ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі

Суддів Крегула
М. М. (головуючого), Стана І.В.

Народних
засідателів Когут С. І., Кирлик
Т.Ф., Мушак О.М.

При
секретарі Долгош С. І.

З участю прокурора
Сирохман Л.І.

Адвоката ОСОБА_2

Підсудного
неповнолітнього ОСОБА_1

Законного
представника підсудного ОСОБА_3

Потерпілої-ОСОБА_4

Представника
служби у справах неповнолітніх Ужгородської районної

держадміністрації
Фелдій В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
апеляційного суду Закарпатської області в м.
Ужгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, українця, громадянина

України, уродженця м. Чоп, неодруженого,
з неповною середньою освітою,
студента 2-го

курсу Ужгородського професійного машинобудівного ліцею, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого

встановив:

08 лютого 2007 року приблизно
об 11 год. ЗО
хв. у приміщенні кафе „Корчма", що
знаходиться на ринку «Краснодонців» за юридичною адресою АДРЕСА_2, будучи у стані алкогольного сп'яніння, нехтуючи загальнолюдськими правилами
співжиття і нормами моралі, діючи з
явною неповагою до особистості та людської гідності, у присутності трьох працівників вказаного
громадського закладу, безпричинно, умисно,
з метою позбавлення життя, наніс
потерпілому ОСОБА_5 два удари ножем в область грудної клітки справа, якими заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження
у вигляді проникаючої колото-разіної рани грудної клітки справа, рани правої легені, рани правої долі печінки, гемопневмоторакса справа, перелому 6-го ребра, від яких
потерпілий помер на місці події.

У
судовому засіданні ОСОБА_1
дав показання про те, що ранком 08 лютого 2007 року він отримав
в Ужгородському професійному машинобудівному ліцеї близько 126 грн. стипендії.

У ліцеї
зустрів свого друга ОСОБА_6 та запросив його піти разом випити пива, на що останній погодився.

Підійшовши
на ринок „Краснодонців" вони вдвох зайшли до бару „Корчма", де сіли
за столиком, який знаходився у куті біля кахельної печі.
Він

попросив офіціантку принести 2 бокали алкогольного пива по 0, 5 л та по 50 мл вишневого лікеру.

Через 5-10 хвилин
офіціант принесла спиртні
напої, які він замовив. Крім того, в іншої офіціантки, він замовив 200 г шашлику, який
також принесли.

Тут у
кафе „Корчма" разом із ОСОБА_6 вони випили декілька разів по 50 мл лікеру кожний
та ще по 1 бокалу 0,
5 л алкогольного пива.

Через
деякий час він, залишивши ОСОБА_6 у
кафе, вийшов з бару та придбав у
торгівельному павільйоні ніж для домашніх потреб. .У кафе він показував ніж
ОСОБА_6.

Після
цього ОСОБА_6 посилаючись на те, що йому
потрібно у туалет, вийшов з кафе та
більше до нього не повернувся.

У цей
час до приміщення кафе „Корчма" зайшов незнайомий йому чоловік і присів за
столиком, який розміщений у другому від
входу ряді з лівої сторони. До цього чоловіка за столик сіла одна з
офіціанток, яка взяла в нього замовлення
та пішла до кухні.

Він
робив зауваження офіціантці з приводу того,
що вона недоливає спиртні напої. Коли офіціантка, до якої він звертався пішла до кухні, потерпілий звернувся до нього і у грубій
формі висловив своє невдоволення тим, що
він, нібито, образив офіціантку.

Потерпілий, крім того,
що повчав його, як треба
поводитись, висловив на його адресу та
адресу його матері образливі слова.

Він
нічого потерпілому не відповів, але був
ображений, злий, то вирішив,
що він помститься
потерпілому за ці слова.

Тоді
він, нічого не говорячи, переклав ніж у рукав, встав з-за столика, підійшов до потерпілого та ставши збоку біля
нього, наніс йому один удар ножем у
область грудної клітки справа. Потерпілий в цей час сидів за столиком, спиною до нього, його руки були на столі. Він не думав, що від такого удару потерпілий може померти.

Після
того, як вдарив потерпілого, він одразу витягнув ніж та кинув його на
підлогу неподалік столика, за яким сидів
потерпілий.

Після
його удару потерпілий встав з-за столу та попрямував у напрямку кухні, намагався щось кричати, але зміст його слів він не розчув.

Він
вийшов на двір, деякий час стояв перед
входом до цього бару, розгублений. Не
міг зібратись з думками, злякався того, що зробив,
і лише коли почув, що
офіціантка, яка вийшла з бару на вулицю
закричала: „Ловіть його!" - він скорою ходою пішов до виходу з ринку. Там
на стоянці сів на маршрутне таксі,
проїхав одну зупинку і пішов до ліцею,
щоб поспілкуватись із хлопцем,
який ображав його брата.

У ліцеї
він зустрів викладача ОСОБА_7 , а після розмови з ним пішов до Ужгородського MB
УМВС України, де добровільно
повідомив про обставини вчиненого ним злочину працівникам міліції.

Вину
свою у вчиненні злочину, передбаченого
п.7 ч.2 ст. 115 КК України, визнає частково, оскільки не мав умислу позбавляти життя
потерпілого, а тільки наніс йому один
удар ножем з метою помсти за нанесену йому образу.

Проте
винність ОСОБА_1в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_5 з хуліганських мотивів
стверджується, а його доводи про
відсутність такого умислу і що до наведеного ним мотиву спростовуються
сукупністю доказів, досліджених у
судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що її чоловік ОСОБА_5 був людиною спокійною і дружньою. Яких-небудь
конфліктів на роботі та поза нею він ніколи не мав. Спиртні напої чоловік не
вживав взагалі. За характером був врівноважений, доброзичливий, працював водієм у приватного підприємця.

Останній
раз вона спілкувалась із чоловіком приблизно о 09.00 год. того дня. Він телефонував зі свого мобільного
телефону з м. Ужгорода. На той час він
був в

Ужгородській
таможні, повідомив, що йде випити кави, оскільки скоро завершать оформляти документи
і тоді їде у Київ.

Про все
що трапилось з її чоловіком дізналась від своєї сестри ОСОБА_4 .

Підсудного
ОСОБА_1 ні
вона, ні її чоловік не знали.

Свідок
ОСОБА_8 у судовому засіданні показала,
що працює офіціанткою у кафе „Корчма" на ринку «Краснодонців» і
зранку 08.02.2007 р. була
на роботі. Близько 10.00
год. до кафе зайшли двоє молодих хлопців,
яких вона раніше ніколи не бачила і сіли за столик. Вони замовили по 0, 5 л алкогольного пива
та по 50 мл
вишневого лікеру кожному. Вказані спиртні напоїїм одразу принесли.

Через
деякий час підсудний попросив ще по 50
мл лікеру кожному. Це замовлення вона також одразу виконала.

Вона
сказала підсудному, що так вони скоро
будуть п'яні. На це підсудний відповів: „Ви самі п'яні!". Вважає, що сказав це він жартома, але все ж таки попросив принести їм 200
г шашлику та кетчуп.

Поївши
шашлик та випивши спиртні напої, хлопці
попросили ще по 50 мл
лікеру та по 0, 5 л пива
кожному. Замовлення їм було виконано. Тоді ж вони замовили пельмені.

Вони
стали виходити по черзі на територію ринку в туалет. При чому, хлопець,
який був у компанії з підсудним,
вийшовши другого разу, більше до
кафе не повернувся.

Залишившись
сам у кафе, ОСОБА_1 попросив налити ще
спиртні напої, на що вона його запитала
навіщо, оскільки друг його пішов, а на столі ще стояли невипиті 2 стаканчики з лікером. Підсудний сказав, що його друг прийде та вони усе вип'ють.

Після
цього він встав з-за столика та підійшов до неї із словами: „Ви офіціант, тому наливайте. Я вам за це оплачую".
Вийняв гроші з карману
та сказав, щоб налили не по 50 мл, а по 100
мл лікеру кожному, одразу
розрахувавшись. Тоді сів за столик.

Спиртні
напої йому принесла бармена. Але підозрюваний вже не пив. На столику стояли 2 стаканчики по 50 мл
лікеру та 2 по 100 мл лікеру, на тарілці було трохи пельменів, а також 2
бокали пива, недопиті.

Приблизно
через 10 хвилин, як підозрюваний останній раз замовив спиртні
напої, до кафе зайшов незнайомий їй
чоловік та запитав бармену, чи свіжі
шашлики. Вона відповіла, що - так. Після чого
він попросив приготувати 200
г шашлику та принести салат і чай. Бармена пішла до мангала забрати
шашлик, а вона пішла на кухню
приготувати салат та взяти прибори.

Потерпілий
сів за столик, який був розміщений з
лівої від входу сторони у другому ряді,
другим від кахельної печі.

В цей час
підсудний сидів за своїм столиком сам.

Коли
вона збиралась виносити кухонні прибори та стояла біля віконця для видачі
замовлень, підсудний встав зі свого
місця, підійшов до потерпілого на
близьку відстань, ставши, здається,
біля нього зі сторони, після
чого, як їй здалось, він витягнув з кармана куртки якийсь предмет. Що саме це було, не бачила. Після цього він правою рукою
зробив рух, начебто, вдаряючи потерпілого якимось предметом, у напрямку правої сторони тіла потерпілого.

