Справа № 1-227/2008копія
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2008 року Суддя
Кіровського райсуду м. Кіровограда
попередньо розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Кіровограда справу по обвинуваченню:
- неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Черніхівка Кіровоградського району і області, українця,
громадянина України, сироти, освіта не базова середня, учня другого курсу групи
№ 262 ПТУ № 36 с.м.т. Новгорода Новгородківського району Кіровоградської
області, проживає АДРЕСА_1, раніше не судимого,-
вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України;
примусових заходів виховного характеру відносно : неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Кіровограда, українця, учня ЗОШ № 18 м. Кривий Ріг, проживає АДРЕСА_2,раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався, -
До суду надійшла кримінальна справа по
обвинуваченню СібірціОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187, ч. 2
ст. 186 КК України і застосування примусових заходів виховного характеру до
матеріали кримінальної справи, заслухавши думку прокурора , який проти
направлення кримінальної справи на додаткове розслідування і сторони захисту,
яка не заперечує, щодо направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування, суддя вважає, що дана кримінальна справа підлягає поверненню на
додаткове розслідування, оскільки під час порушення справи, провадження
досудового слідства допущені такі порушення
вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до
судового розгляду, а саме:
порушена кримінальна справа № 11-1620
відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України з приводу розбійного нападу на ОСОБА_4( а.с. 1);
порушена кримінальна справа № 11-1621
відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України з приводу розбійного нападу на ОСОБА_5. ( а.с. 22);
порушена кримінальна справа № 11-1622
відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України з приводу відкритого заволодіння
майном ОСОБА_6. ( а.с. 43);
порушена кримінальна справа № 11-1620 (
4) відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК
України з приводу розбійного нападу на
порушена кримінальна справа № 11-1620 (
5) відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України з приводу розбійного нападу
на ОСОБА_7( а.с. 82);
порушена кримінальна справа № 11-1620 (
6) відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України з приводу розбійного нападу
на ОСОБА_8 ( а.с. 117);
порушена кримінальна справа № 11-1620(
7) відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України з приводу розбійного нападу на ОСОБА_9( а.с. 153).
постановах про порушення кримінальних справ , органом досудового слідства зазначено, що
злочини ОСОБА_2 вчиняв із ОСОБА_10.

Але, відносно
ОСОБА_10 або за фактом вчинення ним
розбійних нападів і відкритого заволодіння чужим майном, кримінальні справи
органом досудового слідства, не порушені, чим грубо порушені вимоги ст. ст.
111, 432 КПК України та роз'яснення п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України « Про практику розгляду справ
про застосування примусових заходів виховного характеру» № 6 від 31.05.2002 року, а тому досудове слідство відносно ОСОБА_10
взагалі не проведено.

При цьому , орган досудового слідства за
згодою прокурора м. Кіровограда, в порушення вимог ст. 7 - 3 КПК України не
закриває кримінальні справи , які порушені не були ( а.с. 366 - 377), а їх
зупиняє.

Відповідно до вимог ст. 7- 3 КПК України
можливо закрити тільки порушені кримінальні справи і лише після проведення на
підставі ст. ст. 111, 432 КПК України, досудового слідства в повному обсязі, а
не зупинити провадження по справам.

Зупинити провадження по кримінальним справам,
відповідно до ст. 206 КПК України можливо тільки по порушеній кримінальній
справі, а якщо справа не порушувалася,
то діючим кримінально - процесуальним законодавством України не передбачено
також і їх зупинення.

Крім того, постанова називається про
закриття кримінальної справи і застосування до неповнолітнього ОСОБА_10
примусових заходів виховного характеру ( а.с. 366), а в резолютивній частині ( а.с. 375) орган досудового слідства
постановив:

Кримінальну справу № 11-1620 по
відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
м. Кіровограда , учня ЗОШ № 18 м. Кривий Ріг, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався ,
мешкає АДРЕСА_2, зупинити і направити
прокурору м. Кіровограда для подальшого
направлення до суду для
застосування заходів виховного характеру.

При цьому, йдеться посилання на ст. 7-3
КПК України, що також є незаконно і грубим порушенням норм КПК України, усунути які під час судового розгляду справи не
можливо, з таких підстав :

Стаття ст. 7 - 3 КПК України передбачає
закриття кримінальної справи, а не її зупинення, підстави і порядок зупинення кримінальної справи, передбачений
ст. 206 КПК України.

Згідно матеріалів кримінальної справи, до
кримінальної відповідальності
притягується ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Черняхівка
Кіровоградського району і області, якому пред'явлено обвинувачення про вчинення інкримінованих злочинів за
попередньою змовою з ОСОБА_10 ( а.с. 303-306) .

