Справа
№ 1-90/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р. Каланчацький
районний суд Херсонської

області
в складі головуючого судді Прудкої Л.Г.

при
секретарі Ільїній С.В., Шаховій О.В.

за
участю прокурора Карташової К.В.,

адвоката
ОСОБА_1,

потерпілого
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Каланчак
кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Каланчак Херсонської області, громадянина України, освіта середня спеціальна,
не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ч.1 ст.122
КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_3 9 листопада 2006 р. близько 23 год., знаходячись в
районі бару «Осінь», розташованого в смт.Каланчак, вул.Леніна, на грунті
особистих неприязних відносин умисно наніс удар рукою ОСОБА_2, після чого той
впав на землю, а потім наніс кілька ударів ногами по голові та інших частинах
тіла, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді двостороннього переламу
щелепи - тіла справа, суглобового паростка зліва, часткового розриву
ключично-акроміального з»єднання справа, закритої черепно-мозкової травми -
струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи
відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості
розладу здоров»я.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину не визнав та пояснив, що 09
листопада 2006 р. близько 21 год.
пішов разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4, її братом ОСОБА_5 в бар
«Осінь», де розпивали пиво. Через деякий час в бар прийшов ОСОБА_2 зі своїм
племінником, ОСОБА_2 знаходився в нетверезому стані, розпивав горілку. Потім
ОСОБА_2 став приставати до них, ображати нецензурними словами, погрожувати, в
зв»язку з чим до нього підійшов працівник міліції ОСОБА_6 та заспокоїв. Однак
через деякий час ОСОБА_2 знову підійшов до столика, за яким вони відпочивали,
та почав ображати нецензурними словами. Підсудний, його співмешканка та ОСОБА_5
вийшли надвір, після чого вийшов і ОСОБА_2, який продовжував їх ображати, хапав
підсудного за руки, намагаючись затіяти бійку. Потім ОСОБА_2 вибіг на вулицю і
почав кликати його розібратися, при цьому відвів за спину одну руку, ніби в
нього щось в руці є, та погрожував, що заріже його. Підсудний став

2

підходити до ОСОБА_2, який задкував в бік райвідділу
міліції, і вийшов на клумбу. ОСОБА_3 підбіг до нього та штовхнув, після чого
ОСОБА_2 впав на землю, а потім почав вибачатися та просити, щоб його не били,
бо в нього зламана ключиця. ОСОБА_2 встав на ноги, всі вони помалу переміщались
в бік магазину «Корона», а потім потерпілий наніс удар ногою в пах підсудному,
а сам побіг. Коли потерпілий добіг до магазину ОСОБА_7, перечепився та впав,
потім різко піднявся і побіг в парк, продовжуючи погрожувати та ображати
нецензурними словами. Вони ж всі повернулись до бару, куди через деякий час
зайшов племінник ОСОБА_2 та забрав свій велосипед, який там залишав. Підсудний
цивільні позови не визнає.

Однак
вина підсудного підтверджується доказами, зібраними в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_2 показав, що 9 листопада 2006 р.
увечорі проводив свого племінника додому, по дорозі зайшли в бар «Осінь»,
оскільки племінник захотів їсти. В барі він замовив собі 100 гр. горілки, три
піцци та сок. Коли поїли,
він дав гроші племіннику, щоб той пограв на автоматах, а сам сів за стіл до
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, де пригостив їх спиртним, сам також вживав горілку. За
сусіднім столом сидів ОСОБА_3, який знаходився в нетверезому стані, та почав
чіплятися до нього, погрожував йому, намагався вчинити бійку. Через деякий час
він вийшов з бару, ОСОБА_3 наздогнав його та хотів схопити його за голову чи
груди. ОСОБА_5 намагався відтягти ОСОБА_3, однак це йому не вдалося. Потерпілий
попросив ОСОБА_5, щоб той відвів ОСОБА_3 в райвідділ міліції, але він
відмовився. Після цього ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_2 зі сходів вниз, в руках в
нього була скляна пляшка, яку на чиєсь прохання він потім викинув. ОСОБА_3 весь
час наближався до нього, а він відходив в бік райвідділу міліції, так вони
перейшли дорогу і вийшли на газон. В цей час ОСОБА_3 підскочив до нього,
поштовхом збив його з ніг та став наносити удари ногами в голову та інші
частини тіла. Він втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то побачив, що
племінник веде його до будівлі пошти. В цей час почув, що хтось слідом біжить,
повернувся і побачив, що то ОСОБА_3, після чого він дійсно вдарив підсудного ногою
в пах, до нього підбігла ОСОБА_4, яка почала тріпати його за одяг. Він вирвався
і побіг в бік прокуратури, за ним гнався ОСОБА_3 і біля магазину ОСОБА_7 догнав
та вдарив по ногах, від чого він впав та втратив свідомість. Коли отямився,
його племінник повів до парку, а потім, згадавши, що забув велосипед в барі
«Осінь», залишив його на тротуарі. Коли племінник повернувся, вони пішли
додому.

