Справа
№ 05-955км07 Доповідач
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ
у складі:

головуючого - судді Синявського О.Г.,

суддів Гриціва М.І., Пекного С.Д.,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 27 лютого 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2
на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2005 року і ухвалу апеляційного суду Чернігівської
області від 16 січня 2006 року,

в
с т а н о в и л а:

зазначеним вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого -

засуджено за ч.2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення
волі.

ОСОБА_2
визнано винним у тому, що він 23 червня 2005 року, близько 23 год. 30 хв.,
перебуваючи у приміщенні клубу с. Фаївка Н.Сіверського району Чернігівської
області, де він працював ІНФОРМАЦІЯ_2, на грунті неприязних стосунків з
потерпілим ОСОБА_3 умисно наніс йому
удари руками і ногами в область голови і тулубу, заподіявши йому тяжкі тілесні
ушкодження, які спричинили смерть останнього у лікарні 25 червня 2005 року.

В
апеляційному порядку вирок залишено без зміни.

В
касаційній скарзі адвокат ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 просить про скасування судових рішень щодо нього і
закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу злочину,
посилаючись на однобічність досудового і судового слідства і невідповідність
висновків суду фактичним обставинам, встановленим в суді, стверджуючи,
що засуджений ОСОБА_2 не був ініціатором бійки, перебував на роботі, і
захищався від нападу, а тому знаходився у стані необхідної оборони і не
перевищив її межі.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів
знаходить, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок
про доведеність винності ОСОБА_2 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_3
тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть за викладених у вироку
обставин, стверджується показаннями засудженого, свідків, висновками судових
експертиз, речовими та іншими доказами, які об'єктивно оцінені у вироку в
сукупності з іншими фактичними даними, у тому числі і даними висновків
судово-медичної експертизи.

Згідно
з ч.3 ст. 398 КПК України до компетенції касаційного суду не входить перевірка тверджень про
однобічність або неповноту досудового чи
судового слідства та невідповідності викладених у вироку висновків місцевого
суду фактичним обставинам справи, тому
доводи адвоката у цій частині перегляду не підлягають.

За змістом
ст. 67 КПК України оцінка доказів є
виключно компетенцією суду, який постановив вирок. Колегія суддів установила,
що суд першої інстанції дотримався цих вимог закону. Апеляційний суд ретельно
перевірив викладені в апеляціях доводи засудженого і на їх спростування також
навів у ухвалі мотиви, які грунтуються на матеріалах справи, у тому числі щодо
доводів адвоката про те, що ОСОБА_2 при заподіянні потерпілому тілесних
ушкоджень перебував у стані необхідної оборони.

Злочинні
дії засудженого ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно, а
призначене йому покарання відповідає
характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним і даним про його
особу.

Вивченням
матеріалів справи не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що у справі були
допущені порушення вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть
скасування вироку.

Отже,
передбачені законом (ст. 398 КПК України) підстави для призначення справи до
касаційного розгляду з повідомленням учасників судового розгляду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 394 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

В
задоволенні касаційної скарги адвокату ОСОБА_1 відмовити.

С
У Д Д І:

Синявський О.Г. Гриців М.І. Пекний
С.Д.