Справа № 1-16/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2011 року ї

Бережанський районний суд Тернпоільської обалсті

в складі:

судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

прокурора Бурика О.М.

представників потерпілої ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника неповнолітнього

підсудного (обвинуваченого) ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього

підсудного (обвинуваченого) ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани кримінальну справу щодо ОСОБА_5, обвинуваченого у вчиненні в стані обмеженої осудності злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та у вчиненні в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння за ч.1 ст. 152 КК України, -

Неповнолітній підсудній ОСОБА_5 в середині серпня 2010 року, точна дата та час досудовим слідством не встановлені, таємно проник через вікно в житловий будинок потерпілої ОСОБА_6, що в с. Вербів Бережанського району Тернопільської області, звідки таємно викрав гроші в сумі 550,00 гривень. З викраденим ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 серпня ОСОБА_5, близько 10 годин, через відчинені двері, зайшов в будинок потерпілої ОСОБА_7, що в с. Вербів Бережанського району Тернопільської області, звідки таємно викрав її мобільний телефон марки KIA 1202, вартістю 180,00 грн., з стартовим пакетом оператора стільникового звязку КиївСтар, вартістю 25,00 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 205,00 гривень. В подальшому ОСОБА_5 викраденим розпорядився на власний розсуд.

Кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених дій, кваліфікованих за ч.3 ст. 185 КК України, надійшла до суду із обвинувальним висновком і судовий розгляд у ній проводиться на загальних підставах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність. 28 серпня 2010 року, біля 10 год. 20 хв., неповнолітній ОСОБА_5, після вчинення крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_7,перебуваючи на подвірї її господарства, що в с. Вербів Бережанського району, побачивши потерпілу, підійшов до неї та із застосуванням погроз і фізичного насильства, кинув потерпілу ОСОБА_7, на землю і скориставшись похилим віком останньої та її безпорадним станом, зґвалтував її, вступивши з нею в статеві зносини всупереч її волі.

Кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення зазначених дій, кваліфікованих за ч.1 ст. 152 КК України, надійшла до суду із постановою про застосування до нього обвинуваченого примусових заходів медичного характеру і підлягає розгляду за правилами, передбаченими главою 34 КПК України.

Вищезазначені кримінальні справи обєднані судом в одне провадження.

В даний час, суд вважає, що розгляд кримінальної справи щодо ОСОБА_5 слід в цілому продовжити за правилами, встановленими главою 34 КПК України з таких підстав, -

Так, у відповідності до вимог ст. 316 КПК України, якщо при розгляді справи в суді буде встановлено, що підсудний під час вчинення суспільно-небезпечних дій був у стані неосудності або в подальшому захворів на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дій або керувати ними, суд виносить ухвалу, а суддя постанову і продовжує розгляд справи за правилами, встановленими главою 34 цього Кодексу.

Згідно акту висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №-220 від 17 листопада 2010 року, підекспертний ОСОБА_5 на час проведення експертизи психічним захворюванням не страждав, не страждав і таким на період скоєння інкримінованого йому злочину, а виявляв та виявляє легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, тобто не в повній мірі міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому відносно скоєного ( крадіжки грошей потерпілої ОСОБА_6 та мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7В.) на час проведення експертизи, його можна вважати обмежено осудним; як не страждаючий психічним захворюванням, підекспертний застосування примусових мір медичного характеру не потребує.

Однак, згідно акту стаціонарної психолого-психіатричної експертизи № 17 від 09 лютого 2011 року, підекспертний ОСОБА_5 виявляє аномалію розвитку у вигляді легкої розумової відсталості зі значними поведінковими розладами, що потребують догляду та лікування, виявляв таку і на період інкримінованого йому злочину ( зґвалтування потерпілої ОСОБА_7В.) , а тому не міг на той час та не може в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

По своєму психічному стану в даний час ОСОБА_5 не може сприймати обставини, що мають значення по справі та давати щодо них правильні покази. ОСОБА_5, який скоїв суспільно небезпечне діяння і виявляє легку розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, що потребують догляду та лікування, потребує застосування до нього примусових мір медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом. Наявність зазначеної хвороби є підставою застосування до підекспертного ОСОБА_5 примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 після вчинення у стані обмеженої осудності злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК, а саме - таємного викрадення грошей в розмірі 550,00 гривень у потерпілої ОСОБА_6, таємного викрадення у потерпілої ОСОБА_7 мобільного телефону NOKIA 1202з стартовим пакетом оператора стільникового звязку КиївСтарта після вчинення в стані неосудності суспільно небезпечного діяння насильницького статевого акту (зґвалтування) потерпілої ОСОБА_8, на даний час виявляє аномалію розвитку у вигляді легкої розумової відсталості зі значними поведінковими розладами, що потребують догляду та лікування, а тому не міг на той час та не може в даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Учасники процесу не заперечують та погоджуються на продовження розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 в цілому за правилами, встановленими главою 34 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.316 КПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В

Судовий розгляд кримінальної справу щодо ОСОБА_5, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та у вчиненні в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння за ч.1 ст. 152 КК України продовжити за правилами глави 34 Кримінально-процесуального Кодексу України

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_9