Справа № 357/768/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/445/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 26.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
«26» травня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченої та захисника ОСОБА_10 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2015 року, за яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Біла Церква Київської області, проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судиму, останній раз 26 грудня 2014 року Білоцерківським міським судом за ст. 185, ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі ( на момент розгляду даного кримінального провадження вирок не набрав законної сили),

засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, 8.12.2014 року близько 15 год. 20 хв. ОСОБА_12 з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , повторно викрала жіночу дублянку вартістю 8680 грн., належну ОСОБА_13 , та розпорядилась викраденим на власний розсуд.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинуваченою та її захисником подано апеляційні скарги, в якої вони просять вирок скасувати, та ухвалити новий вирок, призначивши покарання за сукупністю злочинів, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком від 26 грудня 2014 року, та пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування цього вони вказують, що при обранні міри покарання ОСОБА_12 суд повинен був застосувати норми ч. 4 ст. 70 КК України, врахувавши, що остання була засуджена Білоцерківським міським судом 26 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Обрана, на їх думку, міра покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через свою суворість.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, виступ захисника та обвинуваченої, яки наполягали на задоволенні скарги, звернення обвинуваченої до суду в судових дебатах та з останнім словом, апеляційний суд, обговоривши доводи скарг, та вивчивши матеріали кримінального провадження, знаходить вирок законним та обґрунтованим, виходячи при цьому з наступного.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини обвинуваченої ґрунтуються на досліджених в порядку ч.3 ст. 349 КПК України доказах, яки достатньо викладені у вироку, та їм дана належна оцінка.

Так, в основу вироку покладені покази самої обвинуваченої, яка в повному обсязі визнала свою вину, та показала яким саме чином вона заволоділа майном потерпілого.

Дії ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи винний покарання, суд 1-ї інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, в тому числі і дані щодо її неодноразових судимостей, обставини справи, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченої, та призначив їй справедливе покарання, з яким колегія суддів погоджується.

Що ж стосується обставин, на яки посилаються ОСОБА_12 та її захисник у скаргах, то колегія суддів виходить з наступного. На момент винесення судом 1-ї інстанції вироку 10 лютого 2015 року, вирок стосовно ОСОБА_12 від 26 грудня 2014 року ще не набрав законної сили, а тому суд був позбавлений можливості застосовувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України. В даному випадку питання, яке ставиться обвинуваченою та її захисником в скаргах повинно вирішуватись в порядку виконання судових рішень, у відповідності до вимог ст.ст. 537 та 539 КПК України, - місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись вирок.

Таким чином, не знаходячи підстав для задоволення апеляційних скарг, керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченої та захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_14 без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