Далі
вона побачила, як підсудний повернувся
до свого столика та сів на те саме місце. Потерпілий, вставши з-за столу, забіг на кухню до неї та кухарки і закричав, щоб вони викликали швидку медичну допомогу.
Бармена, почувши це, вибігла на вулицю.

Потерпілий, коли зайшов на кухню, підійшов до кухарки, але став падати. Вона підхопила його зі
сторони.

Через вікно вона бачила,
що підсудний, почувши
слова потерпілого: „Викликайте
швидку!", встав з-за столу, подивився в її сторону та нічого не
кажучи, спокійно вийшов з кафе і пішов по ринку.

Свідок
ОСОБА_8 ствердила, що між підсудний і
потерпілим, яких-небудь розмов чи спорів
вона не чула, хоча могла це легко
почути.

Із
показань свідка ОСОБА_9 (бармена цього кафе) також вбачаються, що 08
лютого 2007 року у
період з 10.00 по 11.00 год. до кафе
прийшли підсудний та з ним ще один хлопець. Підсудний замовляв пиво, лікер,
шашлики та пельмені. Вони випивали,
а згодом хлопець, що був з
підсудним вийшов з кафе і останній залишився один. До цього вони по черзі час
від часу виходили з кафе на ринок. За столом,
де залишився сам підсудний, були
недопиті лікер та пиво.

В кафе
знаходилась вона, офіціантка біля входу
в кухню, а також кухар -біля кахельної
грубки.

В цей
час підсудний підійшов до неї та офіціантки і попросив налити ще спиртні напої.
Вона запитала його навіщо він замовляє спиртне,
якщо на столику у нього стоять стаканчики, наповнені лікером.
її у цьому підтримала офіціантка. Підозрюваний тоді відповів, що оскільки вона офіціант, то повинна виконувати те, що він замовляє. Після цього підозрюваний сів
за столик, а ОСОБА_8 виконала його замовлення.

Приблизно
о 12.00 год. до
кафе зайшов ще один відвідувач,
незнайомий їй чоловік. Він замовив 150-200
г шашлику, а також салат та чай. Вона
підійшла до мангала забрати шашлик,
офіціантка та кухар займались на кухні приготуванням салату.

Чоловік, який щойно зайшов до кафе, сів за столиком, який був розміщений з лівої від входу сторони
у другому ряді, другим від кахельної
печі, на стілець, неподалік від столика підсудного.

В цей час під
судний сидів сам за зайнятим ними столиком.

Коли
вона стояла біля апарата та готувала чай для потерпілого, то почула крик: „Викликайте швидку!".
Повернувшись обличчям до залу вона побачила,
як потерпілий, тримаючись за бік, йшов у напрямку кухні. Підсудний на той час
стояв біля свого столика.

ОСОБА_9
одразу вибігла на вулицю, щоб
запитати, як з мобільного набрати номер
швидкої. Вона також вибігла з кафе за нею и
приблизно через хвилину вийшов і підсудний. Тоді вона крикнула: „Ловіть
його!". Він, озирнувшись, почав швидкою ходою йти вглиб речового ринку.

Свідок
ОСОБА_9 при цьому додала, що у той
час, коли потерпілий зайшов до
кафе, інших відвідувачів не було.
Підсудний після того, як зайшов
потерпілий, з приміщення кафе не
виходив. Вона це бачила особисто,
оскільки стояла біля входу до кафе за апаратом та готувала для
потерпілого чай.

Між потерпілим
і підсудним у залі вона не чула жодних розмов. Ні потерпілий, ні підсудний ні про що не перемовлялись.

Свої
показання ОСОБА_9 повністю підтвердила під час очної ставки з ОСОБА_1,
у процесі якої категорично заперечила факт якого-небудь
конфлікту з підсудним, у який, нібито,
втрутився потерпілий ОСОБА_5.

Окрім
цього, ОСОБА_9 ствердила, що після того, як до кафе зайшов потерпілий між ним та
ОСОБА_1 не було
жодних розмов і останній з кафе не виходив.

Допитана
у судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 (кухар кафе) дала аналогічні показання
про обставини умисного вбивства підсудним ОСОБА_1 потерпілого
ОСОБА_5, яке мало місце 8 лютого 2007 року в кафе на
ринку «Краснодонців» вказала на останнього як на особу, яка вчинила цей злочин.

При
цьому свідок ОСОБА_10 додала, що
потерпілий зайшовши на кухню, сказав:
„Викликайте швидку!". Вона спитала,
що сталось, оскільки потерпілий

тримався рукою в області серця, він відповів: „мене вдарили ножем". При
цьому він придавив її до столика з умивальником, оскільки не міг стояти на ногах. Вона притримала його, але він зсунувся на підлогу в кухні.

Першою з
кафе вибігла бармена, щоб викликати
швидку медичну допомогу, а ОСОБА_8 - вибігла за нею.

Вона, після того,
як потерпілий впав на підлогу,
також вийшла на вулицю.

Що
відбулось у кафе, та як саме було
поранено потерпілого, вона не
бачила, але коли вибігала з кухні, то вже в дверях побачила, як з кафе виходив підсудний.

Яких-небудь
розмов у кафе, після того, як туди зайшов потерпілий вона не чула.
Підсудний з потерпілим нічого не говорили. При цьому зазначила, що у цей момент у кафе не було інших
відвідувачів.

Після того, як потерпілий зайшов до кафе, підсудний нікуди не виходив.

Дані
свідки одностайно ствердили факт нанесення ОСОБА_1 смертельного
ножового поранення потерпілому без будь-якої на те причини.

Свідок
ОСОБА_6В. у судовому засіданні ствердив.що 08.02.2007 р. близько 10.00
год. він разом із ОСОБА_1
зайшли у кафе „Корчма" ринку Краснодонців, де вживали спиртні напої - алкогольне
пиво, вишневий лікер та їли шашлик.
Згодом по черзі вони час від часу виходили на вулицю.

Черговий
раз, повернувшись до кафе з вулиці, ОСОБА_1 показав йому ніж,
який був у нього у внутрішньому кармані куртки. На його запитання
останній відповів, що він придбав ніж
просто так.

Після
цієї розмови вони продовжили вживати спиртні напої, однак через деякий час, через велику кількість випитого йому стало
погано, він залишив приміщення кафе та
пішов додому, залишивши Андрієнка в
кафе. Крім ОСОБА_1, інших відвідувачів,
у кафе не було. Про все що сталося в кафе він взнав від працівників
міліції.

Допитаний у
судовому засіданні свідок Никитенко В.М.
ствердив, що

08 лютого 2007 року приблизно з
08.00 год.
близько 11.00 год., коли він знаходився у павільйоні на ринку
Краснодонців та допомагав торгувати рідним,
оскільки у той час було багато покупців,
незнайомий хлопець придбав у нього кухонний ніж. Після того, як він розрахувався за ніж, той пішов у невідомому йому напрямку.

Свідок
Никитенко В.М. зазначив, що описаний ним молодий хлопець будь-якими
іншими предметами, якими торгують його
родичі, не цікавився.

При
пред'явленні предметів для впізнання він впізнав кухонний ніж, який був вилучений під час огляду місця події
у кафе „Корчма", як такий, що був ним проданий підсудному Андрієнкові P.O. 08.02.2007 на речовому
ринку „Краснодонців".

Ці обставини у
судовому засіданні визнав і підсудний ОСОБА_1 .

Допитана
як свідок Янчій Н.І. показала, що
08.02.2007р. вона знаходилась на території речового ринку Краснодонців у
власних справах. Приблизно о 12.30
год., повертаючись з ринку додому та
проходячи повз кафе „Корчма", вона
почула від жінок, які стояли біля входу
у це кафе, розмову про те, чому так довго не їде швидка допомога. Тоді
дізнавшись від цих жінок, що у кафе
невідомому чоловікові був нанесений удар ножем,
і у цей час ніхто медичної допомоги йому не надає, вона,
як фельдшер пройшла у приміщення кафе,
де двоє жінок вказали їй на місце,
де лежав потерпілий.

Вона
перевірила пульс потерпілого, який на
той час вже не прощупувався, та, побачивши велику пляму крові на підлозі під
потерпілим, зрозуміла, що він мертвий, будь-яких ознак життя його не було.

Аналогічні
обставини, які були на місці події
ствердила і свідки Надь О.Й., Романів М.
Ю.. Свідок Романів М. Ю. крім того показала,
що з кафе „Корчма" вибігла офіціант цього закладу на ім'я Надія та
почала голосно кричати: „Ловіть

його! Викликайте швидку, міліцію,
охоронців!", показуючи у
напрямку, куди побіг молодий хлопець. На
її крик ніхто з присутніх поблизу кафе „Корчма" не реагував, оскільки з слів.Надії не було зрозуміло, кого ловити та у зв'язку з чим.

Далі
офіціант кафе „Корчма" пояснила, що
молодий хлопець ударив ножем відвідувача їхнього кафе, після чого вибіг з кафе.

Допитні
в судовому засіданні як свідки педагогічні працівники ліцею, де навчався підсудний Король М. І., Малиш В.П., ОСОБА_7 ,
Лупич В.І. показали, що
Андрієнко навчався посередньо, в
останній період став пропускати навчання без поважних причин, особливого інтересу до навчання він не
проявляв був на державному утриманні. Міг появитися в до ліцею у нетверезому
стані. Ніхто його і брата не обижав, про це вони не заявляли. За характером
він емоційний, імпульсивний.

Свідок
Король М. І. крім того показала, що 08.02.2007 о 09.15 побачила ОСОБА_1 у приміщенні
ліцею. Він пояснив їй, що у зв'язку із
запаленням легень знаходиться на лікуванні. Після цього, коли почались заняття, вона помітила, що з пар пішов також і учень ОСОБА_6. Приблизно о 13.00 год. її
викликала завуч ліцею та повідомила, що
ОСОБА_1 знаходиться
у ліцеї у нетверезому стані.

Після
чого, вона пішла до виходу з приміщення
ліцею, де у коридорі побачила ОСОБА_1 Він був у
нетверезому стані. Майстер ліцею Малиш В.П., стоячи біля входу у приміщення ліцею, говорив з ним з приводу його поведінки. Після
того, як до них приєднався ОСОБА_7 ,
він забрав ОСОБА_1 з навчального закладу та повів у напрямку виходу з
території ліцею.

Свідок
Малиш В.П. також підтвердив, що 08 лютого 2007 року, разом із керівником фізичного виховання
ОСОБА_7 бачили ОСОБА_1 в ліцеї.Коли він
запитав його, що він тут робить у
нетверезому стані, останній нецензурно
висловлюючись, обурився. У зв'язку цим
він зробив йому зауваження.

За ним
продовжив розмову керівник фізичного виховання ОСОБА_7 Свідок ОСОБА_7 у судовому
засіданні також ствердив, що 08 лютого 2007 року, коли він знаходився у кабінеті
директора, туди приблизно о 14.00 год. зайшла
заступник директора з навчальної частини Вайда СВ. та повідомила, що на першому поверсі ліцею у коридорі
знаходиться у нетверезому стані учень ОСОБА_1.

Після
цього він разом з директором спустився униз. На той час там був ОСОБА_1 та майстри
виробничого навчання Король М. І. та Барчан В.Є.

ОСОБА_1 був у
нетверезому стані та іноді під час розмови з майстрами, які намагались його заспокоїти, відповідав на їхні зауваження досить
агресивно.

При
цьому він сказав, що у ліцеї ображають
його брата, тому він прийшов його
захистити. З його розмови не можна було зрозуміти, кого він має на увазі, оскільки через сп'янілий стан ОСОБА_1 не міг нормально
висловитись.

По
дорозі ОСОБА_1 постійно
повторював, що не допустить, щоб ображали його брата, але заспокоївшись, несподівано сказав, що він „завалив на базарі мужика". При
цьому він додав, щоб він нікому не
говорив про це. Прізвища цього чоловіка він не назвав. Словам ОСОБА_1 він не
повірив, та попросив його піти додому
проспатись. При цьому, не сприймаючи
слова ОСОБА_1 всерйоз, запитав: „А як же міліція?". На що
ОСОБА_1 із насмішкою відповів, що він
пройшов позв працівників міліції без перешкод.

ОСОБА_7
, вислухавши ОСОБА_1 сказав, щоб він йшов або у міліцію, або додому проспатись, після чого ОСОБА_1 попрощався та швидким
кроком, майже бігом, пішов у напрямку вул. Гагаріна.

Свідок
Голубка П.В. пояснив, що 08 лютого 2007 року будучи на
чергуванні в Ужгородському MB УМВС близько 11.00
год. по телефону надійшло повідомлення з лікарні про те, що у кафе,
яке знаходиться на речовому ринку

„Краснодонців", невідомому чоловікові нанесено ножове
поранення. На місце події виїхали оперативна група працівників міліції.

Близько
13.00 год. до нього звернувся черговий Могіш О.Ф. та сказав, щоб він йшов до свого кабінету поговорити із
молодим хлопцем, який щойно повідомив
йому про те, що він причетний до
події, яка відбулась на речовому ринку
„Краснодонців", що саме він наніс
потерпілому ножове поранення та з'ясувати чи відповідає це дійсності. Він
пройшов до свого кабінету та запросив туди хлопця, який стояв біля входу у коридорі. Ним
виявився неповнолітній ОСОБА_1, який
повідомив йому, що саме він наніс ножове
поранення чоловікові в зазначеному кафе. Останній розповів як все відбувалось.

Письмове
пояснення ОСОБА_1 він не встиг оформити у зв'язку з тим, що до завершення їхньої розмови у відділ
прийшли працівники карного розшуку УМВС України в Закарпатській області, які запитали його, чи це той хлопець, який вчинив злочин. Після того, як він розповів, що йому було відомо від Андрієнка Р.О, вони забрали його.

Явку з
повинною він не відбирав, оскільки
підсудного забрали працівники розшуку.

Із
показань свідка Могіш О.Ф., які
досліджено судом відповідно до кримінально-процесуального закону, також вбачається, що ОСОБА_1 звився 8.02.2007 р. біля в
Ужгородський MB УМВС добровільно з'явився і зізнався у вчиненні умисного
вбивства потерпілого ОСОБА_5

Із
показань свідка Патяника В.І.,
досліджених судом у відповідності до вимог кримінально-процесуального
закону, вбачається що ним особисто у
ОСОБА_1 явка з
повинною не оформлялась, хоча останній
сам з'явився в міліцію і про все зізнався.

Допитана
у судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_3
показала, що онук ОСОБА_1 проживав разом з
нею та дідусем в м. Чопі., оскільки його мати у 2005 р. позбавлена
батьківських прав, а батько важко
хворий. У травні 2004 року
рішенням суду її було визнано опікуном обох онуків - Романа та його
брата Сергія, 1991 р.н. Вона одна
займалась їх вихованням.

У 2006 році Андрієнко
Р. перевівся з Хустського ліцею на 2
курс Ужгородського професійного машинобудівного ліцею.

З
матір'ю Роман не підтримував ніяких відносин. Вони не спілкувались увесь цей
час. Вона жодного разу не цікавилась у
неї, як ростуть, виховуються її діти. Таке відношення до дітей
викликало у них певні емоційні розлади.

Вдома
Роман друзів майже не мав. Спілкувався він переважно лише зі своїми
однокласниками, родиною. Самою близькою
людиною Романа був його брат Сергій,
якому він довіряв та з яким ділився усім. Останній любить та захищає його у всьому.

08 лютого 2007 Роман о 08.00 год. поїхав з
дому за стипендією. Вона його умовляла не їхати, оскільки він ще не долікувався. Однак, він сказав,
що скоро повернеться. Онука чекали дома цілий день і лише увечері вона
дізналась про те, що Роман вчинив злочин.

За
характером Роман намагався бути лідером у всьому. Був емоційною людиною, його можна було легко вразити. Він не
любив, коли на нього кричали, підвищували голос. Однак,
якщо в сім'ї виникали конфлікти,
він намагався усе згладити.

Допитаний
у судовому засіданні як свідок Андрієнко CO. (молодший брат
підсудного) показав, що в ліцеї його
ніхто з педагогів не обижав, він мав сутичку з одним із учнів і про це розповідав
брату ОСОБА_1. Однак не
вважає це серйозним.

Із показань свідка Андрієнко Л.В. (матері
підсудного), досліджених у судовому засіданні у відповідності до
вимог кримінально-процесуального закону,
вбачається, що вихованням сина ОСОБА_1 ні
вона, ні батько тривалий час не займались. Син, будучи
неповнолітнім, проживав окремо
з бабкою ОСОБА_3.

Протоколом
огляду місця події від 08.02.2007
року встановлено, що у приміщенні
кухні кафе „Корчма" на ринку Краснодонців на підлозі виявлено труп
громадянина ОСОБА_5 з проникаючим пораненням в області грудної клітки справа.

Окрім
цього, на підлозі у приміщенні кафе
поряд з одним із столиків виявлено кухонний ніж з слідами речовини бурого
кольору, схожих на кров, змиви якої були вилучені з місця події, що підтверджує зазначені вище обставини, спосіб та місце вбивства потерпілого.

Згідно
висновку судово-медичного експерта №
94 від 06.03.2007 смерть
громадянина ОСОБА_5 настала внаслідок проникаючого ножового поранення грудної
клітки з пошкодженням правої легені та печінки,
що у свою чергу призвело до масивної зовнішньої та внутрішньої
кровотечі, яка ускладнилась шоком, що і став безпосередньою причиною його
смерті.

Тілесні
ушкодження, виявлені при дослідженні
трупа ОСОБА_5, а саме: проникаюча
колото-разіна рана грудної клітки справа,
рана правої легені, рана правої
долі печінки, гемопневмоторакс
справа, перелом 6-го ребра, знаходяться у прямому причинному зв'язку із
настанням його смерті, вкладаються у час
події, яка мала місце 08.02.2006.

Окрім
цього, при судово-медичному дослідженні
трупа ОСОБА_5 експертом виявлено два ранові канали, перший з яких проходить майже у
горизонтальному напрямку, другий -ззаду
наперед, зверху вниз, справа наліво.

Як
вбачається з висновку судово-медичного екперта-криміналіста № 37-мк від 30.03.2007 тілесні
ушкодження, виявлені при
судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_5,
могли виникнути внаслідок дії клинка ножа, вилученого 08.02.2007 з місця події у кафе „Корчма" та наданого на
експертне дослідження.

Оглянутими
в судовому засіданні речовими доказами підтверджено, що вбивство потерпілого ОСОБА_5 було вчинено
у спосіб та при обставинах, встановлених
у судовому засіданні.

Допитаний
у судовому засіданні експерт Ужгородського міжрайонного відділення
судово-медичної експертизи Лукач М. Т ствердив,
що тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-разіної рани грудної
клітки справа, рани правої легені, рани правої долі печінки, гемопневмоторакса справа, перелому 6-го ребра виникли внаслідок двох окремих ударів ножем, а саме після нанесення ножем першого
удару, яким було пошкоджено праву
легеню, ніж був частково витягнутий і
під другим кутом був нанесений другий удар в область правої долі печінки.

Вказаний
механізм заподіяння смерті об'єктивно стверджений виявленими при
судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_5 двох окремих ранових каналів, тому пояснення ОСОБА_1 про інший
механізм виникнення цих пошкоджень є необгрунтованими.

Висновком
судово-цитологічної експертизи №
24 від 28.02.2007р. встановлено, що на
недопалках, вилучених з місця події 08.02.2007 у кафе „Корчма", виявлені епітеліальні клітини людини, які могли походити від ОСОБА_1. Проте, що він курив у кафе визнав у судовому
засіданні і сам підсудний.

Згідно
висновку судово-імунулогічної експертизи №
57 від 13.03.2007 у змивах
з підлоги основного залу та підлоги у кухні кафе „Корчма", а також змиві з ножа, вилученого 08.02.2007 з місця події знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_5.

За висновком судово- дактилоскопічної
експертизи № 246 від 06.03.2007 p.,
слід пальця руки,
вилучений на дактилопілівку з
лівого підлокітника пластикового
стільця синього кольору, що
знаходився за столом ближче до кахельної пічки,
залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_1

Висновком
комплексної психолого-психіатричної експертизи № 64 від 20.03.2007
року встановлено, що ОСОБА_1 на час вчинення
злочину, який йому інкримінується, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними
(тобто був осудним), ознак
фізіологічного афекту як підстави сильного душевного хвилювання не
виявляв, та перебував у стані емоційного
збудження, яке розвинулось на фоні
звичайного алкогольного сп'яніння.

З цього
ж висновку вбачається, що ОСОБА_1 виявляє ознаки
асоціального розладу поведінки, про що
свідчить уникнення ним відвідування навчального закладу, емоційна неврівноваженість, дратівливість, конфліктність, схильність до агресії.

Як видно
ОСОБА_1 за
характером неврівноважений,
дратівливий, конфліктний, схильний до агресії. Ці риси його характеру
підтверджені як наведеним висновком содово-психолого-психіатричної експертизи, так і показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_9, Король М. І., Вайда
С. В. та іншими, а також приєднаними до
справи характеристиками підсудного та іншими даними про особу.

Про
нікчемну поведінку підсудного ОСОБА_1 свідчить і той факт,
що він, на отриману стипендію
замовляв багато спиртного, яке не в
змозі був випити. На зауваження працівників кафе та свого друга ОСОБА_6В. не
купляти більше спиртне не реагував.

Не
грунтується на матеріалах справи доводи ОСОБА_1 на свій захист
про те, що його дії були викликані
неправильною поведінкою потерпілого ОСОБА_5,
який, нібито, необґрунтовано звинуватив його у тому, що він безпідставно ображає працівницю кафе
„Корчма" та висловив на його адресу образливі і принизливі слова. У
судовому засіданні встановлено, що
ніяких особистих стосунків між потерпілим Фельцаном В.І. та підсудним ОСОБА_1 не було. Про
відсутність між ними розмови категорично ствердили свідки ОСОБА_8 1., ОСОБА_10,
ОСОБА_9, які були безпосередніми
очевидцями події.

Про хуліганський
мотив ОСОБА_1 свідчить
і те, що будучи в нетверезому
стані, він холоднокровно встромив ножа
потерпілому до грудної клітки ззаду,
після чого постояв, подивився на
потерпілого, який звав на допомогу, а потім спокійно вийшов з приміщення кафе, пішов до ліцею з'ясовувати стосунки з уявними обидчиками молодшого брата
та педагогами, хоча для цього у нього не
було жодних підстав. Тут же викладачу ОСОБА_7
він гонорово заявив, що тільки но «завалив на базарі мужика».

Потерпілий
ОСОБА_5 же за характером був людиною спокійною,
дружньою, хорошим сім'янином і
працівником. Ці дані та наведені вище
докази свідчать, що останній не
висловлювався на адресу підсудного ОСОБА_1 тими образливими
словами, на які вказує останній. Про це
ОСОБА_1 не
вказував і в своїх перших поясненнях та на допиті 8.02.2007 року як
підозрюваного.

Тому, апеляційний суд вважає, що такий хибний мотив своїх злочинних дій - помсту, образу ОСОБА_1 обрав як спосіб
захисту від пред'явленого обвинувачення,
а наведені докази свідчать, що
умисне вбивство потерпілого ОСОБА_5 вчинено ним внаслідок явної неповаги до
суспільства, нехтування
загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі та без будь-якої
причини.

Абсолютно необгрунтованим є
і твердження ОСОБА_1
про відсутність у нього умислу на позбавлення життя
потерпілого ОСОБА_5, які повністю
спростовано зібраними у справі доказами.

Зокрема, застосоване ним знаряддя вбивства - кухонний
ніж, з довжиною клинка 183 мм, механізм та локалізація заподіяння тілесних
ушкоджень, а саме: нанесення двох ударів
в область життєво важливих органів людини,
безумовно свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 прямого умислу
на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_5

Суд
відхиляє як необґрунтоване і твердження захисника, висловлене у судових дебатах, проте,
що мотивом таких дій підсудного ОСОБА_1 могло бути
сильне душевне хвилювання і злочин ним вчинено у цьому стані. Яких-небудь даних
про те, що ОСОБА_1 вчинив умисне
вбивство потерпілого ОСОБА_5 у стані сильного душевного хвилювання у справі
немає.

Зібраними
у справі доказами спростовано і заяву підсудного про нібито образливе ставлення
до нього потерпілого ОСОБА_5.

Оцінивши
досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд
вважає, що такі дії ОСОБА_1 підлягають
кваліфікації за п. 7 ч. 2 ст. 115 Кримінального
кодексу України, як умисне протиправне
заподіяння смерті іншій людині з хуліганських мотивів.

При
призначенні ОСОБА_1
покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, дані про його особу, зокрема,
характеристику по місцю навчання,
проживання, а також те, що раніше він до кримінальної
відповідальності не притягувався. Відповідно до
ст. 66 КК України
обставинами, що пом»якшують покарання є
вчинення злочину неповнолітнім та з'явлення його із зізнанням до
правоохоронного органу. Згідно ст. 67
КПК України обставиною, що обтяжує
покарання ОСОБА_1
є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З
матеріалів справи видно, що хоча умови
проживання в сім»ї підсудного ОСОБА_1 були складні,
однак у встановленому законом порядку йому було призначено опікуна із
числа його близьких рідних, він разом з
братом був влаштований на навчання за рахунок державних коштів, ним опікувалися в колективі ліцею, він отримував стипендію, однак сам не цінував таке гуманне ставлення
до нього з боку суспільства.

З
викладених вище мотивів не може бути визнано,
як стверджує захисник, і такі
обставини, що пом'якшують покарання як
вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними
діями потерпілого та внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Цивільний позов
не заявлено.

Оскільки
Підсудний ОСОБА_1
вчинив злочин неповнолітнім і таким є на момент постановления вироку, власних коштів немає і неспроможний
відшкодувати судові витрати у справі в розмірі 410 грн. 56
копійок (за проведення судово-психолого-психіатричної та дактилоскопічної
експертиз), апеляційний суд вважає, що відповідно до ст. 93
КПК України такі слід прийняти на рахунок держави.

Згідно
протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_1 був затриманий 8 лютого 2007
року, тому строк відбуття покарання йому
слід зарахувати з часу затримання.

Відповідні
заходи в порядку ст. 23-1
КПК України про усунення причин і умов,
що сприяли вчиненню злочину органом досудового слідства вжито.

Речові
докази у справі відповідно до ст. 81
КПК України ніж, рахунок, знищити,
одяг - повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК
України, апеляційний суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_1 винним за п. 7 ч.2 ст. 115 Кримінального
кодексу України і призначити йому покарання - за п. 7
ч.2 ст. 115
Кримінального кодексу України десять років позбавлення волі.

Початок
строку відбуття покарання ОСОБА_1 визначити з 8 лютого 2007 року, тобто з моменту його затримання.

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 залишити тримання під вартою.

Речові
докази у справі згідно ст. 81
КПК України ніж, рахунок -знищити, одяг-повернути потерпілій ОСОБА_4

Відповідно
до ст.
93 КПК
України судові витрати в розмірі 420
грн. 56 коп.
прийняти на рахунок держави.

На
вирок, особами коло яких визначено у
статті 348 КПК
України, можуть бути подані касаційна
скарга та подання до Верховного Суду України через апеляційний суд
Закарпатської області в місячний строк із дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_1 у той же строк і
в тому ж порядку - із
часу вручення йому
копії вироку.