Єдиний унікальний номер 741/387/15-к
Провадження № 1-кп/741/38/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Носівка 21 травня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 і законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_5 і законного представника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

та спеціаліста служби у справах дітей Носівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000063 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня 3-го курсу Київського вищого регіонального училища будівництва, з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, неодруженого, який на утриманні нікого не має, виховувався в родині з обома батьками, судимого 30 липня 2014 року Носівським райнним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, студента 1 курсу Міжрегіонального вищого професійного училища автомобільного транспорту та будівельної механізаціії, громадянина України, неодруженого, який на утриманні нікого не має, виховувувався у родині з одним із батьків (матір`ю), раніше не судимого, якому запобіжний захід не обрано,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , який фактично мешкає в АДРЕСА_4 , з повною загальною середньою освітою, студента 3 курсу Технічного навчально-наукового інституту Національного університету біоресурсів і природокористування України, громадянина України, неодруженого, який на утриманні нікого не має, раніше не судимого, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:
5 лютого 2015 року близько 23 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном проник на огороджене подвір`я господарства ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав одну чавунну ребристу батарею водяного опалення на п`ять секцій, вартістю 641,25 грн. та одну чавунну ребристу батарею водяного опалення на сім секцій, вартістю 897,75 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1 539 грн.

13 лютого 2015 року близько 23 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, проникли на огороджене подвір`я господарства ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали три чавунні ребристі батареї водяного опалення по 16 секцій кожна, загальною вартістю, 6 156 грн. При завантаженні викраденого на причеп автомобіля ВАЗ-2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , були помічені потерпілим ОСОБА_10 , який намагався затримати ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Доводячи свої злочинні наміри до кінця, утримуючи викрадене майно, обвинувачені зникли з місця вчинення злочину.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 3 186 КК України.

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Винуватість обвинувачених в інкримінованих їм діяннях підтверджується дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який під час судового провадження визнав повністю свою вину, розкаявся, пояснив, що 5 лютого 2015 року близько 20 години він проходив по вулиці, у дворі потерпілого побачив батареї, вирішив їх викрасти, щоб продати та отримати гроші. Він ( ОСОБА_12 ) проник у господарство через паркан, викрав батареї, які сховав у снігу. Наступного дня він здав батареї у пункт прийому металобрухту. 13 лютого 2015 року він (обвинувачений) запропонував ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вчинити крадіжку. Автомобілем з причепом вони приїхали до господарства потерпілого. Він (обвинувачений) переліз через паркан, відкрив хвіртку, загрузив з ОСОБА_14 три батареї, ОСОБА_15 допомагав завантажувати батареї на причеп. Коли вантажили третю батарею, то потерпілий з ліхтариком вибіг до них. Він розумів, що його побачили, сів в салон автомобіля, втікли від потерпілого. Коли вони тікали полем, то автомобіль загруз. На тому місці вони скинули батареї, щоб потім їх забрати. Коли вони їхали автомобілем вулицею міста, то їх виявили. Вони стали втікати, водій не впорався з керуванням, автомобіль з`їхав з дороги та вдарився в дерево;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час судового провадження визнав повністю свою вину, щиро розкаявся, підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_16 , пояснив, що коли побачив потерпілого з ліхтарем, то зрозумів, що їх крадіжку було виявлено. В той момент він прийняв невірне рішення та став тікати;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який під час судового провадження визнав повністю свою вину, щиро розкаявся, підтвердив показання обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , пояснив, що 13 лютого 2015 року він був на навчанні в м. Києві, до нього зателефонував ОСОБА_18 та запропонував заробити грошей. Він (обвинувачений) сказав, що приїде додому, тоді й домовляться. Він заправив автомобіль, який належав матері, поїхав до ОСОБА_19 . Коли доїхали до господарства потерпілого, то ОСОБА_18 сказав, що потрібно викрасти майно. Він ( ОСОБА_20 ) погодився вчинити крадіжку, але відмовився заходити у двір. Потерпілий побачив їх, підбіг з ліхтарем. Він (обвинувачений) сів у автомобіль, став тікати. На полі помітив, що відсутнє дзеркало.

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який під час судового провадження пояснив, що на початку лютого 2015 року він виявив, що з його господарства було викрадено дві батареї. В пункті прийому металобрухту він виявив свої батареї, про крадіжку повідомив працівників міліції, перевіз батареї в своє господарство. Через тиждень у вечірній час він побачив, що відкрита хвіртка до його господарства, ліхтарем освітив подвір`я, зрозумів, що невідомі викрадають майно. Коли він (потерпілий) кричав: «Стійте», то завівся двигун, автомобіль розпочав рух. З метою зупинити та затримати злодіїв він ( ОСОБА_10 ) ліхтарем декілька разів ударив по лобовому склу, але автомобіль не зупинився. Він (потерпілий) відірвав у автомобілі дзеркало заднього виду з боку водія. В той вечір він ( ОСОБА_21 ) повідомив працівників міліції про крадіжку, власним автомобілем їздив по місту, шукав машину, на якій зникли злодії. Обвинувачені тікали від нього, потрапили в дорожно транспортну пригоду, розбили машину. Наступного дня обвинувачені повернули йому крадені батареї.

