В И Р О К справа № 1-132

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2008 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі;

головуючого судді Шипова І.М.,

при секретарі Цявко Л.І,

з участю прокурора Курганська Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження, уродженця с. Дрімайлівка Куликівського району, Чернігівської обл..,
українця, гр-на України, не одруженого, не працюючої, світа середня, раніше не
судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 - за ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України, -

Встановив:

15 жовтня 2007 року, ОСОБА_1. знаходячись за
місцем свого проживання АДРЕСА_1, у
пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1, виданому на його ім'я, здійснив заміну первісного змісту, рукописно
заповнених реквізитів, а саме виправлення
останньої цифри в графі «посвідчення видане 18.08.200...» шляхом підчистки цифри «3» з послідуючим виправленням на цифру «5»
, останньої цифри в графі «на термін з 28.03.0...
по 31.03.0...» шляхом підчистки цифри «З» та «4» з послідуючим виправленням їх на
цифри «5» та «6» та виправлення останньої цифри в графі «Дата видачі
18.08.200...р. «шляхом підчистки цифри «З» з послідуючим виправленням на цифру
«5» на третій сторінці виявлено виправлення
останньої цифри «З» на цифру «8» в графі «пенсію продовжено по 01.07.200...р.» шляхом дописки штрихів та
здійснено обводку всього тексту на другій сторінці, з метою подальшого використання для безоплатного проїзду в
міському транспорті, чим виготовив підроблений документ.

25 січня 2008 року,
близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_1., знаходячись під час проїзду у тролейбусі №384 по маршруту
№1, в районі зупинки громадського транспорту «Міський палац культури», що по
вул. Щорса м. Чернігова, з метою безкоштовного проїзду пред'явив контролеру ЧТУ завідомо підроблений
документ - пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім'я ОСОБА_1., яке згодом у нього було вилучено працівниками міліції.

Допитаний в суді, в якості підсудного
ОСОБА_1. вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, визнав, як
достовірні всі докази по справі погодившись на скорочений порядок судового
слідства, тобто, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого
допиту, та вивчення матеріалів справи, які характеризують його особу,
пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ст.299 п.3 КПК
України йому зрозумілі.

По суті пред'явленого обвинувачення пояснив наступне, що
він дійсно вніс виправлення у посвідчення, яке належало йому, оскільки в ньому
закінчився строк використання. Також пояснив, що 25.01.2008 року він під час
проїзду в міському транспорті пред'явив дане посвідчення контролерам, після чого
був затриманий. Вину свою визнає повністю, просить суворо його не карати,
оскільки на скоєння даного злочину його штовхнуло тяжке матеріальне становище,
та хвороба матері. На даний час він не має засобів до існування окрім пенсії
матері.

Аналізуючи викладені докази суд приходить
до висновку, що дії підсудного, які виразились у підробленні документа, який
видається державною установою і надає право на безкоштовний проїзд у
громадському транспорті з метою подальшого використання, підлягають
кваліфікації за ст. 358 ч.1 КК України.

Дії підсудного, які виразились у
використанні завідомо підробленого документа, підлягають кваліфікації за ст.
358 ч.3 КК України.

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_1.
підлягають кваліфікації за ст.ст. 358 ч.1, та 358 ч.3 КК України

Обставиною, що пом'якшує відповідальність
підсудної, суд розцінює його поведінку на слідстві і в суді, яка сприяла
розкриттю злочину, та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують його
відповідальність, судом не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд
враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставину, що пом'якшує
відповідальність, враховується особа підсудного, його характеристики які є
позитивними, те, що він раніше ні до кримінальної ні до адміністративної
відповідальності не притягувався, злочин скоїв вперше, та враховуючи його вік,
скрутний матеріальний та сімейний стан і виходячи з зазначеного, суд приходить
до висновку, що покарання за скоєне підсудному може бути призначене без
ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним по

- ст. 358 ч.1 КК України і призначити йому
покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

-
ст. 358 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного)
року обмеження волі.

За ст. 70 КК України шляхом повного
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1.
покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1. від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового
строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та зразковою поведінкою доведе
своє виправлення.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1. періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, не виїжджати за межі України на постійне місця мешкання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання
та роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в сумі
162 грн. 26 коп. на користь держави.

Речові докази зберігати при справі.

Запобіжний захід засудженому до вступу
вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного
місця проживання.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М.Шипов