Потерпілий
заявив позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 4072 грн. та
моральної шкоди на суму 10 тис.грн.

Свідок ОСОБА_10 показала, що 9 листопада 2006 р.
приблизно о 23 год. її син
ОСОБА_2 та внук ОСОБА_11 прийшли додому. Вона почула, що син пішов на кухню, а
потім ліг спати. Вночі син сказав їй, що його побили і в нього були сильні
болі. Вона побачила, що щелепа розбита, вибита ключиця, дала йому знеболюючу
пігулку, а вранці попросила сусіда відвезти його в лікарню. В
лікарні сину надали
першу медичну допомогу
та видали

3

направлення в Херсонську обласну лікарню. Лікувався він тривалий
час, місяць не міг ковтати їжу.

Свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, допитаний в присутності
бабусі ОСОБА_10, пояснив, що дійсно 9 листопада 2006 р. увечорі зайшов з
ОСОБА_2 в бар «Осінь», де той купив йому піццу та дав грошей, щоб він пограв на
автоматах. В барі він бачив, що до ОСОБА_2 приставав ОСОБА_3, а потім всі
вийшли. Він також вийшов слідом та бачив, як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 штовхали один
одного, після чого дядько /ОСОБА_2/ пішов в бік міліції, а ОСОБА_3 - за ним.
Біля райвідділу міліції ОСОБА_3 догнав дядька, штурнув його на землю і почав
бити. Коли підсудний відійшов, свідок підняв ОСОБА_2 і став вести його в бік
магазину «Корона», ОСОБА_3 знову догнав їх, тоді дядько вдарив його ногою і
вони пішли далі. До них підбіг ОСОБА_5 та запитав, навіщо він вдарив ОСОБА_3,
після чого ОСОБА_2 почав тікати до магазину ОСОБА_7. За ним побіг ОСОБА_3 і він
бачив, що останній догнав ОСОБА_2, штовхнув, від чого той впав, а потім
піднявся і побіг далі. Свідок наздогнав потерпілого і повів його через парк, а
потім вони згадали, що залишили велосипед в барі, і він пішов за велосипедом,
коли повернувся, повів потерпілого додому.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 9 листопада 2006 р.знаходився
в барі «Осінь» разом з ОСОБА_9 В бар зайшов ОСОБА_2, який знаходився
напідпитку, почав ходити по приміщенню, чіплявся до ОСОБА_3, який разом з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сиділи за сусіднім столиком. ОСОБА_6 зробив потерпілому
зауваження і він вийшов. Потім ОСОБА_2 знову зайшов і попросив дозволу сісти за
їх столик, пригощав його та ОСОБА_9 спиртним, просив його навчити грати на
автоматах. Через деякий час між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову виникла сварка і вони
вийшли надвір. Коли він почув від ОСОБА_4, що у ОСОБА_2 в руках ніж, вийшов з
бару. На вулиці відбувалась сварка між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 кричала, що
у ОСОБА_2 в руках ніж, а ОСОБА_3 взяв в руки скляну пляшку, яку потім забрав в
нього ОСОБА_5. Бачив, що ОСОБА_2, висловлюючи погрози, відходить в бік
райвідділу міліції, а за ним йде ОСОБА_3. Потім підсудний догнав ОСОБА_2,
вдарив його рукою в живіт, а коли той впав, почав бити його ногами, ударів було
приблизно 4-5. їх розтягли, ОСОБА_2 знаходився без свідомості. Потім потерпілий
піднявся і пішов в напрямку магазину «Корона», ОСОБА_3 догнав його, але
потерпілий вдарив його ногою в пах. ОСОБА_2 почав тікати, але його наздогнав
ОСОБА_5 та його сестра Оксана. Потерпілий почав просити не бити його, оскільки
в нього зламана щелепа, і знову почав тікати в бік магазину ОСОБА_7. Тоді
ОСОБА_3 догнав його, вдарив, від чого потерпілий знову впав, а піднявшись, втік
в бік парку.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_9, який пояснив, що
після бійки біля райвідділу міліції, яка відбулася між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, лице
потерпілого було в крові, він погано говорив, що свідчило про те, що в нього
зламана щелепа.

