АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/59/15 Справа № 707/1796/14-к Категорія: ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України >Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляцією прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07.11.2014 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого; раніше судимого:

- 08.12.1993 р. Черкаським РС за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.09.1994 року ст. 4 Указу президента України від 18.08.1994 року «Про амністію», на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день;

- 04.04.1996 року Черкаським РС за ст. 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 27.05.1998 року по закінченню строку покарання.;

- 15.01.2002 року Черкаським РС за ст. 185 ч.3 ст. 263 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

- 12.08.2002 року Черкаським РС за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання 6 місяців по вироку Черкаського РС від 15.01.2002 року і кінцевий строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 3 1.01.2005 року постанова Полтавського РС від 24.01.2005, умовно-достроково, на не відбутий строк 1 рік 9 місяців;

- 17.03.2006 року Чигиринським РС за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 26.02.2008 року постанова Вінницького МС від 18.02.2008. умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 11 днів;

- 13.10.2008 року Черкаським РС за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання 6 місяців позбавлення волі по вироку Черкаського РС від 17.03.2006 року і кінцевий строк 1 рік позбавлення волі, звільнився 07.10.2009 року по закінченню строку покарання;

- 25.03.2010 року Черкаським РС за ст. 15 ч. 3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 18.05.2010 року Черкаським РС за ст. 185 ч.3, ст. 263 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням по даному вироку менш суворого покарання у виді 3 років позбавлення волі по вироку Черкаського РС від 25.03.2010 року, остаточно визначено до відбуття 4 роки позбавлення волі, звільнений 25.03.2014 року по відбуттю строку покарання.

Засуджено:

- за ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК Україна і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; На підставі ст.70 КК України визначено остаточно покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Вирішена доля судових витрат та речових доказів, відповідно до положень ст. 124, 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він на початку квітня місяця 2014 року, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме: дерев`яні дошки 400 мм довжиною 6 метрів в кількості 15 штук, що належать гр. ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди на суму 4000 гривень.

Він же, повторно. 14.04.2014 року у нічний час перебуваючи біля території ТО В НВО «Зубр», що по вул. Заводській, 1, с. Тубільці Черкаського району Черкаської області, шляхом вільного доступу, умисно, таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме: сітку-рабицю довжиною 40 метрів, що належить на праві власності ТОВ НВО «Зубр», після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

Він же, повторно, на початку квітня місяця 2014 року, шляхом вільного доступу з території домоволодіння АДРЕСА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: металобрухт, вироби з металу: металеву ванну, металеву пластину округлої форми, металеву трубу та металевий бак, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму близько 700 гривень.

Він же, повторно, 01.05.2014 в обідню пору доби, шляхом відкриття вікна знадвору проник до середини житлового будинку АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_11 , звідки умисно, таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме: ланцюгову пилку «Ростех», вартістю 650 гривень та велосипед, вартістю 200 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 850 гривень.

Він же, повторно, в середині травня місяця 2014 року, перебуваючи біля території ТОВ НВО «Зубр», що в с. Тубільці по вул. Заводська 1, шляхом вільного доступу, умисно, таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме майно ТОВ НВО «Зубр»: сітку рабицю довжиною 55 метрів, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 1200 гривень.

Він же, повторно, в ніч з 18.05.2014 по 19.05.2014, шляхом виймання скла із вікна проник до житлового будинку АДРЕСА_6 , звідки умисно, таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме майно ОСОБА_12 : мікрохвильову піч марки «Раігііпе» вартістю 600 гривень та швейну машинку марки «Чайка 132М» вартістю 400 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

Він же. на початку травня місяця 2014 року незаконно придбав, а саме знайшов під мостом, котрий розташований по АДРЕСА_7 , набої до нарізної зброї в кількості 17 штук, після чого переніс до будинку АДРЕСА_1 , де поклав до шафи та незаконно зберігав, а 23.05.2013 року в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , в коридорі домоволодіння в шафі було виявлено паперовий конверт з набоями до нарізної зброї у кількості 17 штук, які відповідно до висновку експерта № 1/684 від 12.06.2014 року являються: боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких шістнадцять патронів - 5.45 мм є мало імпульсними патронами зразка 1974 року заводського виробництва СРСР; один патрон 7,62 мм є проміжним патроном зразка 1943 року заводського виробництва СРСР.

Як вбачається з апеляції прокурора, останній просить вирок Черкаського районного суду від 07 листопада 2014 року, відносно ОСОБА_7 - скасувати у зв`язку з невідповідністю покарання призначеного судом, ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості, та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за вчинення ним злочинів, передбачених:

- ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить суд вирок Черкаського районного суду від 07 листопада 2014 року, відносно нього - змінити у зв`язку з невідповідністю покарання призначеного судом, ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого внаслідок суворості; пом`якшити призначене покарання, з врахуванням пом`якшуючих обставин: щире каяття, вік та сімейний стан, зменшивши термін перебування в місцях позбавлення волі на 6 місяців.

В судових дебатах та останньому слові в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляцію в повному обсязі та дав пояснення відповідно доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який не підтримав апеляцію, заслухавши пояснення ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам справи і ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, і які не оспорюються в апеляціях. Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України вірно, а при призначенні йому покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, достатньо врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відноситься до категорії тяжких, кількість епізодів злочинної діяльності, яка складається з 7 епізодів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, має кілька непогашених судимостей, заподіяну шкоду потерпілим не відшкодував, і з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обставин, що обтяжують покарання: рецидив злочинів призначив ОСОБА_7 обґрунтовано покарання із застосуванням ст.70 КК України у вигляді реального позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Доводи апеляції ОСОБА_7 про наявність таких пом`якшуючих покарання обставин як щире каяття, вік особи та сімейний стан є безпідставними.

Так, відповідно до ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання визнаються в тому числі щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину, які судом було враховано. А що стосується віку та сімейного стану обвинуваченого, то судом при призначенні покарання, характеризуючи особу обвинуваченого, було також враховано, що останній сім`ї, неповнолітніх дітей не має, на момент розгляду справи обвинуваченому виповнилося 47 років.

Колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо м`якості покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки при призначенні покарання суд 1 інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, обставин пом`якшуючих покарання та суттєво знижуючих ступінь тяжкості скоєного ним злочину та обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів, суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_7 покарання з дотриманням вимог ст.70 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, тим більше, що суть апеляції прокурора зводиться лише до призначення покарання у вигляді 5 років позбавлення волі замість 4 років 6 місяців позбавлення волі призначених судом 1 інстанції.

На думку колегії суддів, даний висновок суду 1 інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи прокурора про призначення ОСОБА_7 надмірно м`якого покарання, є не переконливими та такими, що не підлягають задоволенню.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів та призначено з урахуванням вимог ст.70 КК України, тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 07.11.2014 року, судом апеляційної інстанції, тому апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляції прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07.11.2014 року, відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :