У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Пошви Б.М.,

суддів

Лавренюка М.Ю. і Гошовської Т.В.,

за участю прокурора

Пересунька С.В.

розглянула в судовому засіданні 24
липня 2008 року в м. Києві
кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1. на ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 16 серпня 2007 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2007 року
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки с. Мар”ївки Попаснянського району Луганської області,

раніше не судиму,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 190 КК України закрито.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до вимог КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1. залишено без розгляду.

ОСОБА_2. обвинувачувалася в тому, в період часу з 16.04.1999р. по
14.02.2000р. перебуваючи в АДРЕСА_1 в м. Харкові, зловживаючи довірою ОСОБА_1.
шахрайським шляхом заволоділа її грошима в суму 3100 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ склало 14018,91грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 серпня 2007 року
постанову місцевого суду змінено, виключено з постанови вказівку про перекваліфікацію
дій ОСОБА_2. на ч. 2 ст. 190 КК України (2001р.) та про застосування Закону
України “Про амністію” від 5.07.2001 року.

Вважати ОСОБА_2. обвинувачуваною у вчиненні злочину ч. 2 ст. 143 КК України
(1960р.)

Застосувати до ОСОБА_2. п. “г” ст. 1 Закону України “Про амністію” від
11.05.2000р., у відповідності з яким ОСОБА_2. звільнити від кримінальної
відповідальності за ч. 2 ст. 143 КК України (1960р.), справу провадженням
закрити.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1. просить ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити новий судовий
розгляд, оскільки вважає її незаконною, та посилається при цьому на неправильне
застосування кримінального закону, внаслідок чого був порушений порядок
застосування закону про амністію.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
залишення скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційний суд обґрунтовано звільнив
ОСОБА_2. від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 143 КК України (1960
року) на підставі п. “г” ст. 1 Закону “Про амністію” від 11.05.2000 року.
Згідно зі ст. 7-1 КК України (1960р.) вчинений злочин не є тяжким, і злочин
вчинено ОСОБА_2. до набрання чинності Законом “Про амністію” від 11.05.2000р.,
та на момент набрання чинності цього Закону ОСОБА_2. досягла 50-річного віку і
вона дала згоду на застосування до неї Закону “Про амністію” ( а. с. 241).

Посилання потерпілої ОСОБА_1. про те, що апеляційним судом неправильно
застосовано Закон України “Про амністію” від 11.05.2000р., є необґрунтованими,
оскільки цей Закон не вимагає згоди потерпілого.

Що стосується доводів потерпілої про те, що суд неправомірно залишив без
розгляду цивільний позов, то вони є безпідставними, оскільки вона не позбавлена
можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б ставили
під сумнів правильність висновків суду, немає.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 серпня 2007 року щодо
ОСОБА_2 - без зміни.

С у д д і :

Пошва Б.М. Лавренюк М.Ю. Гошовська Т.В.