АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/807/15-к Номер провадження 11-кп/786/409/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія-ухвала у порядку виконання вироку суду
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6 засудженого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
представника ВЦ ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури міста Комсомольська Полтавської області на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою суду задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення на 1 рік 6 місяців 20 днів.

Згідно ухвали суду, 21.04.2015 року до Комсомольського міського суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 , у якій він не погоджуючись з рішенням комісії Комсомольського ВЦ №136 про відмову йому в умовно-достроковому звільненні, прохав розглянути питання щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України.

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі. За цим вироком початок строку відбування покарання йому відраховано з 13.02.2012 року.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 24.07.2014 р. не відбута частина строку покарання замінена більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Комсомольському ВЦ № 136 з 02.08.2014 року, куди прибув з Полтавської виправної колонії № 64.

Задовольняючи заяву засудженого суд своє рішення мотивував тим, що станом на 12.01.2015 року засуджений відбув 3 роки 2 місяці 10 днів строку покарання, що відповідно є більшим ніж 2/3 строку покарання призначеного судом і є обов`язковою умовою в контексті ст.81 КК України. ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів свої виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню. За таких обставин, вчинення ним незначних проступків у виді паління у невстановленому місці, стягнення за які, до речі, частково зняті, не є підставою для відмови у задоволенні його заяви.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури міста Комсомольська просить скасувати ухвалу суду, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, засудженого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 які вважають ухвалу суду законною, та представника виправної установи ОСОБА_9 , який покладався на розсуд суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З врахуванням роз`яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутної частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму.

Згідно з характеристикою засудженого ОСОБА_10 за час відбування покарання у виправному центрі допускав порушення режиму відбування покарання, за що отримав 4 стягнення, має два заохочення у вигляді дострокового зняття раніше накладених стягнень.

Адміністрація Комсомольського ВЦ надала суду витяг з протоколу № 7 від 15.04.2015 року, де викладені мотиви про відмову в умовно-достроковому звільнені ОСОБА_7 , посилаючись на наявність порушень режиму відбування покарання.

Вказані обставини на думку колегії суддів суд першої інстанції не взяв до уваги і безпідставно задовольнив заяву засудженого про його звільнення від відбування призначеного покарання.

Разом із тим, суд першої інстанції не врахував вимог п.8 викладених у ст.154 КВК України , де передбачено порядок дострокового звільнення від відбування покарання. Особа , звільнена від відбування покарання у порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони направлені у місця обмеження волі, можуть бути знову представлені до умовно-достроково звільнення від відбування покарання не раніше одного року з дня винесення ухвали про направлення у місця обмежені волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави Кедрін був переведений до виправного центру 24.07.2014 року, тобто вказаний строк 1 рік не закінчився, а тому підстав для задоволення його заяви у суду не було.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлена ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню з ухваленням нової, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора міста Комсомольська Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і ухвалити нову ухвалу, якою його заяву про умовно-дострокове звільнення залишити без задоволення, відмовивши йому у звільнення від відбування призначеного покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_11

ОСОБА_4