Апеляційний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого - судді Драного О.П., суддів Лещенка Р.М., Палічука А.О.,

за участю прокурора Науменка В.В.,

засудженої ОСОБА_1,

захисника- адвоката ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженка та мешканка м. Олександрії, раніше не судима,

засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_1 звільнена від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки: періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу цього органу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1690 грн. 02 коп. за проведення судово-імунологічної, дактилоскопічної експертиз та експертизи холодної зброї.

Зазначеним вироком ОСОБА_1 визнана винною в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, за таких обставин.

30 листопада 2009 року близько 20-00 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, за місцем свого проживання, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли під час сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_3, умисно ножем спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва з пошкодженням легені та внутрішньо-плевральною кровотечею, які згідно висновку судово-медичної експертизи №52 від 22.01.2010 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

В своїй апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікації скоєного та фактичних обставин справи, просить скасувати вирок суду через мякість призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, посилаючись на те, що засуджена вела антигромадський спосіб життя, не працювала, за місцем проживання влаштовувала сварки та бійки, систематично вживала алкогольні напої, вихованням неповнолітнього сина не займалась, який взагалі проживав окремо з батьками засудженої, а тому призначення засудженій покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженої.

Заслухавши доповідача, думку прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, який підтримав апеляцію, засуджену ОСОБА_1, яка вважає що вирок суду необхідно залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що ніким з учасників судового розгляду справи не оспорюється, та в повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, зокрема: показаннями самої засудженої про обставини заподіяння нею умисних тяжких тілесних ушкоджень своєму співмешканцю ОСОБА_3, показаннями потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, протоколом огляду місця події (а.с.3-10), висновком судово-медичної експертизи №52 (а.с.112-114), протоколами відтворення обстановки та обставин події за участю засудженої та потерпілого (а.с.50-53, 76-80), додатковими висновками судово-медичної експертизи (а.с. 118-119, 123-124). Кваліфікація дій засудженої за ч. 1 ст. 121 КК України є правильною, так як в судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що вона умисно заподіяла потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Однак, призначаючи ОСОБА_1 покарання суд першої інстанції належним чином не врахував особу засудженої, ступінь тяжкості скоєного нею злочину. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_1 хоча раніше і не судима, однак вона скоїла тяжкий злочин,

Тому призначення ОСОБА_5 покарання зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, не відповідає ступені тяжкості злочину та особі засудженої, через що вирок суду з цих підстав, в частині призначеного покарання, підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначені ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 злочину, її особу, обставини що помякшують покарання, колегія суддів вважає, що покарання останній необхідно призначити у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Керуючись ст. ст. 362, 378, 379 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А :

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2009 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного за ч. 2 ст. 309 КК України покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Строк покарання обчислювати з моменту затримання.

Міру запобіжного заходу змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши її під варту в залі апеляційного суду.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку в Верховний Суд України через апеляційний суд Кіровоградської області протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженою ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення їй копії вироку.

Судді: