У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Скотаря А.М.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 29 травня 2008 року кримінальну справу
за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок
Каланчацького районного суду Херсонської області від 27 грудня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

Уродженця с. Городище Добровецького району

Рівненської області, громадянина України,

раніше судимого: 1) 18 грудня 2002 року за частинами 2, 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України на 3
роки позбавлення волі; 2) 26 вересня
2006 року за ст. 395 КК України на 1 місяць арешту, -

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, а на
підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених
пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 11 червня 2007 року
близько 22 години, перебуваючи у с. Привілля Каланчацького району Херсонської
області поблизу будинку культури у стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння
чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого, що виразилося в завданні ударів рукою в область голови
потерпілого ОСОБА_2, відкрито заволодів мобільним телефоном останнього марки
«Нокіа-1100», вартістю 310 грн.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування постановленого щодо ОСОБА_1 судового рішення
з направленням справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання
ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. При цьому
посилається на те, що місцевий суд, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1
покарання із застосуванням ст. 75 КК України, належним чином не мотивував свого
рішення, не врахував даних про особу винного, зокрема, те, що він має три
непогашені в установленому законом порядку судимості, за місцем проживання
характеризується негативно, злочин вчинив у стані алкогольного сп'яніння.
Зазначає, що призначене ОСОБА_1 покарання не може бути достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів. Вважає, що ОСОБА_1 має бути
призначено покарання у виді позбавлення
волі з реальним його відбуттям.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи та доводи подання, колегія суддів вважає,
що воно підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження
нових злочинів.

Цих вимог закону суд при призначенні покарання ОСОБА_1 не дотримався.

Так, ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд належним чином не мотивував,
які саме дані про його особу дають підстави для висновку про можливість його виправлення
без відбування покарання.

Разом із цим, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за місцем
проживання характеризується негативно, ніде не працює, перебуває на обліку в
Каланчацькій кримінально-виконавчій інспекції, раніше неодноразово судимий, у
тому числі й за корисливий злочин, але належних висновків для себе не зробив,
на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, який законом (ч. 4 ст. 12
КК України) віднесено до тяжких, у стані алкогольного сп'яніння.

Цим обставинам суд у вироку належної оцінки не дав та безпідставно при
призначенні ОСОБА_1 покарання дійшов висновку про можливість звільнення його від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У зв'язку з вищезазначеним колегія суддів вважає, що доводи касаційного
подання щодо м'якості призначеного ОСОБА_1 покарання, є обґрунтованими.

Крім того, як убачається із матеріалів кримінальної справи, органами
досудового слідства ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК
України. Під час судового розгляду справи прокурор в порядку ст. 277 КПК
України змінив пред'явлене обвинувачення на ч. 2 ст. 186 КК України.

Проте, як убачається з протоколу судового засідання, під час оголошення
постанови про зміну обвинувачення ОСОБА_1 в суді потерпілий ОСОБА_3 присутнім
не був та, відповідно, йому не було роз'яснено його право підтримувати
обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі, що
є порушенням вимог
ч. 4 ст. 277 КПК України.

Зокрема, відповідно до
вимог зазначеної статті кримінально-процесуального кодексу
та роз'яснень, що містяться у п. 23
постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 2 липня 2004 року “Про
практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих
від злочинів”, у разі зміни прокурором у суді пред'явленого особі обвинувачення копії постанови, в якій
формулюється нове обвинувачення, мають бути вручені прокурором потерпілому,
його законному представнику та представнику. Якщо у цій постанові порушується
питання про застосування кримінального закону, яким передбачено
відповідальність за менш тяжкий злочин, чи про зменшення обсягу обвинувачення,
суд роз'яснює потерпілому, його законному представнику та
представнику їхнє право підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі. Думка потерпілого (його законного
представника та представника) щодо нового обвинувачення має бути зафіксована у
протоколі судового засідання.

Однак зазначених вимог суд не виконав, чим допустив істотне порушення
кримінально-процесуального закону.

Ураховуючи викладене, вирок Каланчацького районного суду Херсонської
області від 27 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно всебічно, повно
та об'єктивно дослідити всі докази, дати їм належну оцінку та, за умови
підтвердження такого ж обсягу обвинувачення, призначити ОСОБА_1 покарання, яке
відповідало б вимогам ст. 65 КК України, оскільки призначене йому покарання за
даним вироком слід вважати невиправдано м'яким.

Керуючись статями 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 27 грудня 2007
року щодо ОСОБА_1с к а с у в а т и, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі
суду.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Коновалов В.М. Скотарь А.М.