Справа № 130/2792/14-к
Провадження №11-кп/772/107/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000208 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 на вирок Жмеринського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Комарівці Барського району Вінницької області, громадянин України, не працює, не одружений, освіта середня спеціальна, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 23 січня 2007 року Барським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185ч.1,185ч.3, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки ; - 19 квітня 2007 року Барським районним судом Вінницької області за ст.185ч.3 КК України 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 17 травня 2010 року Піщанським районним судом Вінницької області за ст.ст.. 186ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 9 січня 2014 року відповідно до ухвали суду звільнений

умовно-достроково на 4 місяці 16 днів,

засуджений за ст.185ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; за ст.187 ч.3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави на загальну суму 958.62грн. за проведення судових експертиз.

В с т а н о в и в:
Згідно вироку суду, 3 червня 2014 року приблизно о 19 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки чужого майна, проник до будинку що належить ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

18 червня 2014 року приблизно о 3 годині ночі ОСОБА_7 вчинив розбійний напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном, проник до її будинку, що розташований по АДРЕСА_3 та застосовуючи насильство небезпечне для її життя чи здоров`я, що виразилось в нанесенні їй легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та погрозою застосувати таке насильство, що виразилось в прикладанні до її шиї ножа, заволодів її грошима в сумі 1000грн., якими розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку суду, просить перекваліфікувати дії ОСОБА_7 зі ст.187 ч.3 на ст.185 ч.3, 125 ч.1 КК України і призначити відповідне покарання. Також звертає увагу на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які мали місце підчас досудового та судового провадження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 також ставить питання про перекваліфікацію його дій зі ст.187 ч.3 України на ст.185 ч.3, 125 ч.1 КК України. Крім того, звертає увагу суду на те, що прийнявший заяву потерпілої ОСОБА_9 працівник міліції ОСОБА_11 є близьким родичем потерпілої, тому суд не повинен був приймати її до уваги. Також по даному епізоду, суд безпідставно поклав в основу обвинувачення покази потерпілої ОСОБА_9 щодо викрадення ним 10000 грн., тоді як в реальності він викрав 6500грн. Щодо епізоду відносно потерпілої ОСОБА_12 вказує також, що суд і цьому епізоду поклав в основу покази потерпілої щодо викрадення в неї 1000 грн., тоді як в реальності він викрав 600грн. Звертає увагу на аналогічні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які висвітлені в апеляційній скарзі свого адвоката.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у скоєні таємного викрадення чужого майна з проникненням у житло ОСОБА_9 та розбійному нападі на ОСОБА_10 , тобто у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.3 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними у справі доказами, в їх сукупності. Зокрема, показами потерпілої ОСОБА_9 , яка підтвердила факт викрадення в неї грошей в сумі саме 10000 грн., оскільки, отримуючи кожний місяць пенсію, вона підкладала певну суму і точно знає, що в неї на момент крадіжки було 10000 грн. Пояснила також, що ОСОБА_7 за два тижня до крадіжки разом зі своїми товаришами рубав в неї дрова, та мав можливість добре оглянути її будинок. Вважає, що крадіжку грошей 3 червня 2014 року міг вчинили ОСОБА_7 , проникнувши в її будинок в той момент, коли його знайомий ОСОБА_13 відволікав її увагу. Про те, як саме було скоєно крадіжку грошей вона не знає; - показами потерпілої ОСОБА_10 яка пояснила, що раніше знала ОСОБА_7 . В ніч на 18 червня 2014 року вона прокинулась від якогось шарудіння в її будинку та побачила ОСОБА_7 , який чимось підсвічував. Він почав вимагати в неї гроші, погрожував ножем, прикладав його до її шиї, стягнув з ліжка на підлогу, потягнув її в другу кімнату, де продовжував вимагав гроші, погрожував ножем. Бив її, порізав голову та ногу. Злякавшись за своє життя, вони вимушено показала місце, де знаходились гроші в сумі 1000грн., які він забрав. Коли ОСОБА_7 покинув її будинок, вона вискочила у вікно та побігла в центр ОСОБА_14 , звідки потрапила до лікарні; - показами свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що являється потерпілій ОСОБА_12 дочкою. Матір вона побачила вже в лікарні після скоєння злочину. Та була вся побита, мали місце порізи на голові та нозі. В будинку матері бачила сліди крові. Найбільше крові була на ліжку, де спала потерпіла, та біля нього. Кров була на кухні, там же на холодильнику лежав ніж зі слідами крові. Мати сказала, що на неї напав ОСОБА_16 , який живе у ОСОБА_17 ; - показами свідка ОСОБА_18 , яка працюючи листоношею, підтвердила, що в червня 2014 року зазвичай 16-17 числа принесла пенсію ОСОБА_19 ; - витягами з ЄРДР, згідно яких заяви потерпілих про скоєння відносно них кримінальних правопорушень внесені до відповідних відомостей; - протоколом огляду місця події від 19.06.2014 року будинку потерпілої ОСОБА_12 в ході якого було виявлено та зафіксовано сліди крові на різних предметах, в тому числі на ножі, який лежав на холодильнику, слід пальця руки з поверхні дверей кімнати; - висновком судово-трасологічної експертизи № 50-д від 19.08.2014 року згідно якої вилучений з місця пригоди слід пальця руки залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_7 ; - висновками судово-медичних експертиз №№ 324, 197 згідно яких на предметах, вилучених з місця події, в тому числі на клинку ножа виявлена кров людини, походження якої як від ОСОБА_12 так і від ОСОБА_7 , не виключається; - висновком судово-медичної експертизи № 305/84 за медичними документами, згідно якої у потерпілої ОСОБА_12 виявлено закриту черепно-мозкову травму струс головного мозку, забійну рану потиличної ділянки, які виникли від дії тупого предмету, можливо 18.06.2014 року, які у сукупності та кожне окремо належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відсутність в медичних документах інших ушкоджень, крім рани на голові, не виключає можливості нанесення удавів по тілу потерпілій. Рана на голові потерпілій могла утворитись при падінні на тупий предмет з обмеженою контактуючою поверхнею, в тому числі на підлогу; - протоколом про результати негласної слідчої дії аудіо-, відео контролю місця; - речовими доказами у кримінальному провадженні.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_8 вказують на ряд істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону як під час досудового слідства так і при розгляді справи в суді. В той же час в прохальних частинах своїх скарг вони ставлять питання лише про зміну вироку в частині перекваліфікації дій ОСОБА_7 зі ст.187ч.3 КК України на ст.185ч.1 та 125ч.1 КК України з призначенням відповідних покарань. На їх думку суд дав не вірну оцінку діям ОСОБА_7 відносно ОСОБА_10 , засудивши його за розбійний напад, в той час коли він скоїв таємне викрадення її майна, а саме грошей в сумі 600грн. з проникненням у житло. Вже після скоєння крадіжки він можливо наніс їй тілесні ушкодження дверима, коли намагався вийти з її будинку. Звертають увагу на суперечливі покази потерпілої ОСОБА_10 , щодо кількості тілесних ушкоджень, механізму їх утворення, що об`єктивно не співпадає з висновками судово-медичної експертизи щодо неї.