Свідок ОСОБА_5 дав показання, які аналогічні показанням
підсудного ОСОБА_3, пояснивши, що в барі «Осінь» потерпілий ОСОБА_2

4

весь час
приставав до ОСОБА_3, погрожував, висловлювався на його адресу нецензурними словами, а потім, коли
вони вийшли надвір, тримав одну руку за спиною,
тому вони вирішили, що в нього в руках
знаходиться ніж. ОСОБА_2 рухався в напрямку до райвідділу міліції, а
ОСОБА_3 - за ним. На клумбі
підсудний дійсно штовхнув ОСОБА_2, від чого той впав та став просити не бити
його. Більше ОСОБА_3 ОСОБА_2 не чіпав. ОСОБА_2 сам падав, коли тікав від
підсудного.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_5, оскільки
вони суперечать іншим доказам, які здобуті на досудовому та в судовому
слідстві, і вважає за необхідне не враховувати їх.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_2
виявлено двосторонній перелам нижньої щелепи: тіла справа, суглобового паростка
зліва; частковий розрив ключично-акроміального з»єднання справа; закриту
черепно-мозкову травму - струс головного мозку, які спричинені тупими
предметами, не виключено 9 листопада 2006 p., і відносяться до
середньої тяжкості тілесних ушкодженням по критерію тривалості розладу здоров»я
/ а.с.30/.

Допитаний в судовому засіданні лікар - судово-медичний
експерт ОСОБА_12 пояснив, що можливість отримання таких тілесних ушкоджень як
перелам щелепи, розрив ключично-акроміального з»єднання від падіння на тверде
покриття з висоти зросту людини виключена, такі ушкодження можуть бути
заподіяні тільки при прямій дії на ці ділянки тіла тупими предметами.

Оцінивши докази по справі, суд вважає, що дії підсудного
ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

При призначенні підсудному покарання суд враховує характер
злочину, особу, позитивну характеристику,
те, що він не судимий, всі обставини справи, а також поведінку
потерпілого, і вважає за можливе
вибрати його без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов прокурора району про стягнення витрат на
лікування на користь Херсонської обласної клінічної лікарні в сумі 965,03 грн.
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в сумі
871.50 грн., розмірі, який підтверджено відповідними документами.

Суд вважає, що підлягає задоволенню позов про стягненню
моральної шкоди, заподіяної потерпілому неправомірними діями підсудного,
ушкодженням його здоров»я, в зв'язку з чим він переніс душевні та фізичні
страждання, і оцінює її в розмірі 3 тис.грн.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд Засудив : Визнати
винним ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді
двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити його від
відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі пп.3,4 ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_3

6

періодично
з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації та повідомляти про зміну
місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Херсонської обласної
клінічної лікарні в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2 965 грн.
03 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 871,50 грн., моральної шкоди - 3 тис.грн.,
судових витрат на отримання юридичної допомоги - 2 тис.грн, а всього 5871,50
грн. В задоволенні решти позову відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд
Херсонської області в строк 15 діб з дня його проголошення шляхом подачі через
Каланчацький районний суд.