Справа № 11-а -657 Головуючий у
суді 1-ї інстанції Паламарчук М.С.
Категорія - ч.2 ст.186 КК
Доповідач Нікітін О.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року. Колегія суддів
судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

головуючого -
судді Новицького Е.Й.,

суддів Бабича О.П., Нікітіна О.С.,

за участю прокурора Науменка В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м. Кіровограді апеляцію засудженого ОСОБА_1.
на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 7 липня
2008 року, яким

ОСОБА_1, 1971 року народження, уродженця м.Олександрія і
мешканця с. Звенигородка,
Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України,
освіта середня спеціальна, не працюючого,
не одруженого, раніше судимого:

-
вироком Олександрійського міського суду від 16.01.1990 року за ч. 2 ст.
141 КК України на 2
ріки позбавлення волі,

- вироком
Олександрійського міського суду від 17.02.1995 року за ч.3 ст. 117, ч.2 ст.118, ст.42 КК України
на 8 років позбавлення волі,

-
вироком Олександрійського міського суду від 5.06. 2003 року
за ч. 3 ст. 185 КК України на
4 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч.
3 ст. 185 КК України на 4 роки
6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України
на 4 роки
позбавлення волі і за ст.. 353 КК
України на 2 роки обмеження
волі та на підставі
ст. 70 КК України за сукупнісю
злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначено йому
покарання у виді 4
років 6 місяців позбавлення
волі. Також з
нього стягнуто: на
користь потерпілого ОСОБА_2.
200 грн. матеріальної шкоди, на
користь потерпілого ОСОБА_4. 3137 грн. 88 коп. матеріальної
шкоди, на користь
держави 300 грн. судових витрат
по справі.

Вказаним вироком ОСОБА_1. визнано
винним та засуджено
за те, що він,
будучи судимий за
крадіжки чужого майна,
повторно:

- 6. 01. 2008 року в
м. Олександрія вчинив
крадіжку чужого майна
на суму 811 грн. 80 коп.,
поєднану з проникненням в
будинокАДРЕСА_1 до потерпілої ОСОБА_3., якій
завдав матеріальної шкоди
на вказану суму,

- 6. 02. 2008 року на дорозі
між с. Степанівкою і
с. Звенигородка Олександрійського району, в стані алкогольного
сп'яніння, вчинив відкрите викрадення майна (грабіж): мобільного
телефону “SIEMENS“ з сімкарткою
“ Джинс
“ на суму 300 грн.,
аудіоплеєр “ ATLANTIC AT-74 “ на суму
40 грн. і радіоприймача на суму
15 грн., а всього
на загальну суму 355 грн. у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, якому
- з метою вчинення
грабіжа - відрекомендувався працівником
міліції, тобто при цьому вчинив
також самовільне привласнення
владних повноважень, поєднане з вчиненням вказаного суспільно небезпечного діяння, чим
завдав потерпілому матеріальну
шкоду на вказану
суму,

- 17. 02. 2008 року в
с. Мартоіванівка Олександрійського району вчинив
крадіжку чужого майна
на загальну суму
3599 грн. 88 коп., поєднану з
проникненням в будинок АДРЕСА_2 до потерпілого ОСОБА_4,
якому завдав матеріальної шкоди
на вказану суму,

- 3. 03. 2008 року в
м. Олександрія вчинив
крадіжку чужого майна на
загальну суму 3296 грн. 50 коп., поєднану з проникненням у квартиру АДРЕСА_4 до
потерпілої ОСОБА_6, якій
завдав матеріальної шкоди
на вказану суму,

- 4. 03.
2008 року в м.
Олександрія в стані
алкогольного сп'яніння
вчинив крадіжку чужого майна на загальну суму
2884 грн. 50 коп., поєднану з проникненням у
квартиру АДРЕСА_3 до
потерпілої ОСОБА_7, якій
завдав матеріальної шкоди на вказану
суму.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1., не
оспорюючи кваліфікацію вчиненого
злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, просить вирок
скасувати і справу направити
на новий судовий
розгляд, оскільки він
винним себе в
скоєнні злочину за
ч.2 ст. 186 КК України
не визнає, не
вчиняв грабіж майна у
неповнолітнього
потерпілогоОСОБА_5, якому не погрожував
і не застосовував
до нього фізичного насильства,
а навпаки, коли
він відрекомендувався йому працівником
міліції, то потерпілий
цьому повірив та
добровільно віддав йому
свій мобільний телефон,
аудіоплеєр і радіоприймача, вважає,
що кваліфікація за ч.2
ст. 186 КК України
не вірна, так
як майно в
цього потерпілого він заволодів
шляхом обману.

Прокурор, який
приймав участь у
розгляді справи, подав
на вирок суду
апеляцію про скасування вироку
і постановлення нового
вироку у зв'язку з м'якістю
призначеного покарання, яку
відкликав до початку
апеляційного розгляду справи.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора про залишення вироку без зміни
і апеляцію засудженого
без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Так,
висновок суду 1- ї
інстанції про доведеність вини ОСОБА_1. у вчинені
повторно, крадіжки чужого
майна з проникненням у
житло: до потерпілоїОСОБА_3., до
потерпілого ОСОБА_4., до потерпілої
ОСОБА_6 і до
потерпілої ОСОБА_7, при обставинах
вказаних у вироку
суду, обгрунтованний дослідженими
по справі достовірними
доказами, насамперед показами
самого засудженого ОСОБА_1.
про визнання своєї
вини у вчинені
ним цих злочинів
на досудовому слідстві
і в судовому засіданні та
іншими доказами, які ніким
не оспорювались у
судовому засіданні при
розгляді справи у
порядку ч. 3 ст. 299 КПК України.

Враховуючи викладене,
колегія суддів вважає
кваліфікацію злочинних дій
засудженого ОСОБА_1. за ч. 3 ст. 185 КК
України правильною, об'єктивною і
такою, що відповідає матеріалам кримінальної справи.

Крім
того, правильним також є висновок
суду 1- ї інстанції
про доведеність вини ОСОБА_1. у вчинені
ним, повторно, відкритого викрадення майна (грабіж) на загальну
суму 355 грн. у
неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_5, якому - з
метою вчинення цього
злочину - відрекомендувався працівником
міліції та при
цьому вчинив самовільне
привласнення владних повноважень,
поєднане з вчиненням суспільно небезпечного діяння,
при обставинах вказаних
у вироку суду,
обгрунтованний дослідженими по
справі достовірними доказами, насамперед:

- показами
самого засудженого ОСОБА_1. на
досудовому слідстві і в судовому
засіданні про те,
що він дійсно 6. 02. 2008
року йшов разом
з знайомим ОСОБА_8.
по дорозі до с. Звенигородка
Олександрійського району, був в стані
алкогольного сп'яніння, зупинив потерпілого ОСОБА_5, якому відрекомендувався працівником
міліції, зробив у нього обшук і
забрав у нього радіоприймач, мобільний
телефон і плеєр,

-
показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 на
досудовому слідстві і в судовому
засіданні про те,
що 6. 02. 2008 року на
дорозі між с. Степанівкою і с. Звенигородка
Олександрійського району його
затримав ОСОБА_1., який йшов разом з
невідомим чоловіком і мав неохайний
вигляд, відрекомендувався йому працівником міліції,
став робити у нього
обшук і вимагав віддати йому радіоприймач, мобільний
телефон і плеєр,
він злякався що
можуть його побити і зрозумів,
що він не
працівник міліції і
вимушений віддати свої
речі, вважає, що засуджений викрав
у нього ці
речі. ( а.с.17, 39, т.2),

-
показами неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_5 на досудовому
слідстві під час
проведення очної ставки
між ним і
засудженим ОСОБА_1. про
те, що ОСОБА_1. 6. 02. 2008 року на
дорозі між с. Степанівкою і с. Звенигородка його
затримав і, відрекомендувавшись працівником
міліції, забрав у
нього майно, висказуючи при
цьому погрози. погрожуючи
потерпілому фізичною розправою (а.с. 42, т.2),

-
протоколом впізнання на
досудовому слідстві, з
якого вбачається, що
потерпілий впізнав засудженого
як особу, яка 6.
02. 2008 року на дорозі
між с. Степанівкою і
с. Звенигородка забрала
у нього майно
та при цьому
йому погрожувала ( а.с. 40, т.2).

Враховуючи викладене,
колегія суддів вважає
кваліфікацію злочинних дій
засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст.186 і за
ст. 353 КК України правильною,
об'єктивною і такою, що відповідає матеріалам кримінальної справи.

Разом з
тим, доводи засудженого
ОСОБА_1. в апеляції про
скасування вироку з
тих підстав, що кваліфікація його
дій за ч.2 ст. 186
КК України не
вірна, він не вчиняв грабіжу майна
у потерпілогоОСОБА_5 з
погрозою застосування до
нього насилильства, а навпаки,
коли він відрекомендувався йому
працівником міліції, то
потерпілий цьому повірив
і добровільно віддав
йому свій мобільний
телефон, аудіоплеєр і радіоприймача, колегія
суддів визнає надуманими
і такими, що не заслуговують
увагу, оскільки справа
органом слідства
розслідувана та розглянута
судом всебічно відповідно до вимог
кримінально - процесуального закону, у
зв'язку з чим,
судом 1-ї інстанції, на
підставі саме досліджених і
достовірних доказів по
справі, з точки
зору їх стосовності,
допустимості і достатності,
обґрунтовано доведена вина ОСОБА_1. в
тому, що він,
будучи раніше судимий за
крадіжки чужого майна
і судимість не
погашена, повторно, 6. 02. 2008 року
вчинив саме відкрите викрадення майна
(грабіж) на загальну суму 355 грн. у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5, а тому апеляція
засудженого про скасування
вироку в цій
частині задоволенню не
підлягає.

При
призначені засудженому ОСОБА_1.
покарання суд 1- ї
інстанції відповідно до
вимог ст. 65 КК України
в повній мірі
врахував характер та
ступінь тяжкості скоєного
ним злочину, насамперед,
що він раніше
не одноразово судимий
за вчинення тяжких
злочинів і звільнившись
з місць позбавлення
волі на шлях
виправлення на встав
та знову вчинив тяжкі
злочини, а також обставини, які обтяжують йому покарання,
зокрема, вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння, і
обставини, які пом'якшують йому
покарання та характеризуючі дані
про його особу, у
зв'язку з чим,
колегія суддів вважає,
що суд призначив
засудженому покарання відповідно
до вимог ст. 65
та ст. 70 КК України
і не вважає
призначене йому покарання
занадто суворим і тому не
находить підстав для
пом'якшення йому покарання.

Керуючись ст.ст. 362, 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

У Х ВА Л И Л А

Апеляцію засудженого ОСОБА_1. на
вирок Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 7
липня 2008 року залишити без
задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду
від 7 липня 2008 року
стосовно ОСОБА_1 залишити
без зміни.

Судді