Справа № 10 - 172/08 р. Головуючий у 1
інстанції Денисюк Р.С.
Скарга на постанову про Доповідач Хлапук Л.І.
закриття кримінальної
справи
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

м. Луцьк 31
липня 2008 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Хлапук Л.І.,

суддів Свистун О.В., Опейди В.О.,

з участю прокурора Гершкевича І.А.,

скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальну справу
за апеляцією помічника Ковельського міжрайонного прокурора, який приймав участь
у розгляді справи на постанову Ковельського міськрайонного суду від 14 липня
2008 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

Вищевказаною постановою суду скасовано постанову заступника начальника
слідчого відділу Ковельського УМВС України у Волинській області від 28 грудня
2007 року про закриття кримінальної справи за ч. 2 ст. 215 КК України (в ред.
1960 р.) щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу злочину.

Потерпілий ОСОБА_2 оскаржив дану постанову до суду. Вважаючи висновок
слідчого передчасним, а проведене досудове слідство неповним, своєю постановою
Ковельський міськрайонний суд від 14 липня 2008 року скасував його постанову та
направив кримінальну справу для проведення додаткового слідства. Вказав про
необхідність в його ході провести відтворення обстановки і обставин події з
усіма очевидцями і учасниками ДТП, усунути суперечності вихідних даних для
проведення судово-автотехнічної експертизи, встановити дійсну швидкість руху
автомашини ОСОБА_1 на момент ДТП.

Не погоджуючись з таким висновком суду, помічник Ковельського міжрайонного
прокурора, який приймав участь у розгляді справи, в своїй апеляції вказує, що
всі зазначені судом слідчі дії проведені, попередні вказівки суду виконані,
підстав сумніватися у висновках автотехнічних експертиз немає. Просив постанову скасувати та постановити
своє рішення, яким скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть справи та доводи апеляції, прокурора, який підтримав апеляцію, скаржника
ОСОБА_2, який заперечив проти неї,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до
задоволення не підлягає.

Як встановлено по справі, 2 червня 1998 року о 16 годині 15 хв. в м. Ковелі
на вул. Незалежності ОСОБА_1, керуючи автомашиною «Фольксваген-Пассат», д.н.
НОМЕР_1 скоїла наїзд на 4-річну ОСОБА_3, яка вибігла на проїжджу частину
дороги. В результаті цього, остання
отримала смертельну травму.

По даному факту було порушено кримінальну справу, яка неодноразово
закривалася з різних підстав. Востаннє постановою заступника начальника СВ Ковельського УМВС 28
грудня 2007 року - з тих мотивів, що ОСОБА_1 не мала технічної можливості
уникнути наїзду на малолітню потерпілу та під час керування транспортним
засобом ПДР не порушувала.

Між тим такий висновок, як справедливо вважав суд, є передчасним і
зроблений на не повно досліджених обставинах справи.

Досудовим слідством в його основу покладено показання самої ОСОБА_1,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - пасажирів її автомашини про те, що та рухалася з
передбаченою в населеному пункті швидкістю - 55км/год. Вона не могла уникнути наїзду на потерпілу,
бо та раптово вибігла на проїжджу частину дороги з-за автомашини «Мерседес»,
який стояв на лівій обочині і утруднював видимість у напрямку її руху.

Саме дану швидкість було взято за основу у вихідних даних, наданих
автотехнічній експертизі. Та, на їх основі, зробила висновок про неможливість
ОСОБА_1 уникнути наїзду шляхом гальмування.

Проте очевидцями ДТП були й інші
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 - водій та пасажир автомашини «Мерседес», пішоходи
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які заявляють про швидкість автомашини «Фольксваген-Пассат»
- 70-80 км/год.

Слідчий відкинув їх пояснення, виходячи з того, що вказана ними швидкість
визначена «на око» і вони не орієнтуються в правильному її визначенні. При
цьому не врахував, що ОСОБА_1 та Стадніки - зацікавлені по справі особи і
вказана ними швидкість автотраспорту теж визначена довільно.

Містяться суперечності в показаннях всіх очевидців події щодо місця
розташування автомашини «Мерседес», яка обмежувала видимість в напрямку руху
ОСОБА_1, розташування потерпілої в момент наїзду та виявлення її трупа після
ДТП. Без усунення їх, як правильно зазначив суд, неможливо визначити момент
виявлення ОСОБА_1 небезпеки для руху, встановити відстань видимості нею пішохода,
дійсну швидкість, з якою рухалась ОСОБА_1 і, в результаті цього, вияснити, чи
мала вона технічну можливість уникнути наїзду. Виходячи, що всі вищевказані
дані взяті зі слів обвинуваченої, суд правильно засумнівався в її результатах.
Тому поставив завдання передопитати всіх очевидців і учасників ДТП, усунувши
розбіжності в їх показаннях, провести з ними відтворення обстановки і обставин
події з виясненням місця знаходження до і після ДТП потерпілої, видимості в
напрямку руху «Фольксвагена-Пассат» та визначення його дійсної швидкості.

Крім того, призначаючи таку експертизу, досудове слідство не повідомило про
це батька загиблої - ОСОБА_2, позбавивши його можливості поставити свої
запитання. Цим самим обмежило його права як потерпілого.

Крім того, органами досудового слідства не виконано вимоги ухвали судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 28.12.2004 року про точне визначення співвідношення величини
повного зупиночного шляху автомобіля в даних дорожніх умовах до величини
відстані, на якій він знаходився від місця наїзду в момент виникнення небезпеки
для руху, з врахуванням доводів ОСОБА_2 про необхідність встановлення дійсного
гальмівного шляху автомашини «Фольксваген-Пассат».

Досудовим слідством не взято до уваги того, що згідно вимог п. 12.3 Правил
дорожнього руху в разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників
руху об'їзду перешкоди.

Не дано оцінку тому факту, що ОСОБА_1 перед наїздом на малолітню
ОСОБА_3 взагалі не гальмувала.

Вищевказана неповнота досудового слідства по справі істотно вплинула на
законність і обгрунтованність його висновку про відсутність в діях ОСОБА_1
складу злочину.

Тому, колегія суддів погоджується із думкою місцевого суду про
передчасність винесення постанови про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_1
з вищевказаних підстав.

Виходячи з вищенаведеного, постанову суду про скасування постанови
начальника СВ Ковельського УМВС залишає без зміни, а апеляцію помічника
Ковельського міжрайонного прокурора, який приймав участь у розгляді справи -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника Ковельського міжрайонного прокурора, який приймав участь
у розгляді справи залишити без задоволення.

Постанову Ковельського
міськрайонного суду від 14 липня 2008 року про скасування постанови заступника
начальника СВ Ковельського УМВС від 28.12.2007 року про закриття кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Головуючий: /підпис/ Хлапук Л.І.

Судді: /підписи/ Свистун О.В., Опейда В.О.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Волинської області Л.І.Хлапук