Справа № 297/743/15-к
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово заяву представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
Постановою слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області від 27.06.2008 року по кримінальній справі № 3113507 було накладено арешт на квартиру підозрюваної ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 .

Вироком Берегівського районного суду від 15.12.2008 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2, 4 ст. 190 КК України і призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

04 січня 2010 року її звільнено від відбування покарання у виді іспитового строку.

І тому представник заявниці ОСОБА_4 просив скасувати накладений на квартиру арешт, адже щодо ОСОБА_5 не застосовано покарання у вигляді конфіскації майна, а цивільний позов залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що проти задоволення заяви не заперечив.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку учасників розгляду, оглянувши матеріали справи, суд вважає що заява про скасування арешту підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що арешт на квартиру було накладено до набрання чинності КПК України 2012 року, розгляд заяви про скасування арешту слід проводити за правилами КПК України 1960 року.

Згідно ч. 2 ст. 125 КПК України 1960 року, в справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. До таких питань віднесено і вирішення питання зняття накладених арештів на майно.

Судом встановлено, що арешт на майно заявниці ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 накладено постановою слідчого з тих мотивів, що санкція статті, у вчиненні злочину за якою підозрювалася заявниця, передбачала можливість конфіскації майна, однак вироком таке покарання не застосовано; більше того, цивільний позов не задоволено, а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст. 409, 411 КПК України 1960р., та п. 11 розділу ХІ Перехідних Положень Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області від 27.06.2008 року по кримінальній справі № 3113507.

Постанова суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_1