ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/140/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2015 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000024 від 28.11.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Поліського району Київської області, громадянина України, одруженого, працюючого виконуючим обов`язків директора ТОВ «Центральна Енергетична Компанія», з вищою освітою, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 згідно наказу № 6 від 1.02.2013 року був призначений на посаду виконуючого обов`язків директора ТОВ «Центральна Енергетична Компанія». Відповідно до статуту ТОВ «Центральної енергетичної компанії» керівництво поточною діяльністю товариства здійснює його виконавчий орган директор, який: діє від імені товариства, представляє його інтереси перед юридичними і фізичними особами, усіма підприємствами, організаціями, установами державної влади і управління, банками, судами, нерезидентами України; за дорученням загальних зборів укладає угоди щодо продажу, передачі, відчуження іншим способом, передбаченим чинним законодавством майна товариства незалежно від вартості; самостійно укладає від імені товариства будь-які угоди на суму, що не перевищує 50 000 грн. і забезпечує їх виконання; видає доручення від імені товариства, видає накази та розпорядження, обов`язкові для виконання персоналом товариства; затверджує поточні плани та звіти про діяльність товариства, нормативні документи, що регулюють господарську та фінансову діяльність; відкриває розрахунковий, валютний та інші рахунки в банківських установах; приймає на роботу і звільняє працівників товариства; здійснює інші дії з оперативного керівництва роботою товариства.

Таким чином, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язків директора ТОВ «Центральна Енергетична Компанія» ОСОБА_4 виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські обов`язки та є службовою особою.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою не продовжив дозвіл на спеціальне водокористування № УКР № 790-Кіє від 30.06.2010 року виданий до 30.06.2013 року на 5 артезіанських свердловин, розташованих на території ТОВ «Центральна Енергетична Компанія» по вул. Зрошувальна, 5 в м. Києві, а саме: артезіанська свердловина № 4 (резервна), глибиною 112,5 метрів, продуктивністю 20 метрів кубічних за годину; артезіанська свердловина № 11-а, глибиною 314 метрів, продуктивністю 35 метрів кубічних за годину; артезіанська свердловина № 17, глибиною 312 метрів, продуктивністю 40 метрів кубічних за годину; артезіанська свердловина № 19 (резервна), 312 метрів, продуктивністю 25 метрів кубічних за годину; артезіанська свердловина № 20 (резервна), глибиною 308 метрів, продуктивністю 20 метрів кубічних за годину та на момент закінчення терміну дії вказаного дозволу на спеціальне водокористування з артезіанських свердловин в період з 01.07.2013 року по 10.09.2013 року умисно, з метою подальшого постачання, видобув водні ресурси (підземні води) загальним об`ємом 17 198 метрів кубічних. Відповідно до наданої довідки та журналу первинного обліку водоспоживання артезіанських свердловин ТОВ «Центральна Енергетична Компанія» з 01.07.2013 року по 10.09.2013 року було забрано 17 198 метрів кубічних з артезіанських свердловин без дозволу на спеціальне водокористування.

В подальшому видобуті водні ресурси ОСОБА_4 поставив суб`єктам господарської діяльності: КП «Господар», ДНЗ «Ковпухт», ДЮСШ «Атлет», «ДЗЕМПІБХтННАНУ», ТОВ «Будізоляція марка», ТОВ НОВФ «Відікон», ТОВ «Грант і К», ФОП « ОСОБА_5 », ВК «Контракт», ПП «Безфамільний», ФОП « ОСОБА_6 », ТОВ «Літера Друк», ТОВ «Максимум Констракшн», ПВКП «Механік», ПрАТ «Літера України», ТД «Порта», ТОВ «Компанія Альфа-трейд», ТОВ «Демомир», внаслідок чого товариство неправомірно отримало грошові кошти на загальну суму 51 948 гривень 34 копійки з ПДВ, що були витрачені на потреби ТОВ «Центральна Енергетична Компанія».

Згідно акту Державної екологічної інспекції № 05/1339а від 17.09.2013 року ТОВ «Центральна Енергетична Компанія» здійснено спеціальне водокористування підземними водами без наявності дозволу спеціальне водокористування, чим порушено вимоги ст.ст. 44, 49, 110 Водного кодексу України, що кваліфікується як самостійне використання підземних вод. Сума збитків нанесених державі ТОВ «Центральна Енергетична Компанія» відповідно до «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів» становить 843 561 гривня 90 копійок.

Таким чином, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язків директора ТОВ «Центральна Енергетична Компанія» ОСОБА_4 , зловживаючи повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди від подальшого постачання підземних вод, всупереч інтересам юридичної особи приватного права, спричинив державі матеріальну шкоду на загальну суму 843 561 гривня 90 копійок, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинених злочинах визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та суду показав, що виконуючи обов`язки директора ТОВ «Центральна Енергетична Компанія», не встиг подати документи для дозволу на спеціальне водокористування з артезіанських свердловин, коли закінчився його термін. Разом з цим, продовжував добувати воду та постачати її суб`єктам господарської діяльності, оскільки не міг зупинити постачання води, щоб не залишити населення без питної води, що призвело б до негативних наслідків. Кошти отримані за постачання води витрачались на оперативні потреби підприємства. Про те, що його товариство не має дозволу на добування води, ОСОБА_4 не повідомляв нікого. Обвинувачений вказав, що усвідомлює наслідки своїх дій, а саме завдання державі матеріальних збитків на загальну суму 843 561 гривня 90 копійок та просив суд, суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 240 КК України, а також у зловживанні повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це спричинило тяжкі наслідки та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на хронічні захворювання (а.с. 34-36), наявності у нього непрацездатної та хворої дружини ОСОБА_7 , а також те, що він є єдиним годувальником в сім`ї, на думку суду, є обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

З урахуванням наведеного, а також згідно з приписами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, конструкцію санкції ч. 2 ст. 364-1 КК України, відповідно до якої верхня межа штрафу становить дев`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, постійну зайнятість обвинуваченого суспільно корисною працею, використання отриманих коштів на потреби підприємства, що, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України з урахуванням даних про його особу: одружений, має не молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання в м. Києві і за місцем роботи, не перебуває на спеціальних обліках, суд, відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України, вважає за можливе не призначати додаткове покарання, що передбачено в санкції ч. 2 ст. 364-1 КК України як обов`язкове у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

З урахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу і за ч. 2 ст. 364-1 КК України основне покарання у виді штрафу без призначення додаткового покарання, відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України, які на думку суду, не становитимуть особистого надмірного тягаря для обвинуваченого в контексті рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).
Остаточне покарання ОСОБА_4 суд визначає на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання, на думку суду є необхідним, достатнім та справедливим для його виправлення і попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364-1 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 240 КК України у виді штрафу у розмірі 400 (чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 гривень;

за ч. 2 ст. 364-1 КК України із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ: