154/3660/14-к
1-кп/154/11/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000035 внесеному до ЄРДР 16.01.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, директора ТзОВ СТР Україна, освіта вища, не судимого,

за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України,-

встановив:

ОСОБА_6 працюючи на посаді директора іноземного підприємства СТІМ Україна, яке знаходиться по вул. Луцькій, 81 в м. Володимир-Волинський, будучи службовою особою, умисно підробив акт виконаних робіт № 01/01/04 від 01.04.2009 року про нібито виконані ФОП ОСОБА_7 роботи по перевезенню вантажу спецтехніки на замовлення ІП СТІМ Україна з м. Володимир-Волинський у м. Київ із оплатою послуг перевізника готівковими коштами в сумі 3500 грн. шляхом виготовлення такого офіційного документа з текстом та реквізитами підприємця ОСОБА_7 , його печаткою та підписом та підписання документу власним підписом.

Подавши зазначений акт в бухгалтерію підприємства і на підставі погодженого ним авансового звіту № АО-0000047 від 01.04.2009 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно заволодів грошовими коштами підприємства в сумі 3500 грн., особисто отримавши їх з каси різними частинами, відповідно до видаткових касових ордерів: № 79 від 03.04.2009 року в сумі 206 грн. 20 коп., № 81 від 14.04.2009 року в сумі 300 грн., № 82 від 16.04.2009 року в сумі 2956 грн. 40 коп., № 83 від 27.04.2009 року в сумі 37 грн.40 коп.

Також, обвинувачений умисно підробив акт виконаних робіт № 01/08/04 від 01.08.2009 року про нібито виконані ФОП ОСОБА_7 роботи по перевезенню вантажу спецтехніки на замовлення ІП СТІМ Україна з м. Володимир-Волинський у м. Київ із оплатою послуг перевізника готівковими коштами в сумі 2000 грн. шляхом виготовлення такого офіційного документа з текстом та реквізитами підприємця ОСОБА_7 , його печаткою та підписом та підписання документу власним підписом.

В подальшому надавши цей акт в бухгалтерію підприємства і на підставі погодженого ним авансового звіту № АО-0000051 від 08.04.2009 року, щляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно заволодів грошовими коштами підприємства в сумі 2000 грн., особисто отримавши їх з каси різними частинами, відповідно до видаткових касових ордерів: № 86 від 27.04.2009 року в сумі 969 грн. 60 коп. та № 87 від 30.04.2009 року в сумі 1075 грн. 40 коп.

У вересні 2009 року ОСОБА_6 працюючи на зазначеній посаді умисно підробив офіційний документ касову книгу підприємства за 2009 рік, шляхом підписання вкладних аркушів №№ 2, 5, 13, 14, 20, 26, 32, 42, 51, 56 із касовими звітами підприємства від імені головного бухгалтера ОСОБА_8 із наслідуванням її підпису.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в підробленні офіційних документів та заволодінні на підставі них грошовими коштами підприємства на суму відповідно 3500 та 2000 гривень визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, заперечив винуватість у службовій недбалості, що спричинило тяжкі наслідки підприємству.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, в частині обвинувачення вчинення ОСОБА_6 службового підроблення та заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем обмежився його допитом.

Оскільки обвинувачений будучи службовою особою вчинив підроблення оіційних документів та заволодів чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується також в тому, що він, працюючи на посаді директора іноземного підприємства СТІМ Україна, будучи службовою особою, в межах наданих йому статутом підприємства службових обов`язків, внаслідок їх неналежного виконання, при наявності прийнятого на роботу дипломованого фахівця головного бухгалтера підприємства ОСОБА_9 , з серпня 2009 року по вересень 2012 року укладав з ФОП ОСОБА_10 та ТзОВ Західна аудиторська компанія (засновник та директор якої ОСОБА_10 ) договори про інформаційно-консультаційне обслуговування з питань організації оперативного та податкового обліку, обумовивши в них значні оплати таких послуг й в зазначений період часу виплатив ФОП ОСОБА_10 та ТзОВ Західна аудиторська компанія грошові кошти, які належать підприємству в сумі 949 500 грн., що суперечить інтересам ІП СТІМ Україна, оскільки відповідно до аудиторського звіту господарської діяльності даного підприємства за період часу з 2009 року по 2012 рік виявлено відсутність належної організації бухгалтерського та податкового обліку, дотримання положень облікової політики, а понесені витрати на аудиторських та консультаційних послуг є завищеними. Дані бухгалтерського обліку та звітності не дають достовірного уявлення про справжній фінансовий стан ІП СТІМ Україна є викривлені та не відповідають принципам бухгалтерського обліку.

