ВИРОК
іменем України
2015 року березня місяця 2 дня в місті Дніпропетровську

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001735 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, має середню освіту, холостого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
02.08.2014року близько 05-00 години ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував біля будинку № 255 по вул. Луговській в місті Дніпропетровську, де зустрів раніше незнайомого ОСОБА_5 , на шиї якого знаходився золотий ланцюжок. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , а саме вказаного золотого ланцюжка.
Реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), 02.08.2014 року близько 05-00 години ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 255 по вул. Луговській в місті Дніпропетровську, діючи умисно, з корисливих мотивів, застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_5 , наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , а саме: в область носу та правого ока, після цього шляхом ривка зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_5 ланцюг із золота, тим самим відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 .
Злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено згідно висновку експерта № 2937е від 06.08.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців на спинці носу та на нижніх повіках обох очей; трьох внутрішньо шкіряних крововиливів на лівій бічній поверхні шиї у нижній третині та у лівій підключичній області, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 6635 гривень 75 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково, як факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 та пояснив, що 02.08.2014року близько 01-00 години у нього виник конфлікт з потерпілим, коли вони разом перебували у кафе на пляжі по пр. Воронцова. ОСОБА_5 підійшов до дівчини та запропонував їй потанцювати, але вона відмовилася. Він підійшов до ОСОБА_5 і пояснив, що дівчина не хоче танцювати, після чого розпочався конфлікт і він завдав потерпілому удар, від чого той сів на підлогу. ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп*яніння та спробував його вдарити, але він ухилився, після чого конфлікт був вичерпаний. Вони розішлись. Коли, близько 04:00 години того ж дня, він повертався додому по вул. Луговській до нього підійшов ОСОБА_8 та запропонував здати ланцюжка до ломбарду та погуляти. Він узяв свій паспорт та здав ланцюжка до ломбарду. В цей час його затримали співробітники міліції, які згодом пояснили, що той ланцюжок, який він заклав у ломбард був викрадений у ОСОБА_9 . Ланцюжок у потерпілого ОСОБА_5 він не зривав. Коли вони розмовляли на вул. Луговскій, він просто взяв ОСОБА_5 рукою за комір і ланцюжок сам впав. Він його підняв та хотів віддати на наступний день.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, який підтвердив, що 02.08.2014 приблизно о 05:00 годині він разом зі своїм другом ОСОБА_10 повертався з пляжу по пр. Воронцова. Попереду йшла компанія з 10 раніше йому невідомих осіб та 2 дівчат. В районі вулиці Луговської вони зрівнялися з компанією. Обвинувачений ОСОБА_3 запропонував їм пиво, але вони відмовилися та пішли в бік будинку. Поруч з ними йшли двоє хлопців, які наздогнали їх та почали з ними розмовляти. Потім ОСОБА_10 крикнув «Бійка!». Він повернувся та побачив якісь поштовхи незнайомих хлопців з ОСОБА_10 . В цей момент ОСОБА_3 наніс йому удар в обличчя, він присів і в нього пішла кров з носа та потемніло в очах. Далі ОСОБА_3 зірвав з нього ланцюжок та почав тікати. З ОСОБА_9 в цей час зірвав ланцюжок другий хлопець - ОСОБА_11 . Після цього вони з ОСОБА_9 викликали міліцію, разом зі співробітниками вони об`їхали територію та біля ломбарду затримали ОСОБА_3 з його ланцюжком. На ньому був зламаний карабін. Ланцюжок ОСОБА_9 , який був з кулоном, обвинувачений встиг здати до ломбарду. По факту нанесення тілесних ушкоджень він звернувся до лікарні. Після проведення експертизи у нього були виявленні легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки: синці, крововиливі. Ніякого конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_12 на пляжі у нього не було, він його взагалі там не бачив, на танцполі він не знаходився, ОСОБА_3 у кафе близько 01-00 години йому ніяких ударів не наносив, там тілесних ушкоджень не спричиняв , золотий ланцюжок знаходився при ньому.

- показами свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні про те, що 02.08.2014року поблизу Воронцовського пляжу у місті Дніпропетровську, в той час коли вони повертались додому, близько 05-00 години, група молодих осіб застосувавши фізичну силу, щодо нього та його друга ОСОБА_5 , здійснили грабіж належних їм золотих ланцюжків. На розі пр. Воронцова та вул. Луговської група молодиків підійшла до них та обвинувачений ОСОБА_3 запропонував їм купити пива. Вони пішли в бік будинку по вул. Луговській, де їх наздогнав ОСОБА_3 та почалась бійка. Його били руками та ногами троє молодих чоловіків в обличчя та в спину, потім, шляхом ривка, зірвали ланцюжок з кулоном і втекли в бік пр. Газети «Правда». Після цього до нього підійшов ОСОБА_5 , допоміг йому встати та розповів, що у нього теж зірвано ланцюжок. ОСОБА_5 також був зі слідами побиття, у нього був розбитий ніс та ссадно на шиї від того, що зірвали ланцюжок. Вони викликали міліцію та поїхали в райвідділ, щоб написати заяви про вчинення грабіжу із застосуванням фізичної сили. Через деякий час обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано та йому стало відомо, що його ланцюжок обвинувачений встиг здати до ломбарду на своє ім`я. Потерпілого ОСОБА_5 бив саме обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 05-00 години по вул. Луговській , де і зірвав з нього ланцюжок і він впізнав його у присутності співробітників міліції одразу ж після затримання. Ніяких конфліктів на пляжі між ними з ОСОБА_13 та ОСОБА_3 не виникало, з дівчатами ніхто з них не танцював;

- показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні, які, кожен окремо розповіли про те, що вони, як співробітники міліції 02.08.2014року затримували обвинуваченого ОСОБА_3 , який знаходився біля ломбарду, на зворотній стороні вулиці. Виклик міліції з приводу грабіжа ОСОБА_5 надійшов близько 06-00 години. Слідуючи по вул. Калиновій, вони побачили групу людей, серед яких був ОСОБА_3 . Після затримання ОСОБА_3 , вони побачили у нього в роті, що там знаходився золотий ланцюжок. ОСОБА_3 незручно було розмовляти з ланцюжком у роті та коли він його виплюнув, потерпілий ОСОБА_5 упізнав ланцюжок, як той, що з нього зірвав ОСОБА_3 . Також у неповнолітнього ОСОБА_11 , виявлено грошові кошти, після чого останній втік. В момент затримання ОСОБА_3 злякався та намагався втекти, але його затримали. Потерпілий ОСОБА_5 одразу упізнав ОСОБА_3 , як особу, що вчинила щодо нього грабіж. У потерпілого на обличчі були ссадна, гематоми, травма на шиї, сліди від бійки, яка сталась нещодавно;

- показами свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні, про те, що він працює водієм патрульного екіпажу та підтверджує покази співробітників міліції ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо подій, які мали місце близько 06-00 годині 02.08.2014року з приводу затримання обвинуваченого ОСОБА_3 та знаходження у нього у роті золотого ланцюжка;

- показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які, кожен окремо, показали суду, що 02.08.2014року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 на Воронцовському пляжі у кафе мав місце конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 , від чого той впав на підлогу, а ОСОБА_3 підняв його. Близько 04-00 години вони розходились по домам і ОСОБА_3 пішов в бік будинку по вул. Луговській, а вони в бік зупинки маршрутного таксі. Що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбувалося біля 05-00 години по вул. Луговскій вони нічого не знають.

- протоколом огляду від 02.08.2014, згідно якого оглянуто та вилучено, виданий ОСОБА_3 золотий ланцюг, довжиною близько 55 см., який він 02.08.2014 зірвав з шиї невідомого чоловіка на вул. Луговській в місті Дніпропетровську біля дитячого садка;

- протоколом огляду від 07.08.2014 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуто та вилучено, виданий ОСОБА_3 золотий ланцюг з кулоном, довжиною близько 55 см. та вагою близько 11 г., який він надав працівникам міліції для повернення ОСОБА_10 ;

- договором фінансового кредиту під заставу № 344692 від 02.08.2014, згідно якого заставодавець ОСОБА_3 отримав 3372 гривні під заставу виробу із золота, а саме ланцюга, вагою 12,26 г.;

- висновком експерта № 3525-14 від 07.11.2014року, згідно якого за результатами судово-товарознавчої експертизи майновий збиток по середньо ринковій вартості на території України, за золотим ланцюгом, станом на 02.08.2014 становить 6635 гривень 75 коп.;

