Справа № 591/1145/15-к
Провадження № 1-кс/591/309/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , розподіленого до ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдата

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

встановив:
Прокурор військової прокуратури звернулася до суду із зазначеним клопотанням, яке мотивувала тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а саме не прибув вчасно зі звільнення для подальшого проходження служби у відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Миропілля (Сумська область) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_5 військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу начальника (командира). Також прокурором зазначено, що ОСОБА_5 на виклики для участі в проведенні слідчих дій не з`являється, про причину своєї неявки не повідомляє, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, переховується від органів досудового розслідування. Враховуючи наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 407 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжних захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, вважає клопотання обґрунтованим, а наявність ризиків - доведеними і такими, що дають підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Наполягає на тому, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний заперечив проти заявленого слідчим клопотання, наполягав на тому, що він не має наміру перешкоджати проведенню досудового розслідування. Крім того, вважає, що наявність у нього сім`ї, постійного місця проживання, дає підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, заслухавши пояснення підозрюваного, адвоката, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000052 від 04 грудня 2014 року за підозрою молодшого інспектора прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , розподіленого до ІНФОРМАЦІЯ_4 солдата ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

29 грудня 2014 року та повторно 10 лютого 2015 року ОСОБА_5 за адресою реєстрації його місця проживання поштою (за правилами вручення повідомлень) направлене повідомлення про підозру у вчиненні злочину.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про:

1. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення:

2. Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3. Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3.4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства, іншим способом може перешкоджати кримінальному провадженню.

Але посилання в клопотанні на наявність всіх цих ризиків є непереконливими, оскільки відповідні докази, які підтверджують наявність в ОСОБА_5 таких намірів матеріали клопотання не містять, а суду вони надані не були.

Так, не може бути взято до уваги те, що підозрюваний може ухилитись від явки до органів досудового розслідування чи суду, жодного доказу не надано, слід зауважити, що на розгляд даного клопотання підозрюваний з`явився сам, дані обставини спростовують дані вищезазначені ризики.

Не повідомив в судовому засіданні та не зазначив в клопотанні прокурор і про те, яким же чином ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, або на підстав яких відомостей чи даних прокурор обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.171 КПК України.

Доводячи недостатність застосування в даному випадку більш м`яких заходів для запобігання ризику, прокурор також вказував на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 ..

Проте, вказані твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положенні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так. рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справ Мамедова проти Росії, визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримана і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див. рішення Суду у справ Вемгофф проти Німеччини).

Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором, на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, має постійне місце проживання. сім`ю, має малолітню дитину, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме, особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

Зобов`язати прибувати за викликом, у разі необхідності, до прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 , не відлучатися із місця реєстрації та мешкання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 або суду, повідомляти прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 17 травня 2015 року.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3 ..

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_6