Копія
Справа № 542/273/15-к
Кримінальне провадження № 1-кп/542/42/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари кримінальне провадження № 1-кп/542/42/15 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин: в один із днів серпня 2014 року , в денний час доби, виник умисел на виготовлення та в подальшому на його незаконне зберігання, саморобного пристрою для проведення пострілів.

21.02.2015 року о 09-40 годині працівниками міліції в присутності понятих було проведено санкціонований обшук господарства за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 де в приміщенні сараю, було виявлено та вилучено пристрій, який згідно висновку балістичної експертизи № 156 від 24.02.2015 року «являється нестандартною, дульнозарядною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю з гнотовим запаленням, виготовлений саморобним способом по типу простих, однозарядних пістолетів, придатний для проведення пострілів комбінованим зарядом зі снарядом (снарядами) діаметром до 9, 5 мм, який ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання, виготовлення вогнепальної зброї(крім гладко ствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

Згідно положень ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого особа визнала свою винуватість, є тяжким злочином . Шкода, внаслідок вчинення зазначеного злочину, було завдано лише державним інтересам, а тому відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

03 березня 2015 року між прокурором прокуратури Новосанжарського району ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000072, та ОСОБА_4 на підставі, передбаченій ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: 3 роки позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 зберігав, виготовив вогнепальну зброю(крім гладко ствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Вирішуючи питання речових доказів, суд ураховує вимоги ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 472, 474 та 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити угоду укладену 03 березня 2015 року між прокурором прокуратури Новосанжарського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 березня 2015 року покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України і на підставі ст. 76 КК України суд покладає на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази нестандартну, дульнозарядну, гладкоствольну, вогнепальну зброю з гнотовим запаленням, виготовлену саморобним способом, по типу однозарядних пістолетів, придатну для проведення пострілів комбінованим зарядом зі снарядом(снарядами) діаметром до 9,5 мм , що переданий в кімнату зберігання речових доказів Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області передати у відділ матеріально-технічного забезпечення УМВС України в Полтавській області.

Судові витрати у справі 196,56 грн. вартість балістичної експертизи стягнути із засудженого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1