24.06.2015
Справа № 642/5275/15-к
Провадження № 1кс/642/1742/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , ст.слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання ст.слідчого ВР ДТП СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Ст.слідчий ВР ДТП СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме автомобіля «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування. Також просив зберігання автомобіля «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам штрафного майданчика за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б.

Як вбачається з наданих матеріалів, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000136 від 20.06.2015 року, зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 19.06.2015 року близько 20:00 год. на а/д «Київ-Харків-Довжанський» в районі 476км + 180м автомобіль «Шкода-октавія» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , здійснив наїзд на перешкоду з послідуючим зіткненням з автомобілем «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті зазначеного ДТП водій автомобілю «Хюндай І-30» ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

Згідно із облікової картки інформаційної системи УДАІ, автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 .

Автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме: відсутній передній бампер, деформація правого переднього крила, правої передньої дверки, правого переднього диску колеса.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи те, що 20.06.2015р. під час огляду місця події автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, зазначив, що вжиття арешту майна є необхідною мірою.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання, та вказав, що його дружина, яка є власником майна, на цей час знаходиться у лікарні з переламом ніг внаслідок даного ДТП і не може з`явитися до суду. У разі задоволення клопотання на нього буде покладено обов`язок оплатити знаходження автомобілю на штрафному майданчику. Відчужувати, або ремонтувати автомобіль без дозволу слідчого він не збирається.

Суд, вислухавши слідчого, представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України не допускається застосування заходів кримінального провадження якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч.1,2 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу
Як вбачається з наданих матеріалів в ЄРДР за №0000136 від 20.06.2015 року, зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Відповідно до відомостей з облікової картки транспортного засобу, автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання не вбачається, що будь-яка особа на цей час є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Окрім того, хоча кримінальне провадження ведеться за ч.1 ст. 286 КК України, слідчим не зазначено, які саме тілесні ушкодження спричинено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і якої тяжкості ці тілесні ушкодження. Хоча тяжкість тілесних ушкоджень при ДТП є визначним критерієм для правової кваліфікації злочину.
Таким чином, ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженню не є тією особою, на майно якої можливо накласти арешт відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України і не може нести відповідальність за осіб яким не повідомлено про підозру.

В клопотанні слідчий зазначає, що автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, проте, не вказано, якому саме з чотирьох пунктів ч.2 ст.167 КПК України відповідає вказаний автомобіль. Будь-яких процесуальних рішень про призначення по кримінальному провадженню експертиз слідчий до суду не надав.

Також, слідчим не доведено, що лише такий виключний засіб забезпечення позову, як арешт автомобілю із переданням його на зберігання на штрафний майданчик, здатний забезпечити завдання слідства, і що без застосування такого заходу, слідові інформація на автомобілі може бути втрачена.

Всі перелічені обставини у своїй сукупності не дають підстав вважати, що потреби досудового розслідування відповідають вимогам п.п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України, тобто слідчим не доведено, що вони виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Виходячи з змісту та в контексті ст.170 КПК України щодо осіб які не є підозрюваними (яким в порядку ст.ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку ст.291 КПК України) або особи які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Таким чином, з огляду на наведене, слідчий суддя визнає клопотання слідчого про накладення арешту передчасним і не вбачає правових підстав у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 171-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ст.слідчого ВР ДТП СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Хюндай І-30» реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1