АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Кримінальне провадження №622/2077/14-к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11кп/790/37/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарях ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
за участю сторін кримінального
провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Тамбовської області, Первомайського району, с. Нікольське, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм служби таксі «Шара», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 19 травня 2010 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186,ч.3 ст.357,ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 1 жовтня 2012 року на не відбутий термін 1 рік 2 місяці 25 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Харківської області, Дергачівського району, с. Черкаська Лозова, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм служби таксі «Шара», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Харківської області, Дергачівського району, с. Черкаська Лозова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, холостого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України,
встановила:
Цим вироком ОСОБА_13 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України з призначенням покарання 8 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19 травня 2010 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, з призначенням покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, з призначенням покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , постановлено рахувати з 14 грудня 2013 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено без змін тривання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_17 матеріальну шкоду 4850,00 грн.; на користь ОСОБА_18 матеріальну шкоду 500,00 грн.; на користь ОСОБА_19 матеріальну шкоду 5300,00 грн.
За проведення експертиз по справі стягнуто з кожного по 1842,00 грн., у загальній сумі 5525,00 грн.
Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Як встановлено судом, з 27.11.2013 року по 13.12.2013 року ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 скоїли кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.
Наприкінці листопада 2013 року ОСОБА_13 , перебуваючи в селищі Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , де домовились про скоєння у темний час доби нападів на магазини у м. Харкові та Харківській області, у яких відсутня охорона і камери відео спостереження, для заволодіння грошовими коштами, які знаходились у касі магазинів. З метою скоєння злочинів ОСОБА_12 за місцем свого мешкання взяв ніж для використання його під час нападів та придбали господарські рукавички.
Крім того, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запланували, що при скоєнні нападів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, будуть маскувати обличчя за допомогою свого одягу, ОСОБА_13 буде висловлювати погрози застосування насильства стосовно працівників магазину, ОСОБА_12 буде перебувати поруч з ними, тим самим контролюючи дії працівників магазину, не надавати можливість залишити магазин та звернутись за допомогою, чим пригнічувати їх волю до опору, ОСОБА_20 перебуватиме поблизу вхідних дверей до магазину та стежитиме, щоб їх дії не бачили сторонні особи, забезпечуючи доведення єдиного злочинного наміру до кінця. Таким чином, вказані особи попередньо запланували вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень - злочинів та розподілили ролі між собою.
ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, упевнившись, що у приміщенні магазину та на вулиці відсутні сторонні особи, з метою маскування обличчя, підняли верхню частину светрів, одягнули придбані ними рукавички, проникли до приміщення торгового павільйону магазину, де у цей час знаходилась ОСОБА_21 , яка працювала продавцем.
Перебуваючи у приміщенні торгового залу магазина, діючи погоджено з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 використовуючи ніж, який завчасно узяв із автомобілю, висловлював погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_21 , які вона сприймала як реальну погрозу, при цьому ОСОБА_12 знаходився поруч з ОСОБА_21 , тим самим контролюючи її дії, не надавав можливість залишити магазин та звернутись за допомогою, чим зломили її волю до опору, ОСОБА_20 перебував на вулиці, поблизу вхідної двері до магазину, та стежив, щоб їх дії не бачили сторонні особи, забезпечуючи доведення єдиного злочинного наміру до кінця, відкрито заволоділи грошовими коштами на загальну суму 4000 гривень та 44 картками поповнення рахунків операторів стільникового зв`язку «Лайф», «Киевстар» та «МТС», на загальну суму 1500 гривень, які належали ОСОБА_17 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5500 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд.
Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, упевнившись, що на вулиці відсутні сторонні особи, з метою маскування обличчя, підняли верхню частину светрів, та одягнули придбані ними рукавички. ОСОБА_20 залишився на подвір`ї, поблизу вхідної двері до магазину та стежив, щоб їх дії не бачили сторонні особи, забезпечуючи доведення єдиного злочинного наміру до кінця, а ОСОБА_13 та ОСОБА_12 проникли до приміщення торгового павільйону магазину, де у цей час знаходились ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які працювали у магазині.
Перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину, діючи погоджено з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 використовуючи ніж, який завчасно узяв із автомобілю, висловлював погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які останні сприймали як реальну погрозу, при цьому ОСОБА_12 знаходився поруч з ними, тим самим контролюючи їх дії, не надавав можливість залишити магазин та звернутись за допомогою, чим пригнічували їх волю до опору, відкрито заволоділи грошовими коштами на загальну суму 6000 гривень, які належали ОСОБА_19 , завдавши останній матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд.
Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, упевнившись, що на вулиці та в магазині відсутні сторонні особи, з метою маскування обличчя, підняли верхню частину светрів, одягнули придбані ними рукавички, проникли до приміщення торгового павільйону магазину, де у цей час знаходились ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які працювали у магазині.
Перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину, діючи погоджено з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 використовуючи ніж, який завчасно узяв із автомобілю, висловлював погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які вони сприймали як реальну погрозу, при цьому ОСОБА_12 знаходився поруч з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , тим самим контролюючи їх дії, не надавав можливість залишити магазин та звернутись за допомогою, чим зломили їх волю до опору. ОСОБА_20 перебував поблизу вхідної двері до магазину та стежив, щоб їх дії не бачили сторонні особи, забезпечуючи доведення єдиного злочинного наміру до кінця та відкрито заволоділи грошовими коштами на загальну суму 9585 гривень, які належали ОСОБА_26 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд.
Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, упевнившись, що на вулиці та в магазині відсутні сторонні особи, одягнули заздалегідь придбані ними рукавички, проникли у приміщення торгового павільйону магазину, де в цей час знаходились ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які працювали в магазині.
Перебуваючи в приміщенні торгового залу магазина, діючи погоджено з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 використовуючи ніж, який завчасно взяв із автомобілю, висловлював погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які вони сприймали як реальну погрозу, при цьому ОСОБА_12 знаходився поруч з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , тим самим контролюючи їх дії, не надавав можливість залишити магазин та звернутись за допомогою, чим зломили їх волю до опору. ОСОБА_20 перебував поблизу вхідної двері до магазину та стежив, щоб їх дії не бачили сторонні особи, забезпечуючи доведення єдиного злочинного наміру до кінця, та відкрито заволоділи грошовими коштами на загальну суму 326 грн., які належали ОСОБА_27 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд.
Після чого ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, упевнившись, що на вулиці відсутні сторонні особи, з метою маскування свого обличчя, підняв верхню частину свого светру, одягнув придбані ними рукавички, проник до приміщення торгового павільйону магазину, де в цей час знаходилась ОСОБА_29 , яка працювала в магазині.
Перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину, ОСОБА_13 , використовуючи ніж, який завчасно узяв із автомобілю, висловлював погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_29 , які вона сприймала, як реальну погрозу та контролюючи її дії, чим зломив її волю до опору, відкрито заволодів грошовими коштами на загальну суму 920 грн., які належали ОСОБА_30 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на свій розсуд.
Після чого ОСОБА_13 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, упевнившись, що на вулиці відсутні сторонні особи, з метою маскування своїх облич, підняли верхню частину светрів, одягнули придбані ними рукавички, проникли до приміщення торгового павільйону магазину, де в цей час знаходилась ОСОБА_31 , яка працювала в магазині.
Перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину, діючи погоджено з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 використовуючи ніж, який завчасно узяв із автомобілю, висловлював погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я ОСОБА_32 , які остання сприймала, як реальну погрозу, при цьому ОСОБА_12 знаходився поруч з ОСОБА_33 , тим самим контролюючи її дії, не надавав можливість залишити магазин та звернутись за допомогою, чим зломили її волю до опору, ОСОБА_20 перебував поблизу вхідної двері до магазину та слідкував, щоб їх дії не бачили сторонні особи, забезпечуючи доведення єдиного злочинного наміру до кінця, та відкрито заволоділи грошовими коштами на загальну суму 500 гривень, які належать ОСОБА_18 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись майном на свій розсуд.
Після чого ОСОБА_13 , продовжуючи злочинні дії, упевнившись, що на вулиці відсутні сторонні особи, з метою маскування свого обличчя, підняв верхню частину светру, одягнув придбані ними рукавички, діставши ніж проник у приміщення торгового павільйону магазину, де в цей час знаходились ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які працювали в магазині, та побачивши дії ОСОБА_13 , вибігли з магазину. Після чого ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні торгового залу магазина, відкрито заволодів грошовими коштами на загальну суму 1081,21 грн., які належали ТОВ «Кулиничі», завдавши матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на свій розсуд.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині встановлення винуватості ОСОБА_11 у скоєнні розбійних нападів на торгівельні точки:1)магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; 2)магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_5 ; 3)магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташований за адресою: АДРЕСА_6 , та закрити кримінальне провадження в цій частині в зв`язку з не встановленням достатніх доказів доведення винуватості ОСОБА_11 . При цьому захисник вважає, що протоколи слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 є недопустимими доказами, оскільки ці протоколи фіксують лише покази підозрюваного, які він дав під тиском працівників міліції, без захисника що може вказувати на самообмову; по першим двом епізодам потерпілі вказували, що нападавших будо тільки двоє серед яких ОСОБА_11 не було; потерпілі ОСОБА_24 і ОСОБА_25 давали різні покази щодо обставин нападу; висновок експертизи також є недопустимим доказом, оскільки вилучення фрагменту сліду взуття ОСОБА_13 було проведено без дозволу слідчого судді.