Внаслідок недоцільно та зайво витрачених при вказаних вище обставинах, директором ІП СТІМ Україна ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 949 500 грн., підприємству заподіяно майнову шкоду котра у двісті п`ятдесят та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, отже спричинило тяжкі наслідки.

Зазначені дії кваліфікуються як службова недбалість, що спричинило тяжкі наслідки, за ч. 2 ст. 367 КК України.

Аналіз зібраних по справі доказів свідчить, що висновки досудового слідства про винуватість обвинуваченого по даному епізоду не ґрунтуються на законі та не підтверджені обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що необхідність надання інформаційно-консультаційних послуг аудитором була викликана виробничими потребами. Кандидатура ОСОБА_10 та вартість наданих ним послуг ним була узгоджена з власниками підприємства, надання послуг підтверджено відповідними договорами, їх виконання відповідними актами. Аудиторський звіт, в якому зазначається про сумнів витрат за отримані послуги, вважає безпідставним.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила необхідність залучення спеціаліста з аудиту для надання їй консультацій та допомоги у веденні бухгалтерського та податкового обліку. Ствердила, що аудитор ОСОБА_10 надавав підприємству якісні послуги. Щодо виявлених недоліків в роботі бухгалтерії, про що значиться в аудиторському звіті, вважає. що ці порушення допущені з її вини, а не внаслідок неналежного надання послуг аудитором ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що протягом 2009 2012 років надавав ІП Стім Україна послуги по організації та веденню бухгалтерського та податкового обліку. Вартість наданих послуг була запропонована ним обвинуваченому, а останній, після її погодження з власником підприємства, оформив з ним відповідні договори. Зазначені в актах роботи ним виконано. Вважає, що аудиторський звіт компанії Рейтинг-Аудит ґрунтується на припущеннях, оскільки вартість та якість наданих послуг відповідала виконаній ним роботі та наявним на той час розцінкам.

Відповідно до результатів документальної позапланової ревізії перевірки ОСОБА_10 , в його діяльності не виявлено порушень щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 2009 по 2012 роки, в тому числі отримання прибутків від господарських відносин з ІП СТІМ Україна (т. 2 а.с 222-240).

Цивільно-правові відносини з надання послуг аудитором ОСОБА_10 підтверджені відповідними договорами, в яких обумовлено форми їх надання та вартість ( т.1 а.с. 52-60).

Надання послуг аудитором ОСОБА_10 підтверджено актами прийому-передачі робіт за договором (т.1 а.с.61-93), а їх оплата відповідними банківськими документами. (т.1 а.с. 132-196).

Даючи оцінку аудиторському звіту, який за клопотанням ІП СТІМ Україна проведений аудиторською компанією Рейтинг Аудит, суд вважає його висновки оціночними і такими, що носять рекомендаційний характер.

Так, даним негативним звітом засвідчено низький рівень кваліфікації головного бухгалтера фірми, що на думку аудитора свідчить про недоцільність та неефективність отримання ним інформаційно-консультаційних послуг від аудитора ОСОБА_10 , що ставить під сумнів витрати підприємства на організацію ведення податкового та бухгалтерського обліку та отримання підприємством інформаційно-консультаційних послуг фактично у зв`язку з виявленими порушеннями у веденні бухгалтерського та податкового обліку. Вартість наданих послуг аудитор ставить також під сумнів при цьому наводить вартість аудиторських послуг у 2014 році, зазначаючи, що зрозуміло, що вартість даних послуг у 2009-2012 роках була значно нижчою.

