Провадження № 1кп/523/17/15
У Х В А Л А

про продовження строку застосування до обвинуваченого

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та відмову у задоволенні клопотань обвинуваченого

26.05.2015 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинуваченим повторно заявлено клопотання, підтримане захисником, про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, що обґрунтовано наявністю внесеного залогу, недостовірними даними про нібито ухилення обвинуваченого від суду, наявністю на утриманні у ОСОБА_6 двох неповнолітніх дітей та матері-інваліда, а також відсутністю підстав для його подальшого ув`язнення.

Крім того обвинувачений вимагає від суду перекваліфікувати його дій з ч.2 ст.189 КК України на ч.1 ст.355 цього ж кодексу, а також порушити кримінальну справу у відношенні потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 (за фактом крадіжки ювелірних виробів та дачі завідомо неправдивих показань), а також взяти на контроль Генеральною прокуратурою України кримінальне провадження, яке є предметом даного судового розгляду.

З`ясувавши заперечення сторони обвинувачення, отримавши усне повідомлення від начальника варти про можливу наявність в ротовій порожнині ОСОБА_6 речі ріжучої дії, а також з урахуванням розглянутого в сьогоднішньому судовому засіданні первинного клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Строк застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту спливає о 18 годині 2015 року, у зв`язку із чим судом фактично поставлене відповідне питання на обговорення учасників процесу.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад трьох років.

Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, ОСОБА_9 має не погашену та не зняту судимість внаслідок засудження 11 листопада 2002 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком 12 років і 6 місяців.

Як вбачалося з особистої письмової розписки ОСОБА_6 16 жовтня 2013 року зобов`язався прибути в наступне судове засідання, призначене на 10 годину 4 грудня цього ж року. В силу положень ч.1 та ч.8 ст.135 КК України таке сповіщення є належним.

Всупереч викладеному ОСОБА_6 протягом наступного календарного року до суду не прибував, про себе жодним чином суд, прокурора чи орган внутрішніх справ не повідомляв, що зумовило застосування судом до обвинуваченого примусового приводу, а після негативних результатів його виконання наступне оголошення обвинуваченого у розшук, а також після його затримання - застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Незважаючи на отримані в судовому засіданні показання ОСОБА_6 про те, що він не мав намірів переховуватись від суду, очікував офіційного надходження судової повістки, був запевнений своїм захисником адвокатом ОСОБА_10 про те, що провадження фактично завершено через примирення з потерпілою, а також про нібито наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що особисте тривале нез`явлення обвинуваченого до суду, а також відсутність будь-яких доказів про добросовісне і добровільне з`явлення ОСОБА_6 до будь-якого правоохоронного органу з метою офіційно повідомити про себе, прямо свідчать про наміри обвинуваченого ухилитися від судового розгляду даного провадження, і ризик такого ухилення від суду з часом не зменшився.

Більш того поведінка обвинуваченого в судовому засіданні, що характеризується заявами та діями про намір здійснити самокалічення, суд розцінює як намагання у незаконний спосіб перешкодити судовому розгляду.

У зв`язку із викладеним та необхідністю належного завершення судового розгляду провадження суд вважає необхідним продовжити строк ув`язнення ОСОБА_6 .

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини вміненого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки це діяння пов`язано із застосуванням насильства.

Також, при вирішенні клопотання обвинуваченого про перекваліфікацію його дій з ч.2 ст.189 КК України на ч.1 ст.355 цього ж кодексу, порушення кримінальної справи щодо потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , а також взяття на контроль Генеральною прокуратурою України кримінального провадження, яке є предметом даного судового розгляду, суд зазначає як про не завершення повного з`ясування обставин даного кримінального правопорушення, так і про відсутність таких повноважень безпосередньо у головуючого в процесі, у зв`язку із чим це клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим утриманням в Одеському слідчому ізоляторі, - до 18 години 27 липня 2015 року.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про перекваліфікацію його дій з ч.2 ст.189 КК України на ч.1 ст.355 цього ж кодексу, порушення кримінальної справи щодо потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , а також взяття на контроль Генеральною прокуратурою України кримінального провадження, яке є предметом даного судового розгляду.

Копію ухвали направити обвинуваченому та начальникові ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточно прийняте в провадженні судове рішення.
Суддя
ОСОБА_1