В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2013 Справа №607/19515/13-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцині О.І.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003345 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше несудимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю: прокурора - Гавіловського Ю.В., потерпілого - ОСОБА_2, обвинуваченого - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченого ОСОБА_1, який працюючи на посаді директора центру продажів та обслуговування клієнтів Тернопільського відділення ПрАТ «СК «Провідна», коли він 08 листопада 2012 року перебував у приміщенні вказаного товариства, що в м.Тернополі по вул.Руській, 24, виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_2, шляхом обману, реалізовуючи який, обвинувачений тоді ж і в тому ж місці, уклав із ОСОБА_2 договір автострахування №06/0657788/2002/12 від 08 листопада 2012 року.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_1, згідно умов вищевказаного договору, отримавши від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 357, 72 грн., з метою незаконно ними заволодіти, не вніс їх у касу товариства та не передав вказаний договір у відділ операційного обліку ПрАТ «СК «Провідна» для його реєстрації, а одержані від ОСОБА_2 грошові кошти незаконно привласнив, витративши їх в подальшому на особисті потреби, чим спричинив даному потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_1 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

21 жовтня 2013 року між потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_1 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_1, а саме за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, судом з'ясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 21 жовтня 2013 року між потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 21 жовтня 2013 року між потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 угоду про примирення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесяти) грн. в доход держави.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_1 та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан