Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Суржка А.В.,

суддів: Франтовської Т.І.,
Тельнікової І.Г.,

розглянувши в м. Києві 26 серпня 2014 року
касаційну скаргу прокурора на вирок
Білгород-Дністровського районного
суду Одеської області від

27 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Одеської області від 20 травня 2014
року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

вироком Білгород-Дністровського
районного суду Одеської області від 27
лютого 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Старокозаче
Білгород-Дністровського району
Одеської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України на 5
років позбавлення волі, без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з встановленням
іспитового строку

3 роки.

На підставі ст. 76 КК України протягом
іспитового строку покладено обов'язки
не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти цей орган про
зміну місця проживання, навчання та
періодично з'являтися для реєстрації.

За обставин встановлених судом першої
інстанції та детально наведених у
вироку, ОСОБА_1 13 грудня 2013 року та 14
грудня 2013 року, знаходячись в кімнаті
будинку АДРЕСА_1 вчинив розпусні дії
щодо малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
та згідно висновку судово-медичної
експертизи №473 від

16 грудня 2013 року заподіяв потерпілій
легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 20 травня 2014 року вирок
Білгород-Дністровського районного
суду Одеської області від 27 лютого 2014
року залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує
питання про зміну оскаржуваних судових
рішень у зв'язку з істотним порушенням
вимог кримінального процесуального
закону, а саме виключити з резолютивної
частини вироку посилання на те, що
строк відбування покарання

ОСОБА_1 обчислюється з моменту
проголошення вироку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи касаційної скарги та надані до
неї копії рішень, колегія суддів не
вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність вини ОСОБА_1, неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність,
невідповідність призначеного судом
покарання ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
засудженого в касаційній скарзі
прокурора по суті не оскаржується.

Доводи прокурора щодо істотного
порушення вимог кримінального
процесуального закону судом при
вказівці в резолютивній частині вироку
про те, що строк відбування покарання
ОСОБА_1 обчислюється з моменту
проголошення вироку є безпідставними.

Згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у
резолютивній частині обвинувального
вироку обов'язково зазначається
початок строку відбування покарання, а
у разі звільнення від відбування
покарання з випробуванням згідно ст.
ст. 75, 104 КК України - тривалість
іспитового терміну і обов'язки,
покладені на засудженого.

При цьому, згідно абз. 4 п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
24 жовтня 2003 року «Про практику
призначення судами кримінального
покарання», перебіг іспитового строку
обчислюється з дня постановлення
вироку незалежно від того, судом якої
інстанції застосовано ст. 75 КК України.

Дана обставина була предметом розгляду
суду апеляційної інстанції, а тому при
перевірці матеріалів кримінального
провадження в апеляційному порядку
прийнято правильне рішення. Свої
висновки, із якими погоджується
колегія суддів, суд належним чином
умотивував.

За таких обставин, суд касаційної
інстанції не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги
прокурора щодо ОСОБА_1 та вважає, що у
відкритті провадження за його
касаційною скаргою слід відмовити на
підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального
процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
прокурора, на вирок
Білгород-Дністровського районного
суду Одеської області від 27 лютого 2014
року та ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 20 травня 2014 року
щодо ОСОБА_1.

Судді:

А.В. Суржок І.Г. Тельнікова Т.І.
Франтовська