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Кіровограда, відносно
якого зупинена кримінальна справи для подальшого направлення для застосування примусових заходів виховного характеру ( а.
с. 366-377), по матеріалам кримінальної справи не проходить ні як свідок, ні
як потерпілий, ні як особа, яка вчинила
суспільно - небезпечне діяння. В вище
зазначених постановах про порушення кримінальних справ ( а.с. 1, 22, 43, 64,82,
117,153) відносно ОСОБА_2 в мотивувальних частинах також зазначено, що злочини,
по яких порушені кримінальні справи вчиняли ОСОБА_2 і ОСОБА_10.

Але, як зазначено вище, кримінальні
справи відносно ОСОБА_10 або за фактом не порушувалися, досудове слідство
відносно нього не проводилося, а застосовувати примусові заходи виховного
характеру суд, має відносно особи, яка по кримінальній справі не значиться і не відомо, чи взагалі існує.

При цьому,
звертає увагу судді те, що ОСОБА_10 ( а.с. 209) утримується в приймальнику -
розподільнику невідомо з яких причин, якщо примусові заходи виховного характеру
потрібно застосовувати до ОСОБА_3..

Суд за постановою, погодженою з прокурором має
застосовувати заходи виховного характеру до ОСОБА_3. Відносно цієї особи і
згідно обвинувачення ОСОБА_2 не тільки
не порушувалися кримінальні справи і не проводилося досудове слідство, але й не
встановлено, що ця особа разом із ОСОБА_2
вчиняла будь - які злочини.

Крім того,
належним чином не встановлена особа ОСОБА_10 в обвинуваченні ОСОБА_3
значиться як ОСОБА_10, а в матеріалах
кримінальної справи значиться
ОСОБА_10 ( а.с. 205-206, 207- 208, 209).

До вище наведеного, під час досудового
слідства не виконані вимоги ст. 433 КПК України, а саме шляхом допиту як
свідків представників установ, де навчалися неповнолітні, проведенням
судово психолого - психіатричної
експертизи, не з'ясовано щодо
неповнолітніх : 1) число, місяць,
рік народження ; 2) стан їх здоров'я та загального розвитку. При наявності
даних про розумову відсталість, не пов'язану з душевним захворюванням, не
з'ясовано, чи могли вони повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій
мірі могли керувати ними; їх характеристики в тому числі і з місця навчання, ;
умови життя і виховання ; обставини, що негативно впливали на їх виховання;
наявність дорослих підмовників та інших осіб, які втягнули їх у злочинну
діяльність.

Дані обставини, які підлягають
обов'язковому встановленню, не з'ясовані під час досудового слідства не
відносно обвинуваченого ОСОБА_2, ні відносно особи , яка вчинила суспільно - небезпечне
діяння.

Під час додаткового розслідування,
органам досудового слідства необхідно усунути порушення, які стали підставою
для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, крім того, шляхом допиту як свідків
представників установ, де навчалися неповнолітні, а також проведенням
судово психолого - психіатричної
експертизи з'ясувати, обставини , зазначені в ст. 433 КПК України відносно, як
ОСОБА_2, так і неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної
відповідальності, провести досудове слідство, відповідно до вимог ст. 22
КПК України.

Міру запобіжного
заходу обвинуваченому ОСОБА_2 залишити утримання під вартою, продовжити строк
його утримання під вартою на 15 діб з
моменту отримання справи прокурором.

Неповнолітнього
ОСОБА_10, із приймальника - розподільника
для неповнолітніх ( а.с. 209) , звільнити, оскільки відповідно до вимог
ст. 7-3 КПК України - 22.02.2008 року
закінчився термін його утримання в приймальнику - розподільнику.

Керуючись
ст. 237, ст. 240, п. 6 ст. 244, ст. 246 КПК
України , -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України та застосування примусових заходів виховного
характеру відносно: ОСОБА_3, направити прокурору м. Кіровограда на додаткове розслідування.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому
ОСОБА_2 залишити утримання під вартою, продовжити строк його утримання під
вартою на 15 діб з моменту отримання справи прокурором.

Неповнолітнього
ОСОБА_10 із приймальника - розподільника
для неповнолітніх, звільнити.

На постанову може бути подана
апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський
райсуд м. Кіровограда на протязі 7 діб з моменту проголошення.

Суддя Кіровського райсуду

м. Кіровограда підпис С.М.
Деревінський

Згідно
з оригіналом

Суддя Кіровського райсуду

м. Кіровограда
С.М. Деревінський