№ 366/1467/13-к
Пр.№ 1-кп/336/76/2013
ВИРОК

Іменем України

05 березня 2013 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі судді Голубкової
М.А.

при секретарі Ходирєвої О.О.

за участі прокурора Савченко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні кримінальне
провадження № 0002488 від 24.12.2012 року
за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Запоріжжя, українця, громадянина
України, освіта середня, непрацюючого,
одруженого, мешканця АДРЕСА_1, раніше
засудженого:

17.01.1991 року вироком
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя за ст. 140 ч. 2, ст. 142 ч. 2, ст. 42 КК
України 1960 року до 6 років позбавлення
волі з конфіскацією майна;

17.05.1991 року вироком Шевченківського
районного суду м. Запорожжя за ст. 140 ч. 3
КК України до 6 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна;

01.07.1991 року вироком Комунарського
районного суду м. Запоріжжя за ст. 142 ч. 3
КК України 1960 року до 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;

24.11.1997 року вироком Вільнянського
районного суду Запорізької області за
ст. 222, ст. 43 КК України 1960 року до 2 років
позбавлення волі (звільнився 26.08.1998
року по відбуттю строку покарання);

01.06.1999 року вироком Шевченківського
районного суду м. Запорожжя за ст. 186 ч.
3, ст. 229-6 ч. 1, ст. 42 КК України 1960 року до 2
років 6 місяців позбавлення волі
(звільнився 02.06.2001 року по відбуттю
строку покарання);

04.04.2003 року вироком Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 2.
ст. 307 ч. 2, 70 КК України до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна
(звільнився 27.10.2006 року
умовно-достроково на 11 місяців 6 днів);

21.07.2009 року вироком
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя за ст. 309 ч.2 КК України до 2
років позбавлення волі з іспитовим
строком на 1 рік;

24.01.2011 року вироком Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя за ст. 263 ч.1
КК України до штрафу в розмірі 1800
гривень.

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 263
ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розслідування
встановлено, що 2008 року ОСОБА_1, маючи
намір, спрямований на незаконне
носіння холодної зброї без
передбаченого законом дозволу,
перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1,
отримав шляхом дарування від невідомої
по справі особи предмет, схожий на
тростину в середині якої знаходився
металевий клинок, який згідно висновку
експерта № 379 від 30.10.2012 року є холодною
зброєю колючої дії, що відноситься до
замаскованої холодної зброї,
виготовлений саморобним способом за
принципом стилета, із застосуванням
заводського обладнання, що він
зберігав за місцем свого проживання, а
саме АДРЕСА_1. Так, 22.10.2012 року ОСОБА_1,
продовжуючи свій злочинний намір,
приблизно в 18:00 годин, перебуваючи біля
будинку № 9 на вул. Авраменко в м.
Запоріжжі, був затриманий
співробітниками міліції, у якого в ході
проведення зовнішнього огляду в
присутності двох понятих був виявлений
і вилучений вищевказаний предмет, який
він незаконно носив при собі без
передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний вину у скоєнні злочину
визнав повністю, вказавши, що в 2008 році,
перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1,
отримав шляхом дарування предмет,
схожий на тростину в середині якої
знаходився металевий клинок,
виготовлений саморобним способом за
принципом стилета, із застосуванням
заводського обладнання, що він
зберігав за місцем свого проживання, а
саме АДРЕСА_1. 22.10.2012 року підсудний
приблизно в 18:00 годин, перебуваючи біля
будинку № 9 на вул. Авраменко в м.
Запоріжжі, був затриманий
співробітниками міліції, та в ході
проведення зовнішнього огляду в
присутності двох понятих був у нього
був виявлений і вилучений
вищевказаний предмет, який ОСОБА_1
незаконно носив при собі без
передбаченого законом дозволу.

Оскільки підсудний та інші учасники
провадження не заперечували
вищевказані обставини, підсудний
визнав вину у скоєнні злочину повністю,
суд, керуючись вимогами ст. 349 КПК
України, враховуючи згоду учасників
процесу, обмежив вивчення доказів
допитом підсудного та матеріалами, які
характеризують його особу, а інші
докази стосовно тих обставин справи,
які ніким не оспорювались, визнав
недоцільним досліджувати.

Проаналізувавши в сукупності
вищезазначені обставини, суд дійшов
висновку, що вина підсудного повністю
доведена дослідженими доказами, та
кваліфікує його дії як, незаконне
носіння холодної зброї без
передбаченого законом дозволу, за ч. 2
ст. 263 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом
визнається рецидив злочину.

Обставиною, що пом'якшує покарання, є
щире каяття.

При призначенні покарання суд
враховує позицію сторони
обвинувачення, дані про особу
підсудного, який раніше неодноразово
судимий, за місцем проживання
характеризується позитивно, та
доходить висновку про можливість
виправлення підсудного при
застосуванні до нього покарання у
вигляді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_1 підписку про
невиїзд залишити - до вступу вироку в
законну силу.

Враховуючи, що в матеріалах справи
знаходиться довідка лише про повну
вартість експертизи, оплата работи
експертів НДЕКЦ здійснюється з
бюджету, суд позбавлений можливості
визначити суму, що підлягає стягненню
з підсудного за проведення експертизи
холодної зброї.

Речовий доказ по справі - тростину з
клинком, що знаходиться на
відповідальному зберіганні в камері
схову Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області -
знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ч. 2 ст. 263 КК
України,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот
п'ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_1 підписку про
невиїзд залишити - до вступу вироку в
законну силу.

Речовий доказ по справі - тростину з
клинком, що знаходиться на
відповідальному зберіганні в камері
схову Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області -
знищити.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
М.А. Голубкова