- висновком експерта № 2937е від 06.08.2014року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох синців - на спинці носу та на нижніх повіках обох очей; трьох внутрішньо шкіряних крововиливів - на лівій бічній поверхні шиї у нижній третині та у лівій підключичній області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: синців та внутрішньо-шкіряних крововиливів не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та шиї. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синці багряно-синюшного кольору, з відносно чіткими межами; внутрішньо-шкіряні крововиливи темно-червоного кольору), можливо вказати, що термін їх спричинення становить біля 1,5-2 діб до моменту огляду, тобто вони могли бути отриманні в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: синців та внутрішньо-шкіряних крововиливів не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями, що діяв (діяли) в область обличчя та шиї. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та шиї. Виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент їх заподіяння.
Судово-медичний експерт ОСОБА_19 в судовому засіданні повністю підтвердила висновки судово-медичної експертизи № 2937е від 06.08.2014року і роз`яснила, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 утворились при умовах в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові, тобто 02.08.2014року.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового слідства.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані із застосуванням фізичного насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Суд не може прийняти до уваги та вважає недоцільними доводи обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, про те, що він підняв ланцюг потерпілого ОСОБА_5 з землі, після того як він впав з шиї останнього, коли вони знаходились поряд на вул. Луговській в м.Дніпропетровську приблизно о 05-00 годині, з метою його повернення потерпілому наступного дня, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які в судовому засіданні підтвердили факт відкритого викрадення обвинуваченим у потерпілого золотого ланцюжка 02.08.2014 року із застосуванням фізичного насильства, а також факт наявності цього ланцюжка у підсудного у роті при його затриманні у той же день робітниками міліції вказаними вище свідками по справі після прийняття ними повідомлення про скоєння грабіжу на АДРЕСА_2 , та те що саме цей золотий ланцюжок впізнав потерпілий ОСОБА_5 після його вилучення у обвинуваченого ОСОБА_3 . Об`єктивних підстав ставити під сумнів та сумніватися в показаннях потерпілого та вказаних свідків у суду не мається. Потерпілий ОСОБА_5 , вказані свідки раніше особисто не знали один одного, відносин з обвинуваченим не мали, про що останній підтвердив в суді, тому суд вважає перелічені вище докази допустимими, достовірними і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини у справі.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, в яких він визнав свою вину у вчиненні лише тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Ці покази обвинуваченого спростовані як вищевикладеними показами потерпілого ОСОБА_5 так і показами очевидця вчинення даного злочину свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні послідовно і впевнено дав свої покази, відповівши на всі питання сторони захисту і без будь-яких сумнівів вказав в суді на ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила заздалегідь сплановане відкрите викрадення майна потерпілого, що він бачив і ніщо не заважало і не перешкоджало йому усвідомити саме протиправний характер дій ОСОБА_3 .
При цьому, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 і його свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про те, що обвинувачений наніс тілесні ушкодження потерпілому близько 01-00 години ночі в кафе на пляжі, а не о 05-00 годині на вул. Луговській, оскільки ці покази спростовані показами потерпілого в судовому засіданні, який зазначив, що ОСОБА_3 наніс йому удар в обличчя саме на вул. Луговській, коли вони разом зі свідком ОСОБА_10 повертались додому та від нанесеного удару він не міг чинити опір та припинити грабіж, оскільки у нього потемніло в очах та обвинувачений ОСОБА_3 втік з викраденим ланцюжком з місця вчинення злочину та також показаннями свідка ОСОБА_10 , який був безпосереднім свідком скоєнного між обвинуваченим та потерпілим.

Крім цього, данні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 є друзями обвинуваченого, зацікавлені в результаті розгляду справи, не притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, створені алібі для обвинуваченого. Більш того, як вони пояснили в суді їм невідомі обставини відкритого викрадення золотого ланцюжка у потерпілого обвинуваченим. Ланцюжок в кафе ОСОБА_3 їм не показував, нічого про нього не розповідав, при тому що потерпілий продовжував знаходитися в кафе на протязі часу знаходження у тому ж місці свідків з обвинуваченим, ніяких претензій за золотий ланцюжок в кафе ніхто не пред`являв.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 в ході судового розгляду, суд знаходить їх такими, що продиктовані бажанням уникнути персональної відповідальності за скоєне та всіма можливими засобами зменшити свою роль у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і реальну мотивацію та корисливий мотив своїх дій.

Суд вважає, що всі дії обвинуваченого ОСОБА_3 були добре сплановані, мали активний і послідовний, насильницький характер, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: повернення викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст.ст. 75, 76 КК України. Це покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 2500 гривень, що складається з витрат за надання юридичної допомоги та моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в їх обґрунтування послалися на обставини, викладені в позові.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він, безпосередньо після вчинення злочину пропонував потерпілому ОСОБА_5 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 5000 гривень, але потерпілий відмовився, тому він і зараз визнає моральну шкоду на вказану їм суму.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок злочину підлягають частковому задоволенню.

Суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_5 моральних страждань внаслідок вчиненого злочину.

У зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які переніс потерпілий ОСОБА_5 , їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена сума 10000 гривень, як компенсація моральної шкоди, є обґрунтованою та на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 .

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500 гривень, суд вважає, що відсутні підстави для їх задоволення, враховуючи наступне.

Виходячи з вимог ч.ч. 1, 2 ст. 87 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі.

Питання граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011, згідно з яким розмір відповідної компенсації не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Однак на підтвердження цих витрат представником потерпілого ОСОБА_6 не було надано суду доказів, які б свідчили про кількість витраченого ним часу у справі, шляхом надання правової допомоги як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду потерпілому. Власноручна розписка представника потерпілого ОСОБА_6 не є доказом витрат на правову допомогу потерпілому з урахуванням викладеного, тому за таких обставин в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 в іншій частині - відмовити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: