Справа № 335/980/13- к 1-кп/335/28/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2013 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого - судді Калюжної В.В., при секретарі: Марусій І.В., за участю прокурора: Бочарнікової А.С., обвинуваченого ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжя матеріали кримінального провадження № 0000093 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, вдівця, мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійного місця роботи не має, раніше засуджений:

1.) 13.11.1995 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, 86-1 КК України, до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2.) 17.09.1996 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

3.) 15.08.2000 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 81 ч. 3, 17, 81 ч. З КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

4.) 18.11.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч.2, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна;

5.) 30.01.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

6.) 12.11.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 1020 гривень,

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2013 року, приблизно о 23 годині 15 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись у приміщенні супермаркету «Сільпо», розташованого у ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна 147, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, намагався таємно викрасти 2 скляні упаковки кави «Jасоbs Mоnаrch» по 200 грамів кожна, на загальну суму 117 гривень 65 копійок, що належать ТОВ «Фоззі-Фуд», однак свій злочинний намір не довів до кінця, з причин, шо не залежали від його волі, оскільки перебуваючи за касовою зоною, був затриманий працівниками служби охорони на території супермаркету.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся, підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах та пояснив суду, що 21.01.2013 року біля 23 годин він знаходився у супермаркеті «Сільпо» та вирішив викрасти 2 банки кави, для чого сховав іх під куртку та пройшов через касу, не оплативши за каву, однак був зупинений працівниками служби охорони.

Інші учасники кримінального провадження, які належним чином були сповіщені про день та час судового засідання, не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз'яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості та тяжкість спричинених наслідків: тяжких наслідків не наступило, шкода відшкодована шляхом повернення майна. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого: раніше судимого, однак за місцем мешкання характеризується вцілому позитивно, працевлаштований, розкаявся в скоєному, вину визнав повністю. Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не повязане з ізоляцією від суспільства, у зв'язку з чим суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді обмеження волі з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі, строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично з'являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Калюжна