За епізодами скоєння нападу на торгівельні точки: 1) магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_7 ; 2)магазин ПП ОСОБА_36 , розташований за адресою: АДРЕСА_9 , захисник просить змінити правову кваліфікацію вчиненого обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення з ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.
Пояснює, що впізнання потерпілою ОСОБА_37 було проведено в спосіб, який містить в собі підказку, оскільки підозрювані їй пред`являлись по черзі з одними й тими ж статистами; потерпілій ОСОБА_38 була пред`явлена фотокартка ОСОБА_11 після того, як вона бачила його в кайданах; огляд автомобіля ВАЗ-2104 д.р.н. НОМЕР_1 був без згоди з власником, а тимчасове вилучення із автомобілю ножів було проведено без дозволу суду, тому протоколи впізнання ножа потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_39 є недопустимими доказами.
Захисник також вважає що в діях обвинувачених відсутня кваліфікуюча ознака проникнення у житло.
Враховуючи роль у скоєнні злочинів та особу обвинуваченого ОСОБА_11 апелянт просить розглянути питання про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
В апеляційній скарзі зі зміненими доводами прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду у відношенні ОСОБА_13 у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить постановити свій вирок, призначивши ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст.187 КК України у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_13 просить призначити у вигляді 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
При цьому автор апеляції вказує, що ОСОБА_13 провину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав; цивільні позови не відшкодував; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких правопорушень проти власності; має не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість за аналогічні правопорушення. Прокурор також вказує на відсутність обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_13 .
До закінчення апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_13 відмовився від поданої ним апеляційної скарги. Прокурор також відмовився від апеляційної скарги в частині оскарження вироку відносно обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Про відмову від апеляційної скарги їх авторами в порядку ст.403 КПК України суду надані письмові заяви.
Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_11 , які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 ; прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив, не посилюючи міру основного покарання ОСОБА_13 , постановити новий вирок з призначенням йому за ч.3 ст.187 КК України додаткової міри покарання конфіскації всього майна, та який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ; захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які не заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Обвинувачення, визнане судом доведеним, стосовно фактичних обставин кримінальних правопорушень за епізодами розбійних нападів на магазин «Продукти», розташований за адресою: м. Харків, пр. Ілліча,9-а та магазин «Кулиничі», розташований за адресою: м. Харків, вул. Таганська,26 від 13.12.2013 року, які ніхто із учасників судового розгляду не оспорює, суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів, навівши відповідні мотиви в обґрунтування таких висновків.
Розглянувши кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.404 КПК України в межах апеляційних вимог, встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою в межах визнаного судом обсягу, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, дав їм правильну юридичну оцінку.
Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_11 про відсутність належних доказів його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України за епізодами розбою від 27.11.2013 року і 01.12.2013 року та про необхідність зміни кваліфікації за іншими епізодами інкримінованих йому злочинів на ч.2 ст.186 КК України.
Не погодившись з ними, суд навів відповідні докази та аргументи їх спростування. Такі доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_8 не знайшли підтвердження і при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Обвинувачення, визнане судом доведеним, про фактичні обставини справи, суд обґрунтував сукупністю належних та допустимих доказів.
За епізодом розбійного нападу на магазин «Продукти», розташований за адресою: АДРЕСА_4 від 27.11.2013 року суд поклав в основу обвинувального вироку наступні докази.
