Справа № 11-58 Головуючий у І інстанції Тітов М.Б.,
Категорія 11 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого -Миколюка О.В.,

суддів - Сливи Ю.М., Полосенка В.С.,

з участю прокурора -Стаховської Н.О.,

засудженого -ОСОБА_2,

захисника -ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції (далі прокурор), та засудженого ОСОБА_2 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 16 листопада 2010 року, яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, м. Богуслав, непрацюючого, раніше судимого:

- 18.07.2005 року Богуславським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.3 ст.289, ст.304, ч.2 ст.194, ч.1 ст.122, 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, звільненого з місць позбавлення волі 24.01.2009 року,

за ч.3 ст.152 КК України на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.152 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на 8 (вісім) років і 6 (шість) місяців.

Судом вирішено питання судових витрат, речових доказів та цивільного позову, який було задоволено частково та стягнено з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_4 30 000 грн. за заподіяну злочином моральну шкоду, 1 150 грн. матеріальної шкоди та 1 500 грн. витрат, понесених на правову допомогу, а всього 32 650 грн.

Згідно вироку, 20.09.2009 року, близько 21-00 години, ОСОБА_2, перебуваючи на території навчального закладу ВПУ сфери послуг, який розташований в м. Богуслав, вул. Миколаївська, 122, Київської області та будучи в стані алкогольного сп'яніння, з метою зґвалтування ОСОБА_4, застосовуючи фізичне насильство, утримуючи їй при цьому руки завів її на територію стадіону поряд із навчальним закладом, де всупереч бажанню останньої, застосовуючи фізичне насильство, утримуючи їй при цьому руки та ноги та наносячи удари руками по тілу, роздягнув, погрожуючи при цьому застосуванням фізичного насильства та погрожуючи вбивством ОСОБА_4, здійснив з нею статеві зносини природнім способом, що продовжувалося тривалий час, а потім із застосуванням фізичного насильства він задовольнив статеву пристрасть неприроднім способом.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 21.09.2009 року близько 02.00 години, з метою зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_4, застосовуючи фізичне насильство, викручуючи їй при цьому руки, привів в квартиру АДРЕСА_1, де всупереч бажанню останньої, застосовуючи фізичне насильство, утримуючи їй при цьому руки та ноги, роздягнув, погрожуючи при цьому застосуванням фізичного насильства та погрожуючи вбивством ОСОБА_4, здійснив з нею статеві зносини природнім способом, що продовжувалося тривалий час, а потім із застосуванням фізичного насильства він задовольнив статеву пристрасть неприроднім способом.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеність вини засудженого у вчиненні злочинів та кваліфікацію його дій, просить вирок скасувати, постановити новий вирок, призначивши ОСОБА_2 покарання за ст. 152 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років; за ст. 153 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років, остаточно призначити покарання, за сукупністю злочинів -10 (десять) років позбавлення волі, обґрунтовуючи це тим, що засуджений будучи раніше судимим за вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, після звільнення із місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і вчинив знову умисний особливо тяжкий та тяжкий злочин, свою вину у вчиненому не визнав, у вчиненому не розкаявся, не відшкодував завдану злочином шкоду, надавав суду та слідству непослідовні та суперечливі покази.

В апеляції засуджений просить вирок скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що його дії невірно кваліфіковані слідством і судом, твердить що він повинен нести відповідальність за ч.1 ст.152 КК України і просить за цим законом призначити йому умовне покарання. В судовому засіданні засуджений уточнив свою апеляцію, просить справу повернути на новий судовий розгляд, так як вважає, що вирок є незаконним та однобічним, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка під час розгляду справи подала письмове клопотання про відклик апеляції прокурора і просила залишити вирок без зміни, засудженого ОСОБА_2 та його захисника, які просили повернути справу на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляцією прокурора підлягає закриттю, а апеляція засудженого ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що прокурором відкликана апеляція, тому апеляційне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Доводи засудженого про відсутність доказів його вини та посилання на те, що потерпіла не говорила що вона неповнолітня і не заперечувала проти статевих зносин спростовуються дослідженими матеріалами справи, а саме показами потерпілої та свідків, висновками судово -медичних експертиз.

Так, в показах потерпіла ОСОБА_4 вказувала, що ОСОБА_2 20.09.2009 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з погрозами вбивства, двічі всупереч її волі здійснив з нею статеві зносини природнім і неприроднім шляхом, при цьому знав що вона була неповнолітня.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в показах вказують на те, що потерпіла 20.09.2009 року вперше не ночувала в гуртожитку, з'явилася лише вранці наступного дня, була заплакана, знервована, на спині були присутні синці, та розповіла що її зґвалтував ОСОБА_2

Також вина засудженого повністю підтверджується висновками судово -медичних експертиз про наявність в потерпілої саден на спині, лівому коліні і правому лікті, локалізація яких знаходиться в різних місцях тіла, що свідчить про явний супротив потерпілої під час вчинення злочину щодо неї. Також органом досудового слідства при огляду одягу виявлено пошкодження курточки потерпілої, що свідчить про правдивість її показів щодо насильницьких дій підсудного. Про даний факт свідчить також виявлення при огляду місця події ланцюжка, що належав підсудному ОСОБА_2, який був розірваний потерпілою.

Отже, при винесенні вироку суд урахував не тільки характер і суспільну небезпечність злочину, вчиненого ОСОБА_2, а й дані про особу засудженого, який будучи раніше судимим за вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, після звільнення із місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і вчинив знову умисний особливо тяжкий та тяжкий злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що обтяжують покарання -вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, тому підстав для задоволення апеляції засудженого - скасування вироку, та направлення справи на новий судовий розгляд, колегія суддів не вбачає.

Цивільний позов вирішено відповідно до вимог ЦК України.

Процесуальних пропущень, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість вироку, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляцією прокурора закрити.

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Богуславського районного суду Київської області від 16 листопада 2010 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Головуючий:

Судді: