УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року липня 03 дня колегія судців судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М. Г.

суддів -
Прокопенка О.Б., Демченка М. О.

з участю
прокурора - Кравцової Л.М.

потерпілих -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Суми кримінальну
справу за апеляціями засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок
Сумського районного суду Сумської області від 18 квітня 2007 року, яким :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
та мешканець с. Нова
Слобода,
Путивльського району, Сумської
області, раніше засуджувався: 1/
15.07.2002 р. Путивльським районним
судом за ч.3 ст. 185,
ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки;

2/ 31.08.2005р. Зарічним районним судом за
ч.1 ст. 189 КК України до 1 року
обмеження волі, звільнений по відбуттю
покарання 07.06.2006р., -

засуджений
за ч.4 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на
дванадцять років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.3 ст. 289 КК України до позбавлення волі
строком на десять років з конфіскацією всього належного йому майна.

На
підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3 остаточно призначено
покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років шість місяців з
конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець с. Тур'я,
Краснопільського району,
Сумської області, мешканець
м. Суми,
раніше не засуджувався , -

засуджений
за ч.4 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на
десять років з конфіскацією всього належного йому майна; за ч.3 ст. 289 КК України до позбавлення волі
строком на вісім років з конфіскацією всього належного йому майна.

На
підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі
строком на десять років шість місяців з конфіскацією всього належного йому
майна.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4
в солідарному порядку на користь: ОСОБА_1 930 грн. матеріальної шкоди;
ОСОБА_2 19027, 48 грн. матеріальної
шкоди та 3000 грн. моральної шкоди; Сумській обласній лікарні 1673, 14 грн. за лікування ОСОБА_1

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області по 320, 36 грн. з кожного за проведення експертиз.

Справа №
11-477/2007р. Головуючий
у першій інстанції Клочко Б.М.

Категорія ст.
187 КК України Доповідач
- Прокопенко О.Б.

Доля речових доказів судом вирішена у
відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Згідно з
вироком суду ОСОБА_3 і ОСОБА_4
визнано винними та засуджено за вчинення злочинів при слідуючих обставинах
:

05
лютого 2007 р. у вечірній час ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_5 , розпивали спиртні напої. В ході розмови між
собою, у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виникла ідея
поїхати в Нижню Сироватку, Сумського
району на таксі. При цьому вони обговорили план спільних дій, суть яких зводилася до того, щоб не оплачувати проїзд, виїхавши за місто, оглушити водія таксі ударом твердого предмета
по голові, помістити його в
багажник, заволодіти автомобілем та
поїхати в Нижню Сироватку, а потім
, накатавшись, залишити автомобіль з водієм в багажнику і
втекти. Для нанесення удару по голові водієві,
ОСОБА_3 обрав молоток, який взяв
в квартирі ОСОБА_6 та передав ОСОБА_4, а собі взяв ніж.

Близько
22 години ОСОБА_3 і ОСОБА_4
прийшли на стоянку таксі служби "084" по вул. Набережній р.Стрілки в м. Суми,
домовившись з водієм автомобіля „ЗАЗ-ДЕО", НОМЕР_1 ОСОБА_1 про поїздку виїхали на
автодорогу Суми-Червоне, де віддалившись
від міста, ОСОБА_3 під приводом
необхідності вийти по природним потребам,
попрохав водія зупинитися. Коли ОСОБА_1 зупинив автомобіль, ОСОБА_3,
діставши ніж, підставив його під
бік водія, в той час як ОСОБА_4 наніс йому
удар молотком по голові. Так як від першого удару водій свідомості не
втратив, ОСОБА_4 став наносити не менше 15 ударів по голові та правій
руці, якою ОСОБА_1 захищався. В
результаті нанесених ударів ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Шляхом
фізичного насильства, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 насильно
перемістили його на заднє сидіння,
заволодівши майном потерпілого на суму 280 грн. Незаконно заволодівши
автомобілем, вони проїхали по трасі повз
с Червоне, зупинившись вирішили перемістити водія
ОСОБА_1 із салону автомобіля в багажник,
але останній втік. ОСОБА_3 і ОСОБА_4
вирішили покататися на автомобілі,
але не справившись із управлінням заїхали в кювет, покинули автомобіль і залишили місце злочину.
Пошкодженням автомобіля, власнику
ОСОБА_2 були завдані матеріальні збитки на суму 19027 грн.48 коп.

