УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/1418/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.286 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря : ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
представника
потерпілого: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950, 00 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави за проведення експертиз 1564, 80 грн.
Залишено без розгляду цивільний позов ОСОБА_10 з роз`ясненням йому права звернення із цивільними вимогами до ОСОБА_8 та ПАТ "Страхова компанія "Провідна" до суду в порядку цивільного судочинства.
Як визнав суд, ОСОБА_8 16.03.2013 р., приблизно о 10-40 год., керуючи власним автомобілем «Део-Ланос» (державний номерний знак НОМЕР_1 ) та рухаючись на 49 км. автомобільної дороги Шепетівка-Чуднів-Бердичів, поблизу смт. Миропіль Романівського району Житомирської області в повній мірі не контролював рух транспортного засобу, не слідкував за дорожньою обстановкою та в порушення вимог Правил дорожнього руху виїхав на смугу руху зустрічного транспортного засобу, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольскваген-Пасат» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), який під керуванням ОСОБА_10 , що не мав можливості попередити зіткнення, рухався в напрямку смт. Миропіль Романівського району Житомирської області.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Фольскваген - Пасат» (державний номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_8 п. п. 1.10, 10.1, 11.2, 12.1 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок суду скасувати внаслідок неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, ухвалити новий вирок, яким його визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Посилається на те, що за клопотанням захисника не було проведено слідчі експерименти з участю обвинуваченого та його дружини.
Апелянт вважає, що показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджують невинуватість обвинуваченого, а не його вину.
Експерт ОСОБА_13 підтвердив в судовому засіданні, що висновок експерта № 3/272 від 27.05.2013 р. не може бути покладено в основу обвинувального вироку, оскільки він є неточним, а також неточними є самі показання цього експерта.
Суд не взяв до уваги довідку Житомирського обласного центру з гідрометеорології № 25-94-16/2-1433 від 06.12.2014 р. про погодні умови 16.03.2013 р. на автодорозі Шепетівка-Чуднів-Бердичів.
Як стверджує апелянт, суд не зазначив, чому він одні докази відкинув, а інші взяв до уваги.
Також , на думку апелянта суд без пояснення причин не звернув увагу на чисельні порушення кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування слідчим.
На апеляційну скаргу обвинуваченого надійшли заперечення прокурора, в яких він просив вирок суду залишити без зміни, а апеляцію без задоволення. Зазначає, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 щодо проведення слідчого експерименту відмовлено вмотивованою ухвалою. Суд дослідив як докази обвинувачення, так і захисту, тому не порушено засади змагальності сторін. Довідка Житомирського гідрометеоцентру не могла вплинути на висновок суду, оскільки погодні умови один із факторів, що складають дорожні умови, які водій повинен враховувати при керуванні транспортним засобом.
Заслухавши доповідь судді, міркування обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката в підтримання апеляційної скарги, думку представника потерпілого і прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції та запереченнях на неї доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування проводились слідчі експерименти: з участю ОСОБА_10 06.09.2013 р., ОСОБА_8 09.09.2013 р. з участю захисника адвоката ОСОБА_14 (т. 1, а.с. 121-126).
В судовому засіданні 25.12.2013 р. допитувалась свідок ОСОБА_11 , а також в судовому засіданні 26.02.2014 р. допитувалась свідок ОСОБА_12 , яка повідомила, що після дорожньо-транспортної пригоди уламки від автомобілів «Део Ланос» та «Фольксваген Пасат» знаходились посередині проїжджої, а не на смузі руху одного з автомобілів.
Це твердження свідка узгоджується з іншими матеріалами провадження, у тому числі й протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.03.2013 р. з планом-схемою і фото таблицями до нього (т. 1, а.с. 49-70).
В основу обвинувального вироку суд поклав не лише висновок експерта № 3/271 від 27.05.2013 р., але й висновки автотехнічних експертиз № 3/270 від 20.05.2013 р., № 3/271 від 23.05.2013 р., № 3/660 від 25.09.2013 р., № 277 від 20.08.2013 р. Дані експертизи виконані експертами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Посилання апелянта на те, що викликаний в судове засідання експерт ОСОБА_13 підтвердив, що висновок експерта № 3/272 від 27.05.2013 р. не може бути покладено в основу обвинувального вироку, оскільки він є неточним, не відповідають матеріалам провадження, а саме аудіозапису судового засідання 16.10.2014 р. Експерт підкреслив, що не він складав вказані висновки, цим займались його підлеглі; він займає посаду начальника відділу НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області. Він в судовому засіданні не давав оцінку з точки зору правильності оцінок експертів, а пояснював, чому могло бути так зазначено експертом у висновку.
Згідно довідки Житомирського обласного центру з гідрометеорології від 06.12.2013 р., за даними спостережень метеостанції Житомир, яка найближче розташована до автодороги «Шепетівка-Чуднів-Бердичів», погодні умови 16.03.2013 р. близько 10-40 год. були такими: хмарно, температура повітря 7 градусів морозу, відносна вологість повітря 59%, вітер західний 4 м/сек., пориви 11 м/сек., спостерігався слабкий сніг, метеорологічна видимість була близько 5 км. (т. 1, а.с. 33).
Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 так само, як і довідка про погодні умови від 16.03.2013 р., узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не протирічать один одному, тому незрозуміло, яким чином ці докази могли б довести невинуватість ОСОБА_8 , на що він посилається в апеляційній скарзі.
Що стосується посилань обвинуваченого на порушення кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_18 , то питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.
Що стосується покарання, яке суд обрав ОСОБА_8 , то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пом`якшуючих покарання обставин по справі не встановлено.
Обтяжуючих покарання обставин по справі не встановлено.
Крім того, суд при обранні покарання врахував позитивні характеристики з місця проживання ОСОБА_8 , те, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
На думку колегії суддів, суд правильно призначив ОСОБА_8 з урахуванням вищевказаних обставин в межах санкції ст. 286 ч. 1 КК України покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Питання щодо цивільного позову ОСОБА_10 вирішено відповідно до вимог ст. 128 КПК України з роз`ясненням права звернення із цивільними вимогами до ОСОБА_8 та ПАТ СК «Провідна» до суду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Романівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: