБА_20 , але не дав цьому належної оцінки.
Таким чином, суд застосував конфіскацію ? частини майна, яке належить ОСОБА_20 , не врахувавши, що ця частина не виділена в натурі, застосував до нього додаткове покарання конфіскацію майна.
На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 надійшли заперечення потерпілої ОСОБА_11 , в яких вона просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення, а вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 23.12.2014 року без змін, вважаючи, що вимоги, викладені в апеляційній скарзі є нічим необґрунтованими.
Зазначає, що цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь та дітей матеріальної та моральної шкоди, вирішений судом першої інстанції відповідно до вимог чинного цивільного та кримінально процесуального законодавства. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на її користь, у повній мірі враховано глибину та тривалість перенесених страждань, викликаних безповоротною втратою чоловіка, батька обох малолітніх дітей, що проживав з ними, та пов`язані з цим невиправні зміни звичних життєвих обставин.
Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_9 , та в його інтересах адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, потерпілу ОСОБА_7 , в її інтересах адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_9 , вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених доказах під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_9 за ч.1 ст. 119 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, думки потерпілих, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Судом першої інстанції враховано обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_9 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вину не визнав, не працює, характеризується за місцем проживання позитивно. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є вчинення злочину загально небезпечним способом.
А тому, суд першої інстанції врахувавши тяжкість необережного злочину, особу ОСОБА_9 , думку потерпілих, дійшов висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі, обґрунтовано звільнивши на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» обвинуваченого від відбування призначеного покарання.
Що стосується посилань в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 щодо заявлених до відшкодування потерпілими та задоволених позовів судом першої інстанції, які є занадто завищеними, а мотивація суду про доведеність завдання моральної шкоди в таких грошових розмірах є не підтвердженою доказами, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.
З наведеними висновками суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, оскільки в результаті скоєння обвинуваченим ОСОБА_9 , злочину, за який його засуджено, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 зазнали моральних страждань та переживань.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що розмір задоволеної судом першої інстанції моральної шкоди: 150 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_11 та 150 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7 є обґрунтованим зібраними по справі доказами.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Судом враховано те, що у зв`язку з вбивством, вчиненим через необережність потерпілого ОСОБА_16 його дружина ОСОБА_11 втратила чоловіка, залишилася вдовою з двома малолітніми дітьми та з урахуванням стану її здоров`я, неможливості відновлення таких моральних втрат у майбутньому, вимушених змін у життєвих планах і стосунках, а також того, що трагічною загибеллю ОСОБА_16 їй було завдано психологічну травму та душевні страждання, у неї порушився звичний спосіб життя, відновлення якого потребуватиме значного часу, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції частково задовольняючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 обґрунтовано стягнув з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 - 150 тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та шкоду в сумі 880,13 грн. кожному з дітей щомісяця, до досягнення дітьми повноліття доньки ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..
Судом також враховано, що мати загиблого ОСОБА_16 - ОСОБА_7 також, маючи єдиного сина підтримувала тісні стосунки з його сім`єю дружиною та онуками, надаючи вказаній сім`ї всіляку допомогу, у зв`язку з чим вчинений щодо ОСОБА_16 злочин завдав їй значних і тривалих моральних страждань.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_16 проживав однією сім`єю з дружиною ОСОБА_11 та двома малолітніми дітьми, які перебували на його утриманні.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 понесені нею судові витрати, пов`язані із наданням правової допомоги в сумі 6 000 грн., які підтверджуються квитанцією № 307613 про оплату правової допомоги від 22.12.2014 року ( а.с. 269 т.2).
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, необґрунтованими посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що розмір визначеної судом моральної та матеріальної шкоди є завищеним.
Апеляційний суд вважає також безпідставними посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо безпідставності конфіскації вилученої за місцем проживання ОСОБА_9 зброї: рушниці марки ИЖ 17 № НОМЕР_4 16 калібру, рушниці марки ТОЗ БМ № 1081 16 калібру, рушниці марки ИЖ 54 № 0219 12 калібру, ИЖ 17 № НОМЕР_5 16 калібру та набоїв у кількості 22 шт 16 калібру, а також набоїв в кількості 26 шт 12 калібру, виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що зазначена зброя, крім рушниці марки «ИЖ 54» 12 калібру, знаходиться у власності обвинуваченого ОСОБА_9 чи його дружини ОСОБА_20 ..
Що стосується рушниці марки «ИЖ 54» 12 калібру, заводський номер НОМЕР_7 , то вона в установленому законом порядку обґрунтовано була вилучена та визнана знаряддям злочину.
А тому, з урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає, безпідставними вимоги ОСОБА_9 про необхідність повернення йому вище переліченої зброї.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення.
Судді: