Справа №
11-239/2007 рік Головуючий
Категорія: ст. 186 ч.2
КК України Доповідач
апеляційної інстанції: Губа О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня
2007 року колегія судців судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Ржепецького
О.П.

суддів: Маркової
Т.О., Губи О.О.

за
участю прокурора: ОСОБА_7

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну

справу
за апеляціями засудженого ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_3 на вирок

Березнегуватського
районного суду Миколаївської області від 25 січня 2007

року
року, яким засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,

уродженця АДРЕСА_1,

громадянина України, з неповною
середньою освітою,

неодруженого, непрацюючого, раніше судимого

Березнегуватським
районним судом Миколаївської області:

· 16.11.1998
року за ст. 81 ч. 2 КК України 1960 року до 2 років виправних робіт з
відрахуванням 20% заробітку в доход держави;

·
18.06.1999 року за ст. 206 ч. 2 КК України 1960 року до 1
року позбавлення волі;

·
27.04.2000 року за ст. 86 ч. 2 КК України 1960 року до 6
років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 23.09.2005 року,

- за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років
позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та
засуджено за грабіж майна потерпілої ОСОБА_3. за наступних обставин.

5 жовтня
2006 року близько 21 години ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
в будинку ОСОБА_4 АДРЕСА_2 в гостях, умисно штовхнув ОСОБА_3 руками в груди,
натягнув їй на голову одяг, в якій та була одягнена, а потім відкрито в
присутності ОСОБА_4та ОСОБА_5 вихватив із одягу потерпілої ОСОБА_3 320 грн.

Після чого ОСОБА_1 залишив місце події, викраденим майном
розпорядився за своїм розсудом.

В апеляції потерпіла ОСОБА_3, не оспорюючи доведеності
вини ОСОБА_1 та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити, пом'якшити
покарання, призначивши його без позбавлення волі. Посилається на відсутність у
нього до ОСОБА_1 будь-яких претензій, відшкодування заподіяної їй шкоди
родичами засудженого. Крім того, апелянт вважає, що судом не врахована її думку
про призначення ОСОБА_1 покарання без позбавлення волі.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, посилаючись на суворість
призначеного покарання, просить вирок суду змінити» пом'якшити покарання,
призначивши його з застосуванням ст. 69 КК України. Посилається, що суд не в
повній мірі врахував пом'якшуючи покарання обставини, а саме: визнання вини та
щире каяття у вчиненому, стан його здоров'я (хворіє на туберкульоз), а також
те, що у нього на утриманні знаходиться 2 дітей ОСОБА_6, з якою він на протязі
тривалого часу знаходиться в фактичних шлюбних відносинах.

В запереченнях на апеляцію прокурор Березнегуватського
району Миколаївської області просить апеляцію засудженого залишити без задоволення,
а вирок суду - без зміни. Вважає, що призначене судом ОСОБА_1 покарання
відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставинам його вчинення та
особі засудженого. На думку прокурора, доводи засудженого, що він має на
утриманні 2 неповнолітніх дітей, є безпідставними та такими , що не
відповідають дійсності, оскільки батьками неповнолітніх дітей є ОСОБА_6 та
ОСОБА_8, які знаходились в шлюбі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7, який
просив апеляції засудженого та потерпілої залишити без задоволення, а вирок
суду - без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_1 ґрунтуються на доказах,
детально викладених у вироку, що не заперечуються в апеляції апелянтами.

Дії
ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно.

3

Покарання ОСОБА_1 призначено судом згідно вимог ст. 65,
66, 67 КК України. Суд врахував, що він скоїв тяжкий злочин в стані
алкогольного сп'яніння, раніше судимий, а також його щире каяття у вчиненому,
негативну характеристику, а тому призначив йому покарання в мінімальних межах,
передбачених ст.186 ч. 2 КК України.

Що стосується твердження засудженого щодо знаходження на
його утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6, з якою він знаходився в фактичних
шлюбних відносинах, то вони необгрунтовані, оскільки згідно свідоцтв про
народження він не є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_6 (а.с.151-152). До того
ж, діти ОСОБА_6 знаходяться під опікою їх бабусі ОСОБА_9на підставі рішення
Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 11 червня 2006 року
(а.с. 150).

Також посилання засудженого ОСОБА_1 в апеляції на
незадовільний стан свого здоров'я не підтверджуються матеріалами справи та
медичними довідками. А дані акту медичного обстеження на предмет алкогольної
залежності свідчать, що він є здоровим (ах. 68).

Підстав для пом'якшення міри покарання ОСОБА_1, як про це
ставиться питання в апеляціях, колегія суддів не знаходить.

Керуючись
ст. ст. 365,366 КПК України колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
потерпілої ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2007 року
відносно ОСОБА_1 - без зміни.