В поданих
апеляціях:

засуджений
ОСОБА_3 визнаючи вину у вчиненому та щиро каючись, вважає призначене йому покарання надмірно
суворим, а тому прохає пом'якшити
покарання;

засуджений
ОСОБА_4 не
погоджується з постановленим стосовно нього вироком, зазначає про щире каяття, наявність хворої матері, а тому вважає призначене покарання надмірно
суворе, яке прохає пом'якшити, застосовуючи
ст. 69 КК України.

Вислухавши
доповідь судді, потерпілих ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, котрі погоджуючись з вироком
суду відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просили залишити його без зміни, думку прокурора Кравцової Л.М. про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляцій, колегія суддів судової
палати з кримінальних справ не знаходить підстав до їх задоволення.

Викладені
у вироку суду висновки, щодо доведеності
вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
вчинення розбійного нападу та незаконного заволодіння транспортним
засобом, автомобілем „ЗАЗ-ДЕО"
НОМЕР_1, належного ОСОБА_2, яким керував потерпілий ОСОБА_1 за
обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних у справі
доказів, які перевірено в судовому
засіданні в установленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Колегія
суддів, перевіряючи справу в межах
поданої апеляції у відповідності з вимогами
ст. 365 КПК України, вважає,
що суд першої інстанції всебічно,
повно та об'єктивно дослідив обставини справи.

Так, засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як при досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, кожен окремо визнаючи вину, підтверджували, що 5 лютого 2007 року близько 22 години після
вживання спиртних напоїв, попередньою
домовившись на здійснення заволодіння автомобілем, слідуючи у автомобілі таксі
„ЗАЗ-ДЕО", НОМЕР_1, при поїздці на автодорозі Суми-Червоне, здійснили напад на водія автомобіля
ОСОБА_1, погрожуючи ножем та завдавши
останньому тілесні ушкодження за допомогою заздалегідь приготованого молотка.
Після чого

заволоділи
мобільним телефоном та грошовими коштами водія та автомобілем, керуючи яким у послідуючому, не впоравшись із керуванням з'їхали в
кювет, спричинивши автомобілю технічні
пошкодження.

Потерпілий
ОСОБА_1 підтверджував, що на нього, як водія автомобіля таксі
„ЗАЗ-ДЕО", НОМЕР_1 при поїздці на авто
дорозі Суми-Червоне 5 лютого 2007 р. здійснили напад ОСОБА_3 та ОСОБА_4, при цьому заволоділи мобільним телефоном „Нокія -
3310" та грошима в сумі 80 грн.

Потерпілий
ОСОБА_2 поясняв, що належний йому
автомобіль „ЗАЗ-ДЕО", НОМЕР_1 він
передав службі таксі „0-84" і ним керував ОСОБА_1, на котрого у вечірній час 5 лютого 2007 р.
був здійснений напад, під час якого
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заволодівши
автомобілем, пошкодили його на 19027, 48
грн.

У
відповідності з висновком судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_1 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя (т.1 а.с. 108-109).

Вартість
мобільного телефону „Нокія - 3310" визначена висновком товарознавчої
експертизи (т.1а.с. 97-100), а сума
збитків пошкодженого автомобіля підтверджена висновком авто-технічної
експертизи (т.1 а.с. 115-144).

Вина
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів,
за викладених у вироку обставин,
підтверджена і іншими дослідженими судом доказами: показами свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
котрі затримували нападників, а
також протоколом огляду місця події,
вилученими речовими доказами та висновками імунологічних та цитологічних
експертиз (т.1 а.с. 17-29, 39-52,
58-62, 147-149).

За таких
обставин, колегія суддів вважає
кваліфікацію дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4
за ч.4 ст. 187 та ч.3
ст. 289 КК України вірною.

При
призначенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4
покарання, судом в повному обсязі
дотримані вимоги ст. 65 КК України і покарання їм призначено з
урахування тяжкості вчинених злочинів,
даних про особи та обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом призначено покарання в межах санкцій ч.4 ст.
187 та ч.3 ст. 289 КК України та враховані всі пом'якшуючі
обставини, на які посилаються і
засуджені. Колегія суддів вважає, що
засудженим призначено покарання необхідне й достатнє для їх виправлення та
попередження нових злочинів, а тому
підстав до задоволення апеляцій і пом'якшення покарання, як і до застосування вимог ст. 69 КК України, не вбачається.

Керуючись ст.
ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних
справ, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Сумського районного суду Сумської області від 18 квітня 2007 року відносно
ОСОБА_3 та ОСОБА_4
залишити без зміни, а апеляції
засуджених - без задоволення.