Справа №212/4132/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001265 від 07.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, Україна, громадянин України, українець, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 14.01.2013 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 23.02.2015 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2015 року умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 10 місяців 9 днів, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001265 від 07.05.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз: 14.01.2013 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, , звільнившись 23.02.2015 року із Дніпропетровської виправної колонії № 89 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2015 року, умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 10 місяців 9 днів, перебуваючи на волі, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період не відбутої частини покарання знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення на території Жовтневого району м. Кривого Рогу.

Так, ОСОБА_5 , повторно, 07 травня 2015 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи із корисних мотивів, перебуваючи біля центрального входу м`ясного павільйону ринку «Північний», який розташований по вулиці Щепкіна, 1 в Жовтневому району м. Кривого Рогу та побачивши раніше незнайомого ОСОБА_6 , який, не зачинивши на замок свій автомобіль, зайшов до приміщення м`ясного павільйону, усвідомлюючи, що на нього ніхто не звертає жодної уваги, реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, відчинив двері автомобіля марки «ВАЗ 2103», в кузові кольору піцундра, з д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними, діючи із корисних намірів на досягнення злочинного результату, із салону зазначеного автомобілю шляхом вільного доступу відкрито викрав барсетку із шкіри чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2560 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , технічний паспорт на вищевказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_7 , медичну довідку серія 10ААА № 931908, страховий поліс № АІ/ 4784293 та технічний талон БКЕ № 747329 до посвідчення водія, матеріальної цінності не представляють, всього на суму 2560 грн. В цей час, потерпілий ОСОБА_6 вийшов із приміщення м`ясного павільйону ринку «Північний» та побачивши біля свого автомобілю ОСОБА_5 , викривши останнього у здійсненні кримінального правопорушення, розпочав кричати, привертаючи таким чином увагу, та намагався наздогнати ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії фактично викриті потерпілою особою, незважаючи на словесні вимоги зупинитися, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна та з метою настання бажаного злочинного результату, з метою розпорядження та звернення викраденого майна на свою користь, разом і викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна майнова шкода на загальну суму 2560 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у обвинувальному акті обставинах, він вчинив кримінальне правопорушення. Зазначив, що приїхав до друга на район «Північний», так як у нього 07 травня 2015 року було народження, з другом поспілкувався, випив половину пляшки пива, але в стані алкогольного сп`яніння не був. Поспілкувався з другом та потім пішов додому, так дома чекали рідні, щоб святкувати день народження. Захотілось до вбиральні та вирішив піти на ринок, щоб справити людські потреби, так як на вилиці перебували громадяни з маленькими дітьми. Коли був на базарі то побачив, легковий автомобіль, в якому було відчинено вікно та машинально взяв сумку, що перебувала в салоні автомобіля. Взяв сумку та почав тікати та чув, що в його сторону кричала людина з вимогою повернути викрадену сумку в подальшому був затриманий працівниками міліції. Злочин вчиняти не хотів, все сталося все само по собі.

Потерпілий по кримінальному провадженню ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, просив суд розглядати кримінальне провадження його відсутністю та не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні, заявою потерпілого від 18 червня 2015 року, претензій матеріального та морального характеру не має, просив суд слухати справу в скороченому порядку та покарання признати на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року N 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» роз`яснено, що пунктом 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України . Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив, враховуючи положення вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, погоджуючись з позицією прокурора і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Оскільки ОСОБА_5 23 лютого 2014 року на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2014 року звільнений від відбуття покарання за вироком Жовтне вого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 9 днів здійснив кримінальне правопорушення (злочин) в період умовно достроково звільнення, то загальну міру покарання йому потрібно обрати по правилам ст.ст.71, 81 УК України, частково приєднав не відбуте покарання за попереднім вироком до нового призначеного покарання.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_5 обставини скоєного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання у виді позбавлення волі за скоєне кримінальне правопорушення, приєднав частково на підставі ст.71 ч.1, ст.81 КК України, к призначеному покаранню на відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

До набрання законної сили вироку, суд залишає ОСОБА_5 без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, що обраний відносно ОСОБА_5 , ухвалою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2015 року.

До строку відбування покарання підлягає зарахуванню строк досудового тримання обвинуваченого під вартою з 08 травня 2015 року.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Долю судових витрат по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку, що передбаченому ст..124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України у виді 4 (Чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1,4 ст.71, ст.81 КК України до призначеного покарання, частково у виді трьох місяців позбавлення волі приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2013 року i призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

До набрання законної сили вироку, залишити ОСОБА_5 без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До строку відбування покарання зарахувати строк досудового тримання ОСОБА_5 під вартою, та обчислювати початок строку відбування покарання з 08 травня 2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню: барсетка чорного кольору, в якій знаходяться грошові кошти в сумі 2560 гривень, водійське посвідчення НОМЕР_2 , технічний паспорт на вищевказаний автомобіль на ім`я ОСОБА_7 , медична довідка серія 10ААА № 931908, страховий поліс № АІ/ 4784293 та технічний талон БКЕ № 747329 до посвідчення водія, що переданні на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити правовласнику ОСОБА_6 . .

Роз`яснити право потерпілого по кримінальному провадженню ОСОБА_6 , право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1