АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/512/15-к Номер провадження 11-сс/786/114/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
04 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2015 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Бузова Шишацького р-ну Полтавської обл., громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, інваліда 2 групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Визначено термін дії ухвали до 12 год. 10 хв. 22 квітня 2014 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 18.02.2015 року приблизно о 21 год. 30 хв. за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 шляхом застосування насильства заволоділи транспортним засобом ОСОБА_11 , а саме автомобілем « SeatCordoba» д.н.з. НОМЕР_1 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 226 000 гривень.

21.02.2015 року ОСОБА_8 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ухвалі слідчий суддя визнав клопотання слідчого обґрунтованим та задовольнив його.

При цьому вказав, що як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя розцінює ту обставину, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що є особливо тяжким злочином. Також слідчим суддею вказано на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний розлучений, не працює та не має постійного джерела доходу. Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам , визначеним ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 відмовляється від дачі показань, органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , місце перебування останнього на даний час не встановлене та у зв`язку з чим проводяться оперативно-розшукові заходи, суд прийшов до висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З цих же підстав слідчий суддя вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що слідчий суддя не мотивував своє рішення належним чином та допустив порушення норм процесуального закону, що потягло за собою постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали суду. Так, суд незаконно послався на факт відмови від дачі показань підозрюваним, що неприпустимо; не врахував вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом 2 групи, відсутність судимостей, позитивні характеристики, міцність соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців батьків інвалідів 2 групи з якими він постійно проживає та здійснює догляд. Крім того, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України на що суд також не звернув увагу, зокрема, що в тексті клопотання слідчий характеризував особу ОСОБА_8 документами, що характеризують іншого підозрюваного ОСОБА_9 .

Вважає, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України.

Стверджує, що слідчим у клопотанні і прокурором не було жодним чином доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик, передбачений ст. 177 КПК України. А питання про застосування більш м`яких запобіжних заходів в судовому засіданні не вирішувалося взагалі.

На думку захисника, суд мав усі підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки у такому випадку ОСОБА_8 реально не мав би змоги ні сховатися від слідства та суду, ні тиснути на потерпілого чи свідків, ні вчиняти інші правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_8 не має наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення, раніше ніколи не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності . Слідчий та прокурор не надали суду жодних доказів , що він готує вчиненні інших злочинів, може впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового слідства та суду, має постійне місце проживання, паспорт громадянина України знаходиться у слідчого, закордонного паспортну не має, не було надано доказів, що ОСОБА_12 має намір змінити місце проживання, виїхати за межі району, області чи України, а також буде іншим чином ухилятися від органів досудового слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не допущено.

Згідно наданих суду матеріалів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення свідчать, зокрема, дані відображені протоколах впізнання та допиту потерпілого ОСОБА_11 , свідків, огляду місця події. Стороною захисту не заперечується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може перешкоджати здійсненню кримінального провадження чи переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду спростовуються тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого спланованого злочину за попередньою змовою групою осіб; місце перебування одного із співучасників не встановлене, в зв`язку з чим проводяться оперативно-розшукові заходи; крім того, не встановлений організатор вчиненого злочину. У разі перебування ОСОБА_8 не під вартою, існує реальна можливість зустрічі його із іншою особою, причетною до вчинення злочину з метою обумовлення захисної позиції і, як наслідку, негативного впливу на досудове слідство.

Колегія суддів , за таких обставин, вважає виправданим застосування слідчим суддею найсуворішого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 .

Необхідність ізоляції підозрюваного зумовлена, зокрема забезпеченням належної процесуальної поведінки та з метою унеможливлення підтримання зв`язку з іншою особою ( ОСОБА_10 ), який підозрюється разом із ОСОБА_8 у вчиненні злочину, впливу на потерпілого та свідків.

Вищенаведене свідчить і про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, зокрема і домашнього арешту, про що ставиться питання в поданій апеляційній скарзі.

Слідчий суддя врахував тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вчинення злочину групою осіб та тяжкість покарання , що загрожує у разі визнання його винуватим.

Посилання захисника, що особа має інвалідність, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній інстанції перевірена можливість утримання підозрюваного під вартою , однак з урахуванням віку, стану здоров`я та за відсутності доказів, що він не може утримуватися під вартою, колегія суддів не вбачає перешкод для застосування щодо підозрюваного обраного запобіжного заходу.

Доводи захисника про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, у зв`язку з наявністю у підозрюваного батьків інвалідів 2-ї групи, які потребують його уваги та піклування, не беруться до уваги, оскільки в судовому засіданні апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 має рідну повнолітню сестру, до обов`язків якої (на рівні з братом) входить піклування про батьків-інвалідів.

Слідчий суддя в ухвалі не визначив розміру застави у відповідності до приписів діючого законодавства та беручи до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке підпадає під категорію насильницьких злочинів.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте згідно вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а хвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області 22 лютого 2015 року про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4