Аудитором даної компанії зроблено висновок, що понесені витрати, на їхню думку, на отримання аудиторських та консультаційних послуг є не підтвердженні належним чином первинними документами та є завищеними, не можуть враховуватись при визначенні фінансових результатів роботи підприємства та бути віднесені до податкових витрат, а у випадку перевірки, контролюючі органи податкової інспекції мають право виключити дані витрати, донарахувати податок на прибуток і застосувати штрафні санкції (т.2 а.с. 391-418).

Посилаючись на зазначений аудиторський звіт, органи досудового слідства зазначають, що внаслідок недоцільного та зайвого витрачання коштів на оплату послуг аудитора ОСОБА_10 , обвинуваченим ОСОБА_6 заподіяно підприємству майнову шкоду, котра у двісті п`ятдесят та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, отже спричинило тяжкі наслідки.

Зазначені дії, органи досудового слідства кваліфікують за ч. 2 ст. 367 КК України, вважаючи, що обвинувачений своїми необережними, злочинно-недбалими протиправними діями, котрі виразились в службовій недбалості, тобто невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, спричинив тяжкі наслідки інтересам окремих юридичних осіб.

Між тим, органи досудового розслідуваня не вказують у чому проявилась службова недбалість обвинуваченого: невиконанні чи неналежному виконанні ним своїх службових обов`язків.

Належний висновок судово-бухгалтерської експертизи, який би підтверджував наявність заподіяної з вини обвинуваченого шкоди відсутній.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 373 КПК України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Оскільки винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України не доведено, відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 373 КПК України, суд ухвалює виправдувальний вирок по даній статті обвинувачення.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому.

Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання в межах санкції статей за якими він притягується до кримінальної відповідальності, з застосуванням ст. 75,76 КК України.

Клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році підлягає до задоволення.

Відповідно до п в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

ОСОБА_6 засуджується за ч. 1 ст. 366 та ч.2 ст. 191 КК України, тобто за умисні злочини, які, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Як стверджується свідоцтвом про народження, ОСОБА_6 має одну дитину, якій не виповнилося 18 років.

Тому, на підставі п в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі в сумі 3529,37 грн. за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази по справі: авансовий звіт № АО-0000047 від 01.04.2009 року, акт виконаних робіт № 01/01/04 від 01.04.2009 року, авансовий звіт № АО 0000051 від 08.04.2009 року, акт виконаних робіт № 01/08/04 від 08.04.2009 року, № 01/06/16/ від 16.06.2009 року, видаткові касові ордери № 79 від 03.04.09, №81 від 14.04.09, № 82 від 16.04.09, №т 83 від 27.04.09, № 86 від 27.04.09, № 87 від 30.04.09 необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження, касову книгу ІП СТІМ Україна за 2009 рік необхідно повернути ІП СТІМ Україна.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, призначивши покарання:

за ч. 2 ст. 191 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 2 (два) роки.

за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 (один) рік

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі п в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного та додаткового покарання.

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України виправдати на підставі ст. 373 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 3529,37 грн. за проведення експертиз.

Речові докази по справі: авансовий звіт № АО-0000047 від 01.04.2009 року, акт виконаних робіт № 01/01/04 від 01.04.2009 року, авансовий звіт № АО 0000051 від 08.04.2009 року, акт виконаних робіт № 01/08/04 від 08.04.2009 року, № 01/06/16/ від 16.06.2009 року, видаткові касові ордери № 79 від 03.04.09, №81 від 14.04.09, № 82 від 16.04.09, №т 83 від 27.04.09, № 86 від 27.04.09, № 87 від 30.04.09 - зберігати в матеріалах кримінального провадження, касову книгу ІП СТІМ Цукраїна за 2009 рік - повернути ІП СТІМ Україна.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1