Але з такою думкою погодитись не можна. Так, дійсно, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні дала дещо суперечливі покази стосовно обставин скоєного над нею злочину, перебільшивши ступінь насильства з боку обвинуваченого, які судом були об`єктивно проаналізовані та зроблено відповідний висновок. Але необхідно визнати ту екстремальну негативну ситуацію не характерну для її звичного життя, той психологічний стан в якому опинилася одиноко проживаюча жінка похилого віку один на один зі злочинцем. Але об`єктивна наявність виявлених в неї тілесних ушкоджень (ЗЧМТ - струс головного мозку, забійна рана потиличної ділянки) свідчить про правдивість її показів щодо застосування відносно неї насильства з боку ОСОБА_7 з метою заволодіння її грішми. Дійсно, різаних ран на тілі потерпілої ОСОБА_10 виявлено не було. Однак, згідно її показів, ОСОБА_7 насильно стягнув її з ліжка, за руку тягав по кімнатах, прикладав ножа до горла, вимагав гроші. Про огляді будинку ОСОБА_10 було зафіксовано сліди обшуку, порушення звичної обстановки. На різних предметах в різних кімнатах виявлена кров людини, в тому числі на лезі ножа. Виявлена кров може походити як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_20 . Останній категорично стверджує, що це не його кров і об`єктивно даних цьому не має. Тоді залишається стверджувати, що це кров ОСОБА_10 , яка витікала з забійної рани голови, та потрапляла на різні предмети в тому числі на лезо ножа в момент коли ОСОБА_7 насильно водив її по будинку в пошуках грошей, прикладав ножа до її горла. В інший спосіб кров потерпілої не могла потрапити в місця її виявлення, оскільки одразу після нападу, вона вискочила з будинку та не повертаючись до нього, потрапила до лікарні. Все це також свідчить про правдивість показів потерпілої та відсутності підстав ставити їх під сумнів, в тому числі щодо кількості викрадених грошей. Не було у місцевого суду також підстав ставити під сумнів покази потерпілої ОСОБА_9 щодо кількості викрадених в неї грошей.

Крім того, аналізуючи версію ОСОБА_7 слід зауважити наступне. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 6 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим і незважаючи на це, проводжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а вразі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування залежно від характеру насильства чи погрози як грабіж чи розбій. Вказані роз`яснення нівелюють версію ОСОБА_7 , щодо перекваліфікації його дій на крадіжку та відповідний злочин проти життя та здоров`я особи. В цьому сенсі також необхідно навести його пояснення, які він давав співкамернику згідно протоколу від 4.09.2014 року, які дещо відрізняються від його показів в судовому засіданні. Проникаючи в будинок потерпілої ОСОБА_10 , він бачив потерпілу, що воно собі спало в другій кімнаті. А коли він хотів вийти з будинку то побачив стоїть тєло… з другої кімнати прийшло, воно вже стоїть! Хотіло там на вулицю кричати, я його в сторонку там турнув…. Тобто усвідомлюючи, що він викритий, що ОСОБА_10 зараз підніме галас, ОСОБА_7 , застосував насильство по відношенню до неї та разом з грішми покинув будинок.

Версія ОСОБА_7 та його адвоката має право на життя лише у випадку, коли розбійний напад реально закінчено, або винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися протиправно вилученим майном, але насильство використовує лише з метою ухилитися від затримання. тоді можлива кваліфікація за злочин проти власності в залежності від способу вилучення та за злочин проти життя та здоров`я особи, чого не було в даному випадку.

Щодо конкретних порушень вимог кримінально-процесуального закону, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його адвокат, а мова йде про недопустимість ряду доказів у кримінальному провадженні, слід вказати, що вони були предметом дослідження в судовому засіданні, відповіді на які дані у вироку суду, з чим погоджується суд апеляційної інстанції. Суд об`єктивно підійшов до аналізу зібраних доказів по справі, визнавши ряд доказів недопустимими та навівши свої доводи щодо допустимості інших. Зокрема, судом дана відповідь щодо повноважень слідчих у даному кримінальному провадженні, призначення експертиз, допит та відмову в допиті конкретних свідків.

Щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вона відповідає вимогам ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання. Судом врахована тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, -

У х в а л и в :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок колегії Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно