Справа № 127/7628/15-к
Провадження № 1-кп/127/712/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2015 р. за № 00000587, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Липовецького району Вінницької області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом 29.01.2015 р. біля 11.15 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території Центрального ринку по просп. Коцюбинського, 13 в м. Вінниці, біля свого торгівельного місця № 1782 побачив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_5 , з якою у нього виникла словесна суперечка. В ході вказаної суперечки ОСОБА_7 почав умисно наносити ОСОБА_5 удари в різні частини тіла, а саме: декілька ударів рукою в область обличчя та задньої частини голови, декілька ударів ногою в область верхньої частини ноги. Внаслідок даних ударів ОСОБА_5 впала на землю та втратила свідомість.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в правій скроневій ділянці, синці в правій надбрівній ділянці, крововиливу в слизову десни проекції 2-3-го верхніх зубів справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох саден та синця на передній поверхні колінного суглоба, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 394 від 26.03.2015 р. утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду пояснив, що в кінці січня 2015 року він стояв на Центральному ринку біля своєї торгової точки, до якої підійшла потерпіла, з якою він не був знайомий, та закрила оглядовість товару. Він зробив потерпілій зауваження, на що остання почала до нього лаятись та кричати. Він відійшов в сторону, а потерпіла пішла в сторону кафе. Приблизно через 5 хв. потерпіла повернулась та продовжила кричати до нього, тому він відштовхнув потерпілу, внаслідок чого вона впала на столи. Ударів він потерпілій не наносив. Після цього до потерпілої підбігли люди, які допомогли їй сісти. Він не звернув уваги, хто підходив до потерпілої.

Він відштовхнув потерпілу лівою рукою в ділянку грудей. Він відштовхнув потерпілу, оскільки вона, розмахуючи руками, йшла до нього.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 29.01.2015 р. біля 10.30 год. вона була на Центральному ринку. Кожного ранку вона ходить в кафе та бере своїм працівникам сніданок. По дорозі вона купила лежні, але у продавця не було решти й вони зупинились між торгівельними рядами. В цей час її шарпнув обвинувачений і почав її ображати та лаятись до неї. Після цього вона пішла в кафе і побачила, що загубила ґудзик шуби, тому вона повернулась, щоб спробувати знайти його. Коли вона проходила повз робоче місце обвинуваченого, вона відчула удар ззаду по голові та копняка, внаслідок чого вона впала на землю. Внаслідок падіння вона вдарилась головою. Один удар було нанесено в потиличну частину, два удари у верхню частину ноги та один удар ногою в область поясниці. При падінні вона вдарилась правою частиною голови.

Коли їй допомогли сісти, обвинувачений продовжував до неї кричати.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілою відбувся біля його робочого місця, ОСОБА_9 працює поряд з ним: проходила жінка, яка продавала пиріжки, а інша хотіла їх купити й вони зупинились навпроти них. ОСОБА_9 попросив їх відійти і не заступати товар, на що потерпіла сказала, що зараз відійде, проте ОСОБА_9 почав її ображати та лаятись до неї. Потім потерпіла пішла до кафе і повернулась через декілька хвилин. Вважає, що ОСОБА_9 подумав, що жінка повернулась, щоб продовжити сварку і штовхнув її ногою, внаслідок чого жінка впала. До них прийшов контролер ринку, який викликав міліцію та швидку допомогу.

Спочатку ОСОБА_9 шарпав потерпілу, внаслідок чого у неї відлетів ґудзик, а потім вдарив її по голові, проте вона не може сказати, як саме і чим було нанесено удар. Після цього ОСОБА_9 вдарив потерпілу по сідницях і жінка впала.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що між обвинуваченим та потерпілим був конфлікт: ОСОБА_9 зробив потерпілій зауваження, відштовхнув її від себе. Чи наносив ОСОБА_9 удари потерпілій він не бачив. Від поштовху жінка впала на землю. Ініціатором конфлікту була потерпіла. Він бачив, як обвинувачений відштовхнув потерпілу від себе в область грудей.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона знаходилась на своєму робочому місці і почула крик ОСОБА_12 , який кричав до потерпілої. Потім ОСОБА_9 наздогнав потерпілу і вдарив її ногою, внаслідок чого та впала і втратила свідомість. Жінка впала і вдарилась головою (правою стороною обличчя) об землю. Вона бачила удар, нанесений обвинуваченим в область спини потерпілої.

Судом також було досліджено й інші докази, зібрані у справі, а саме:

· висновок експерта № 151 від 11.02.2015 р., відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в правій скроневій ділянці, синці в правій надбрівній ділянці, крововиливу в слизову десни проекції 2-3-го верхніх зубів справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох саден та синця на передній поверхні колінного суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

· висновок експерта № 394 від 26.03.2015 р., згідно з яким у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в правій скроневій ділянці, синці в правій надбрівній ділянці, крововиливу в слизову десни проекції 2-3-го верхніх зубів справа, синця на задній поверхні правого плеча, двох саден та синця на передній поверхні колінного суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; кількість, характер, локалізація та морфологічні особливості вказаних вище тілесних ушкоджень передбачають застосування, як безпосередньої прямої травматичної дії, тобто нанесення ударів тупими твердими предметами з місцями прикладання сили в ділянках волосяної частини голови та обличчя справа, в ділянках правого плеча та правого колінного суглобу, так і в результаті комбінованого механізму травми, а саме: нанесення удару (ів) тупим (и) предметом (ами) з послідуючим (и) ударом (ами) та контактом відповідними поверхнями, в тому числі під час або внаслідок падіння, що в свою чергу, може узгоджуватись з обставинами, на які посилаються в своїх показаннях потерпіла ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ;

· протокол проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 р. з потерпілою ОСОБА_5 , відповідно до якого остання розповіла та показала на місцевості про обставини утворення у неї тілесних ушкоджень, вказала, яким чином ОСОБА_7 наносив їй удари і яким чином вона внаслідок їх нанесення падала;

· протокол проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 р. зі свідком ОСОБА_11 , згідно з яким остання розповіла та показала на місцевості про обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, показала, куди саме обвинувачений наносив удари і яким чином внаслідок їх нанесення потерпіла падала на землю, яким чином і якими частинами тіла вона контактувала із землею;

· протокол проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 р. зі свідком ОСОБА_8 , відповідно до якого остання розповіла та показала на місцевості про обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій, показала, куди саме обвинувачений наносив удари і яким чином внаслідок їх нанесення потерпіла падала на землю, яким чином і якими частинами тіла вона контактувала із землею.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт наявності конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_5 . Дана обставина обвинуваченим не заперечувалась і була підтверджена як показаннями потерпілої, так і показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що він потерпілій ударів не наносив, а лише шарпав її та штовхнув, внаслідок чого та впала на столи. Поштовх він здійснив у область грудей потерпілої. Потерпіла в судовому засіданні зазначила, що обвинувачений наніс їй удар в задню частину голови та в область поясниці-сідниць, внаслідок чого вона впала на землю. Аналогічні показання потерпілою було надано і під час проведення з нею слідчого експерименту. Вказані показання потерпілої узгоджуються і з показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які як в судовому засіданні, так і під час проведення з ними слідчого експерименту зазначали, що обвинувачений шарпав потерпілу, після чого наніс їй удар ногою в область поясниці сідниць, внаслідок чого потерпіла впала на землю. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні також зазначив, що потерпіла впала на землю внаслідок поштовху, здійсненого обвинуваченим.

Таким чином, в судовому засіданні ніким не заперечувався факт падіння потерпілої внаслідок здійсненого поштовху. При цьому суд враховує, що потерпіла в судовому засіданні зазначила, що перед нанесенням удару в область поясниці сідниць обвинувачений вдарив її чимось в задню частину голови над потилицею. Однак, згідно з висновками проведених під час досудового розслідування судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень в місцях нанесення обвинуваченим ударів у потерпілої виявлено не було. Зі змісту висновку судово-медичної експертизи № 394 від 26.03.2015 р. випливає, що виявлені у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись, як внаслідок безпосередньої прямої травматичної дії, тобто нанесення ударів тупими твердими предметами з місцями прикладання сили в ділянках волосяної частини голови та обличчя справа, в ділянках правого плеча та правого колінного суглобу, так і в результаті комбінованого механізму травми, а саме: нанесення удару (ів) тупим (и) предметом (ами) з послідуючим (и) ударом (ами) та контактом відповідними поверхнями, в тому числі під час або внаслідок падіння, що в свою чергу, може узгоджуватись з обставинами, на які посилаються в своїх показаннях потерпіла ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Зважаючи на ту обставину, що в судовому засіданні жоден з учасників судового провадження, в тому числі й потерпіла, не зазначив про нанесення обвинуваченим ударів в ділянки, на яких виявлено тілесні ушкодження, суд вважає, що останні утворились у потерпілої саме внаслідок її падіння від спричиненого обвинуваченим поштовху, що не суперечить висновку експерта № 394 від 26.03.2015 р.

Також суд приймає до уваги, що зі змісту ч. 1 ст. 125 КК України випливає, що відповідальність за вчинення вказаного злочину настає у разі спричинення умисного легкого тілесного ушкодження. Тобто суб`єктивна сторона даного злочину характеризується наявністю прямого умислу обвинуваченого на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 було здійснено поштовх потерпілої, внаслідок якого остання впала на землю. Згідно з висновком проведеної судово-медичної експертизи виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, зазначених потерпілою та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а також потерпілою ОСОБА_5 , тобто саме внаслідок падіння потерпілої на землю від здійсненого обвинуваченим поштовху. Інших доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження утворились у останньої внаслідок здійсненого обвинуваченим удару суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що спричинення потерпілій виявлених у неї тілесних ушкоджень не охоплюється складом кримінального караного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Таким чином, зважаючи на ту обставину, що стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом тієї обставини, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження утворились внаслідок прямого травмуючого контакту від спричинених обвинуваченим ударів, суд вважає, що обвинувачений відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України підлягає виправданню в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, визнати невинуватим і виправдати в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2015 р. за № 00000587, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: