Справа № 282/274/15-к
Провадження № 1-кп/282/31/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2015 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирької області у складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Любар кримінальне провадження № 0000055 від 12.02.2015 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глибочок Житомирського району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.02.2015 року ОСОБА_4 , вирішив вчинити крадіжку запасних частин до сільськогосподарської техніки із ППА Поділля, яке розташоване в селі Стрижівка, по вулиці Богдана Хмельницького, 18 Любарського району, та яке на праві власності належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , через пошкоджений паркан зайшов на територію ППА Поділля, звідки вчинив крадіжку запасних частин, а саме: металевої зірки, шлангу гідростатики та валу шнека від жатки комбайна Дон-150.

Згідно довідки від 17.02.2015 року, виданої директором ППА Поділля вартість металевої зірки до жатки комбайна Дон-150 бувшої у використанні становить - 250 гривень, шланга гідростатики 110 гривень, вал шнека 170 гривень.

Даною крадіжкою ОСОБА_4 , заподіяв ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 530 гривень.

26 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим в кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 26 лютого 2015 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у виді 140 годин громадських робіт.

Потерпілий ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 , просив суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, не встановлені.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 26 лютого 2015 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 140 (ста сорока) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази по справі: металева зірка, шланг гідростатики та вал шнека від жатки комбайна Дон-150 , які передані під розписку на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя ОСОБА_1