Справа №1-188/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008р.
м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

В складі головуючої судді Гриценко
І.Г.

При
секретарі Нишпорка Т.В.

За
участю прокурора Ратушняка О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниця кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя с. Вінницькі Хутори, Вінницького району,
Вінницької області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніш
судимого:

- 01.12.1998 року Вінницьким районним судом за ст. 140 ч. З КК України, до
3 років 6 місяців позбавлення волі;

-09.09.2003 року
Вінницьким районним судом за ст. 185 ч. З КК України до 3 років
позбавлення волі, на
підставі ст.75 КК
України від відбування
покарання звільнений з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки, постановою цього ж суду від
24.06.2005 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням,
постановою Літинського райсуду Вінницької області від 19.07.2007 року
звільнений умовно-достроково на 11 місяців 5 днів, судимості не погашені;

у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК
України,-

Встановив:

ОСОБА_1
08.02.2008 року приблизно о 20:00 год. перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_1, самоправно, без
дозволу своєї матері ОСОБА_2, виніс
з приміщення гаража та здав незнайомим особам,
які приймали мікроавтобусом металобрухт 5 рулонів металевої сітки, 6 листів
оцинкованої жесті, та 8-ми бетонних
стовпців, згідно висновків товарознавчих досліджень на загальну суму 3876 гривні, чим завдав ОСОБА_2 значну матеріальну
шкоду.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в самоправному
заволодінні майном, яке є власністю його батьків, в тому числі матері ОСОБА_2
визнав повністю і пояснив, що він постійно проживав і проживає по теперішній
час в батьківському будинку разом з матір'ю. Вважав, що також має право
розпоряджатися деяким майном, яке було в гаражі, тому 08.02.2008 року, коли
проїзджав білий мікроавтобус з незнайомими особами, який приймав металобрухт,
він без дозволу матері виніс з гаража і здав їм п'ять рулонів сітки, кілька
листків оцинкованої жесті і декілька бетонних стовпчиків.

У зв'язку з заявою підсудного про повне визнання вини, на підставі ст.299
КПК України суд вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме, в
частині допиту свідків.

Крім визнання
вини підсудним в самоправстві, його вина підтверджується показами потерпілої
ОСОБА_2 та матеріалами справи.

Потерпіла
ОСОБА_2 пояснила і просила притягнути підсудного до відповідальності не за
крадіжку а за самоправне розпорядження належним їй майном, будматеріалами для
установки забору, так як ОСОБА_1 постійно проживає з нею, користується
будинковолодінням і предметами домашнього вжитку, що належить їй та її
померлому в 2004 році чоловіку та батьку підсудного. Пояснила, що здав сітку,
жесть і стовпці без її дозволу, чим завдав їй значну шкоду і сам собі.

Судом оголошено
матеріали справи:

- протокол
огляду місця події (а.с.7);

- протокол
заяви ОСОБА_2 (а.с.4);

- явкою з
повинною ОСОБА_1 (а.с.40);

- пртоколо
відтворення обстановки і обставин події (а.с.50), під час проведення якого
підсудний розказав про обставини винесення із гаража сітки, жесті і
стовпців.

В судовому
засіданні прокурором змінено звинувачення підсудному ОСОБА_1 з ст.185 ч.2 КК
України на ст.356 КК України, що є правильним.

Потерпіла
ОСОБА_2 підтримала змінене прокурором на підставі її заяви обвинувачення ОСОБА_1
за ст.356 КК України.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст.356 КК України, як
самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку вчинення
будь-якийх дій правомірність яких оспорюється громадянином, та завдання такими
діями значної шкоди інтересам потерпілої.

При призначенні виду та міри покарання підсудному, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини вчинення злочину,
особу підсудного, його сімейний і матеріальний стан, незадовільний стан
здоров'я, що ОСОБА_1 негативно характеризується за місцем проживання, що він
періодично працює по найму в приватних осіб, що на його утриманні знаходиться
мати інвалід ІІ групи, думку потерпілої про покарання підсудного без позбавлення
волі, що він раніше судимий.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом'якшує покарання
підсудного, суд встановив щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання
підсудного, судом не встановлено.

Суд вважає, що за вчинений злочин ОСОБА_1 необхідно обрати покарання у
вигляді штрафу в прибуток держави, який підлягає відповідно до ст.71, 72 КК
України відбуттю самостійно від вироку Вінницького райсуду від 09.09.2003 року
за ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України від відбування покарання
звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, постановою
цього ж суду від 24.06.2005 року скасовано звільнення від відбування покарання
з випробуванням, постановою Літинського райсуду Вінницької області від
19.07.2007 року звільнений умовно-достроково на 11 місяців 5 днів.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу змінити
з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.356 КК України
та призначити покарання у вигляді 510 грн. штрафу в прибуток держави.

На підставі ст.ст.71,
72 КК України ОСОБА_1 покарання 510 грн. штрафу в прибуток держави відбувається
самостійно від вироку Вінницького райсуду відносно нього від 09.09.2003 року за
ст. 185 ч. З КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України від відбування покарання звільнений з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки, постановою цього ж суду від 24.06.2005 року
скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, постановою
Літинського райсуду Вінницької області від 19.07.2007 року звільнений
умовно-достроково на 11 місяців 5 днів.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на
підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий: