Справа №11-476/11 21.07.2011 15.03.2012 21.07.2011
Справа № 11-476-2011 року Головуюча 1-ї інстанції
Категорія: ст.ст.185 ч.3, 190 ч. 2, ОСОБА_1
КК України Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Погорелової Г.М.

суддів: Фаріонової О.М., Маркової Т.О.

за участю прокурора: Якименка О.П.

секретаря: Пінчука О.І.

засудженого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, раніше судимого: 1) 24.09.2002р. Кам'янець-Подільським міським судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2, 104 КК України до 1 року позбавлення волі із випробуванням з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 2) 12.02.2003 р. Кам'янець-Подільським райсудом Хмельницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, 23.12.2005 р. звільнений за відбуттям покарання; 3) 19.12.2006 р. Заводським райсудом м. Миколаєва за ст. ст. 186 ч. 2, 357 ч. 3, 393 ч. 1, 395 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 12.03.2010 р. звільнений за відбуттям покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. l ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обовязків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися в кримінально-виконавчої інспекцію.

З засудженого у відшкодування матеріальної шкоди стягнуто на користь потерпілих ОСОБА_5 - 610 грн., ОСОБА_6 - 440 грн., ОСОБА_7 - 1100 грн., ОСОБА_8 - 400 грн., ОСОБА_9 - 1900 грн., ОСОБА_10 - 800 грн., ОСОБА_11 - 900 грн., ОСОБА_12 - 2500 грн.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за скоєння протягом жовтня 2010 року січня 2011 року крадіжок із автомобілів та шахрайства.

На вирок суду прокурором, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, подана апеляція, в якій ставиться питання про скасування вироку в звязку з невідповідністю покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого, а також неправильного звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, захисника ОСОБА_4 та засудженого ОСОБА_3 про повернення справи суду 1 інстанції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що кримінальну справу слід повернути суду 1 інстанції.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_3 призначити покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ст. 190 ч.2 КК України у виді 1 року позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України остаточно призначити 2 роки позбавлення волі.

Не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій, вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого, тобто є занадто м'яким.

Крім того, прокурор вказує на неправильність звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, але всупереч своїх аргументів просить скасувати вирок суду 1 інстанції, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особи засудженого, що означає застосування більш суворого покарання. В той же час просить апеляційний суд призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, що є більш мяким покаранням ніж те, що призначив суд, однак мотивів для цього прокурор в апеляції не навів.

Зазначене свідчить про наявність в апеляції суперечливої позиції прокурора стосовно покарання, яке на його думку необхідно призначити засудженому.

Таким чином, необхідно вирішити питання про відповідність апеляції прокурора вимогам ст. 350 КПК України та визначити підстави скасування вироку суду 1-ї інстанції відповідно до вимог ст. 378 КПК України: або через необхідність застосування більш суворого покарання (п. 2 ч. 1 ст. 378 КПК України), або у зв'язку з неправильним звільненням засудженого від відбування покарання (п. 4 ч. 1 ст. 378 КПК України).

Виходячи з наведеного, колегія приходить до висновку про необхідність повернення справи суду 1 інстанції для виконання вимог, передбачених ст. 350 КПК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч.2 КК України повернути Заводському районному суду м. Миколаєва для вирішення питання, щодо відповідності апеляції прокурора вимогам ст. 350 КПК України та про подальший її рух відповідно до вимог ст. 352 КПК України.

Головуюча:

Судді :