- рапортом оперативного чергового Носівського РВ УМВС України в Чернігівській області від 14 лютого 2015 року (кримінальне провадження а.с. 19) та заявами потерпілого про злочини (кримінальне провадження а.с. 20; 21), з яких видно, що в ніч на 6 лютого та з 13 на 14 лютого 2015 року з господарства потерпілого невідомі особи викрали чавунні батареї водяного опалення;

- протоколом огляду місця події від 14 лютого 2015 року (кримінальне провадження а.с. 23-26), з якого видно, що в господарстві ОСОБА_10 виявлено пластмасовий каркас з кріпленням бокового дзеркала заднього виду легкового автомобіля;

- протоколом огляду місця події від 14 лютого 2015 року (кримінальне провадження а.с. 30-33), з якого видно, що в кюветі автодороги Носівка-Дебрево на відстані 100 м від господарства АДРЕСА_6 знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору. Під час огляду виявлено та вилучено мобільні телефони марки «Нокіа» та «Самсунг», гумові колоші, дві пари перчаток, куртку чорного кольору, спортивну шапку чорного кольору, ботинок коричневого кольору з паперовою біркою;

- протоколом огляду місця події від 14 лютого 2015 року (кримінальне провадження а.с. 43-44), з якого видно, що в полі, яке розташоване навпроти бригади № 2 колишнього КСП ім. Кірова, на грунтовій дорозі мається слід від автомобіля та знаходяться три чавунні батареї, кожна з яких складається із шістнадцяти секцій, пофарбовані у фарбу білого кольору. В ході огляду ОСОБА_9 зазначив, що він, ОСОБА_12 та ОСОБА_22 викрали батареї з господарства потерпілого;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 567-569/15-24 від 18 березня 2015 року (кримінальне провадження а.с. 45-48), з якого видно, що визначена вартість п`яти-, семи-, шістнадцятисекційної чавунної батареї водяного опалення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 березня 2015 року (кримінальне провадження а.с. 80-87), з якого видно, що обвинувачені добровільно погодилися та розповіли про обставини викрадення чавунних батарей, на місці вчинення злочину показали те, як їх викрадали.

Доводи захисника про перекваліфікацію дій обвинувачених суд вважає необгрунтованими, оскільки в судовому засіданні добуті докази, які суд визнає достатніми та допустимими, та які підтверджують, що господарство потерпілого було огороджене, вхід до нього здійснюється через калітку, яка закривається та спеціально обладнана замком.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 винуваті у вчиненні даних кримінальних правопорушень, оскільки усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачали їх суспільно-небезпечні наслідки і бажали їх настання.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 підлягають покаранню за вчинені ними кримінальні правопорушення.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, відсутність судимості та добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Призначаючи міру покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, особи винуватих, їх вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність постійного місця проживання, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , суд приймає до уваги їх характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити їм покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує особи винуватих, їх вік, обставини, що пом`якшують покарання, і приходить до висновку про те, що можливе їх виправлення без відбування покарання.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 можливо звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком і покладанням на них обов`язків.

Відповідно до ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів необхідно застосувати принцип часткового складання призначених покарань, оскільки він рашіне притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання, але не зробив для себе належних висновків і вчинив нові злочини.

Відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України в разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Суд не призначає неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 громадського вихователя, оскільки жодна особа не виявила згоди та не подала прохання про покладення на неї обов`язків по нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Відповідно ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- п`ять чавунних батарей водяного опалення (одна п`ятисекційна, одна семисекційна, три шістнадцяти секційні), автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , саморобний причіп на двох колесах, два номерні знаки « НОМЕР_1 », куртка чорного кольору з капюшоном, шкіряний ботинок коричневого кольору, дві пари перчаток, чорна спортивна шапка, два мобільні телефони марки «Нокіа» та «Самсунг», гумові колоші, підлягають залишенню володільцям;

- пластмасовий корпус від дзеркала заднього виду і один уламок від нього підлягають знищенню

Відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 369 грн. підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки:

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покласти обов`язки:

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк випробування засудженим ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 рахувати з дня оголошення вироку.

Речові докази:

- п`ять чавунних батарей водяного опалення (одна п`ятисекційна, одна семисекційна, три шістнадцяти секційні), автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , саморобний причіп на двох колесах, два номерні знаки « НОМЕР_1 », куртку чорного кольору з капюшоном, шкіряний ботинок коричневого кольору, дві пари перчаток, чорну спортивну шапку, два мобільні телефони марки «Нокіа» та «Самсунг», гумові колоші, - залишити володільцям;

- пластмасовий корпус від дзеркала заднього виду і один уламок від нього знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати в сумі 369 (триста шістдесят дев`ять) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1