Покази потерпілої ОСОБА_40 , яка пояснила суду, що вона працює продавцем у цьому магазині. 27.11.2013 року, близько 20 години 20 хвилин, вона стояла біля вагів та підраховувала касу за день, раптом до магазину заскочили двоє чоловіків, один перестрибнув через стіл з ножем у руці, інший стояв біля дверей. Забрали гроші та телефонні картки. Вони діяли дуже швидко, нічого не били, її не чіпали. Зазначила, що у нападаючих чоловіків було вдягнено щось на обличчя, однак добре були видні очі. Безпосередньо в судовому засіданні вона вказала на Клішина як на того, хто перестрибнув через прилавок, тримав у стороні ніж з товстою рукояткою, вимагав гроші. Вона також пояснила, що все відбулося дуже швидко, куди побігли нападаючі вона не бачила.
Покази потерпілої ОСОБА_17 , яка пояснила, що вона є власницею магазину «Продукти», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 . 27.11.2013 року, після 20-00 години, їй зателефонувала продавець магазину ОСОБА_41 , яка повідомила, що на неї було скоєно розбійний напад з ножем, їй погрожували, забрали гроші та телефонні картки. Коли приїхала в магазин, вона побачила перевернутий прилавок, безлад, на підлозі лежали ваги. Продавець ОСОБА_41 була в сльозах та у стані паніки. В результаті нападу була завдана шкода на суму 3000 грн., а також викрадено 45 телефонних карток по 40 грн. кожна, які вона в той день привезла. ОСОБА_41 їй повідомила, що напад скоїло двоє чоловіків.
Даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_40 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2013 року, згідно якого 27.11.2013 року, в 20-30 годин, невідомі особи, погрожуючи фізичною розправою з застосуванням ножа, заволоділи грошовими коштами в продуктовому магазині ОСОБА_42 . «Погуляй» в м. Дергачі по вул. Залізничній, 1-б. (т.1 а. с. 82)
Дани протоколу слідчого експерименту від 27.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_12 показав та розповів про обставини вчинення 27.11.2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 . (т.2 а. с. 41-46)
Зміст протоколу слідчого експерименту від 27.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_11 показав та розповів про обставини вчинення 27.11.2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому ОСОБА_11 розповів, що він стояв біля входу в магазин, контролював, щоб ніхто не зайшов в приміщення магазину та не припинив їх злочинні дії. (т.2 а. с. 47-51)
Дани протоколу слідчого експерименту від 27.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_13 показав та розповів про обставини вчинення 27.11.2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 . (т.2 а. с. 52-56)
За епізодом розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_5 від 01.12.2013 року.
Показами потерпілої ОСОБА_19 , яка була допитана у судовому засіданні і пояснила, що вона є власницею вказаного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». 01.12.2013 року, приблизно о 18-00 годині, їй зателефонувала продавець вказаного магазину ОСОБА_22 та повідомила, що на магазин скоєно напад з ножем, нападаючий чоловік перескочив через прилавок та забрав гроші у сумі 5300 грн. Вона через 15 хвилин приїхала в магазин, де побачила розкидане печиво та здвигнуті з місця холодильники таким чином, щоб вони перешкоджали дорогу іншому продавцю з іншого відділу магазину. Продавець ОСОБА_22 повідомила також, що напад скоїли два чоловіка, облич яких вона не бачила, котрі після нападу побігли через залізничну трасу на інший бік дороги. В результаті нападу був завданий матеріальний збиток на суму 5300 грн.
Показами потерпілої ОСОБА_22 , яка пояснила у судовому засіданні, що вона працювала продавцем у магазині «Продукти». 01.12.2013 року, біля 18-00 години, у магазин забігли двоє чоловіків з замотаними шарфами обличчями. Один перескочив через прилавок, погрожував ножем, тримаючи його над нею, перекинув ящик. Перестрибнувши через прилавок, чоловік побачив коробку з грошима внизу за прилавком та забрав гроші. Безпосередньо в судовому засіданні вона вказала на ОСОБА_13 , як на особу, що напала на магазин з ножем. Також потерпіла зазначила, що все відбувалося без слів та швидко, вона намагалася зупинити нападників, але злякалася ножа. При цьому вона зазначила, що чоловіків було двоє, однак один з покупців сказав, що був ще і третій чоловік.
Показами свідка ОСОБА_23 , яка пояснила суду, що вона працювала продавцем у магазині «Продукти». У вказаний вище день, близько 18-00 години, заскочили двоє, один був з ножем. Він приставив ніж напарниці до грудей, перестрибнув через прилавок, кинув до ніг холодильник (забарикадував), забрав приблизно 5300 грн. Безпосередньо в судовому засіданні вона вказала на ОСОБА_12 , як на чоловіка, який перекинув холодильник, а також на ОСОБА_13 , як на чоловіка, який напав з ножем та забрав гроші. Також пояснила, що все відбувалося дуже швидко, особисто їй не погрожували, обличчя нападників було закрито шарфами, чоловіків було двоє.
Даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_22 про вчинене кримінальне правопорушення від 25.12.2013 року, згідно якого 01.12.2013 року, близько 18-00 години, невідомі особи, погрожуючи фізичною розправою з застосуванням ножа, заволоділи грошовими коштами в продуктовому магазині ОСОБА_42 . «Тімон» в м. Дергачі по пров. Східному, 2.(т.1 а.с.90)
Змістом протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 04.03.2014 року, згідно якого ОСОБА_22 впізнала ніж, яким нападаючі погрожували при розбійному нападі 01.12.2013 року. (т.2 а.с.61-62)
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_13 показав та розповів про обставини вчинення ним 01.12.2013 року за попередньою змовою, разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розбійного нападу на магазин ОСОБА_43 П. «Тімон» в м. Дергачі по пров. Східному, 2(т.2 а.с.99-103)
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 28.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_11 показав та розповів про обставини вчинення ним 01.12.2013 року розбійного нападу на магазин ОСОБА_42 . «Тімон» в м. Дергачі по пров. Східному, 2 за попередньою змовою групою осіб. При цьому ОСОБА_11 розповів, що він залишився біля входу в магазин, контролював, щоб ніхто не зайшов в приміщення магазину.(т.2 а.с.104-108)
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_12 показав та розповів про обставини вчинення ним, ОСОБА_13 і ОСОБА_11 01.12.2013 року розбійного нападу на магазин Ф.О.П. «Тімон» в м. Дергачі.(т.2 а.с.109-113)
За епізодом розбійного нападу на магазин «Маркет-24», розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Київська, б.10 від 07.12.2013 року:
Показами потерпілої ОСОБА_24 , яка пояснила суду, що 07.12.2013 року вона працювала в магазині разом з ОСОБА_44 . Після 18-00 години в магазин заскочили троє чоловіків, один став біля входу, другий перескочив через прилавок та ваги, третій перевернув камеру з молочними продуктами так, що вони обидві залишилися в куту. Нападники забрали гроші з косметички, один з чоловіків погрожував ножем. Біля входу стояв чоловік без маски, а двоє були в чомусь чорному на обличчі. Безпосередньо в судовому засіданні потерпіла вказала на ОСОБА_13 , як на особу, яка погрожувала їй ножем. Він перестрибнув через прилавок, шукав гроші, а потім забрав їх з ящика. Також вказала на ОСОБА_11 , як на того, хто стояв біля входу в магазин. Крім того, впізнала й ОСОБА_12 , як того, хто зайшовши до магазину, перевернув камеру. Вона зазначила, що в магазині гарне освітлення, тому обличчя нападників вона мала можливість розгледіти. Все відбувалося впродовж 5-7 хвилин, а через 12 хвилин вже приїхала охорона. Також зазначила, що під час впізнання вона впізнала по голосу одного нападаючого, всі учасники нападу стояли до неї обличчям. Основну суму взяв ОСОБА_12 , якого вона впізнала по голосу, саме він заблокував їх в куті перевернутою камерою, знайшов гроші. В результаті нападу заподіяна матеріальна шкода на суму близько 9000 грн. Після нападу всі троє чоловіки пішли з магазину разом.
Аналогічними показами потерпілої ОСОБА_25 , яка також була допитана у судовому засіданні і цілком підтвердила покази ОСОБА_24 .
Даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_26 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2013 року, згідно якого 07.12.2013 року, близько 18-00 години, невідомі особи шляхом розбійного нападу заволоділи грошовими коштами в магазині «Маркет-24», (т.1 а. с. 68)
Змістом протоколу огляду місця події від 07.12.2013 року та фототаблицею до нього, згідно якого детально описані та сфотографовані наслідки розбійного нападу на магазин, виявлені та вилучені фрагменти слідів взуття. (т.1 а. с. 69-79)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_11 як особу, яка 07.12.2013 року біля 18-00 години здійснила розбійний напад в групі осіб на магазин «Маркет 24». Впізнала його за формою обличчя, за розрізом очей, за формою носа, за розрізом губ.(т.1 а. с.184-185)
Змістом протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_24 впізнала ніж, яким нападаючі погрожували при розбійному нападі 07.12.2013 року за формою, за кольором рукоятки. (т.1 а .с.187-188)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_11 як особу, яка 07.12.2013 року, біля 18-00 години, здійснила розбійний напад в групі осіб на магазин «Маркет 24». ОСОБА_25 впізнала його за формою обличчя, за розрізом очей, за формою носа, за розрізом губ. (т.1 а. с.189-190)
Змістом протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 28.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_25 впізнала ніж, яким нападаючі погрожували при розбійному нападі 07.12.2013 року, за формою, за кольором рукоятки. (т.1 а. с.192-193)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 28.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_13 як особу, яка 07.12.2013 року здійснила розбійний напад в групі осіб на магазин «Маркет 24». (т.1 а.с.194-195)
Змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 28.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_12 як особу, яка 07.12.2013 року здійснила розбійний напад в групі осіб на магазин «Маркет 24».(т.1 а.с.196-197)
Змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 28.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_13 як особу, яка 07.12.2013 року здійснила розбійний напад в групі осіб на магазин «Маркет 24».(т.1 а.с.198-199)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за голосом від 28.12.2013 року, згідно якого ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_12 як особу, яка 07.12.2013 року здійснила розбійний напад в групі осіб на магазин «Маркет 24».(т.1 а.с.200-201)
Змістом протоколу огляду речей від 28.12.2013 року, згідно якого на лицьовій поверхні картонної коробки, вилученої з місця злочину, виявлений один слід взуття, лінії якого забарвлені речовиною чорного кольору. Слід невизначеної форми з найбільшими розмірами 88х126 мм.(т.1 а. с.312)
Згідно з висновком судової трасологічної експертизи №010 від 13.01.2014 року (та фототаблицею до нього) цей один фрагмент сліду взуття, розміром 88х126 мм, залишений взуттям, яке має спільну групову належність з взуттям на праву ногу, вилученим у гр. ОСОБА_13 (т.1 а.с.290-304)
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_11 показав та докладно розповів про обставини вчинення 07.12.2013 року ним за попередньою змовою та разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 нападу в магазині «Маркет 24». ОСОБА_11 також розповів, що всі вони оділи на руки печатки. Першим у приміщення магазину увійшов ОСОБА_13 , у якого в правій руці був кухонний ніж з темною рукояткою з оргскла. (т.1 а.с.315-320)
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 30.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_13 показав та розповів про обставини вчинення ним 07.12.2013 року розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованому за адресою: АДРЕСА_6 . за попередньою змовою та разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_11 (т.1 а.с.321-325)
За епізодом розбійного нападу на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_7 від 13.12.2013 року.
Показами потерпілої ОСОБА_27 , яка була допитана у судовому засіданні і пояснила, що вона є власником вказаного магазину. 13.12.2013 року вона прийшла до магазину близько 20-00 години порахувати виручку, якої було близько 300 грн. До магазину ввірвалося троє чоловіків, без масок. Безпосередньо в судовому засіданні вона вказала на ОСОБА_13 , як на особу, яка напала з ножем, наступаючи та тримаючи його внизу за ручку з одночасними погрозами зарізати, якщо не віддадуть гроші. Крім того, вказала на ОСОБА_12 як на особу, яка перекрила вихід з магазину, шукала у кишені фартуха продавця гроші, а на ОСОБА_11 , як на того, хто стояв за вітриною. Пояснила, що все відбувалося дуже швидко, близько 5 хвилин, комір у нападників був піднятий до очей. Вона дістала 100 грн. та віддала, з вітрини нападники забрали коньяк. Перед уходом чоловіки сказали, що якщо вони підуть за ними, заріжуть їх. В результаті нападу їй заподіяна матеріальна шкода близько 200 грн.
Даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_45 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2013 року, згідно якого 13.12.2013 року, близько 19-45 години, у відношенні до неї невідомі особи вчинили розбійний напад в магазині «Продукти» за адресою: м. Харків, вул. М.Кисляк, 167.(т.1 а.с.94)
Змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_37 впізнала ОСОБА_13 як особу, яка 13.12.2013 року здійснила розбійний напад на неї. (т. 2 а.с.137-141)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_37 впізнала ОСОБА_12 як особу, яка 13.12.2013 року здійснила розбійний напад на неї.(т.2 а.с.142-146)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_28 впізнала ОСОБА_12 як особу, яка 13.12.2013 року здійснила розбійний напад на магазин «Продукти».(т.2 а.с.147-151)
Змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.12.2013 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_37 впізнала ОСОБА_11 як особу, яка 13.12.2013 року здійснила розбійний напад на неї. (т.2 а.с.152-156)
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2014 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_13 показав та розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу 13.12.2013 року на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: м. Харків, вул. М.Кисляк, 167. (т.2 а.с.168-174)
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2014 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_12 показав та розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу 13.12.2013 року на магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: м. Харків, вул. М.Кисляк, 167.(т.2 а.с.175-181)
за епізодом розбійного нападу на магазин ПП ОСОБА_36 , розташований за адресою: АДРЕСА_9 , від 13.12.2013 року.
Показами потерпілої ОСОБА_46 , яка пояснила суду, що вона працює продавцем у магазині ПП ОСОБА_36 . 13.12.2013 року в приміщення магазину зайшли троє чоловіків, один з них зайшов за прилавок, а другий (в масці) схопив її за виворот, третій закривав обличчя, щоб вона не побачила його. Один з них приставив до неї ніж з рукояткою синього кольору з широким лезом, погрожував вбити. Ці дії вона сприймала як реальну погрозу її життю. В результаті нападу заподіяна матеріальна шкода у розмірі приблизно 530 грн. Безпосередньо в судовому засіданні вона вказала на ОСОБА_11 як на того, хто стояв біля дверей магазину без маски (мимохідь вона побачила його обличчя), ОСОБА_13 впізнала як того, хто зайшов за прилавок, забрав гроші, приставляв до неї ніж.
Аналогічними показами потерпілої ОСОБА_18 , яка цілком підтвердила покази ОСОБА_47 .
Даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_46 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2013 року, згідно якого 13.12.2013 року, близько 19-30 години, невідомі особи, погрожуючи ножем, заволоділи грошовими коштами в сумі близько 500 грн. в продуктовому магазині ПП «Сергеєва» в м. Харкові, вул. Лагерна, 73.(т.1 а.с.117)
Змістом протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.12.2013 р., згідно якого ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_13 як особу, яка вчинила розбійний напад та погрожувала ножем.(т.3 а.с.43-45)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.12.2013 р., згідно якого ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_12 як особу, яка вчинила розбійний напад в продуктовому магазині ПП « ОСОБА_36 ».(т.3 а.с.46-48)
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2014 р., згідно якого ОСОБА_48 впізнала ОСОБА_11 як особу, яка вчинила розбійний напад в продуктовому магазині ПП « ОСОБА_36 » 13.12.2013 року. (т.3 а.с.52-53)
Змістом протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.02.2014 року, згідно якого ОСОБА_48 впізнала ніж, яким нападаючі погрожували при розбійному нападі 13.12.2013 року, біля 19-00 години, в магазині, розташованому в м. Харкові, вул. Лагерна, 73. (т.3 а.с.55-56)
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2014 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_13 показав та розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу в групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Він розповів, що першим увійшов до магазину ОСОБА_11 , щоб з`ясувати, чи є в магазині покупці, а коли він вийшов, вони втрьох зайшли в приміщення магазину де скоїли злочин. (т.3 а.с.92-98)
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2014 року (та фототаблицею до нього), згідно якого ОСОБА_12 показав та розповів про обставини вчинення ними розбійного нападу 13.12.2013 року в магазині за адресою: вул. Лагерна, 73 у м. Харкові. (т.3 а.с.99-105)
Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що докази по справі судом першої інстанції досліджені з достатньою повнотою. Вони в сукупності доводять обґрунтованість висновків суду про те, що обвинувачений ОСОБА_11 скоїв розбійні напади, тобто напади з метою заволодіння чужим майном, поєднані з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинені за попередньою змовою в групі з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , поєднані з проникненням у приміщення, особою, яка раніше вчинила розбій, та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.187 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що протоколи слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 є недопустимими доказами, оскільки ці протоколи фіксують лише покази підозрюваного, які він дав під можливим тиском працівників міліції, без захисника, є безпідставними.
Відповідно до вимог ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Згідно з матеріалами кримінального провадження по епізодам від 27.11.2013 року та від 01.12.2013 року ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, який не є особливо тяжким, було вручено 26.12.2013 року. Таким чином, проведення слідчих експериментів з підозрюваними 27.12.2013 року було здійснено без порушення їх права на захист, оскільки участь захисника в даному випадку не є обов`язковою. Тому зазначені докази колегія суддів вважає допустимими.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять даних, які свідчать про те, що з боку працівників міліції чинився тиск на підозрюваного ОСОБА_11 . Слідчі експерименти за його участю були проведені з дотриманням вимог КПК України.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника про самообмову ОСОБА_11 є припущенням.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що по епізодам від 27.11.2013 року та від 01.12.2013 року ОСОБА_11 не брав участі у скоєнні злочинів, оскільки потерпілі вказували, що нападників було тільки двоє, серед яких ОСОБА_11 не було, колегія суддів також вважає безпідставними.
В ході проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вони добровільно і послідовно розповіли та показали яким способом скоювали злочини. Пояснили, що заздалегідь, до початку скоєння злочину, вони домовились про спільне його вчинення, розподіливши між собою ролі. Про те, що ОСОБА_13 мав при собі ніж і демонстрував його потерпілим при скоєнні нападів, ОСОБА_11 було відомо. ОСОБА_11 була відведена роль стояти біля входу в магазини на сторожі, тому потерпілі ОСОБА_41 і ОСОБА_22 його не бачили. Крім того для кваліфікації злочину розподіл функцій виконання значення не має, тому колегія суддів вважає, що участь ОСОБА_11 в скоєнні вищезазначених розбоїв доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України.
До твердження захисника про те, що потерпілі ОСОБА_24 і ОСОБА_25 давали різні покази, щодо обставин нападу на магазин «Маркет 24», колегія суддів відноситься критично, оскільки згідно з протоколами їх допиту в ході досудового розслідування вони свідчили про те, що близько 18 години 05 хвилин до магазину забігли троє чоловіків, двоє з них були з прихованими під шапками та светрами обличчями, на руках у них були перчатки. Вони здійснювали активні дії та шукали гроші, один з них погрожував ножем с пластиковою рукояткою, яка була синього кольору. Третій чоловік став біля дверей та слідкував за подіями, що відбувались. У судовому засіданні потерпілі підтвердили свої покази в цій частині та вказали на обвинувачених, як на осіб, які скоїли розбійний напад. Вказуючи на ОСОБА_11 , вони пояснили, що він саме знаходився біля вхідної двері. Незначні розбіжності в їх показах зумовлені сплином тривалого часу з дня скоєння нападу та допитом їх судом в якості потерпілих.
Отже, колегія суддів не вбачає, що в показах потерпілих є істотні суперечності.
Крім того, покази, які давали обвинувачені під час слідчого експерименту також узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_24 і ОСОБА_25 .
Оскільки вилучення фрагменту сліду взуття ОСОБА_13 було проведено при огляді місця події магазину «Маркет-24», де був скоєний злочин, в присутності та за дозволом користувача приміщення ОСОБА_26 , дозвіл слідчого судді для проведення цієї невідкладної слідчої дії не потрібен. Вимога закону обов`язково отримати вмотивовану ухвалу слідчого судді встановлена тільки коли необхідно здійснити обшук житла чи іншого володіння особи, тому і протокол огляду місця події і висновок експертизи фрагменту сліду взуття, вилученого з місця події, є допустимими доказами, добутими з додержанням вимог ст.237 КПК України, а доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника в цій частині - непереконливими.
Підстав для зміни правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення з ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України та призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України за епізодами скоєння нападу на торгівельні точки: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований за адресою: АДРЕСА_7 та магазин ПП ОСОБА_36 , розташований за адресою: АДРЕСА_9 , колегія суддів не вбачає.
В ході проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_13 і ОСОБА_12 вони добровільно і послідовно розповіли та показали яким способом скоювали злочини. Пояснили, що вони заздалегідь, до початку скоєння злочину, домовились про спільне його вчинення, розподіливши між собою ролі. Згідно з відведеною роллю ОСОБА_13 мав погрожувати потерпілим ножем. ОСОБА_11 також мав приймати участь в розбійних нападах на ці магазини. Вони всі разом заходили в приміщення магазинів. ОСОБА_12 розповів, що в момент нападу ОСОБА_13 погрожував потерпілим ножем, ОСОБА_13 в свою чергу також розповів про застосування ним ножа. Тому доводи захисника про відсутність кваліфікуючої ознаки погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих шляхом демонстрації ножа ОСОБА_13 спростовуються іншими наведеними вище доказами. Колегія суддів вважає, що злочинні дії ОСОБА_11 в скоєнні вищезазначених розбоїв правильно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України.
При проведенні впізнання обвинувачених потерпілою ОСОБА_37 органом досудового слідства було враховано вимоги ст.228 КПК України. Особи, серед яких пред`являвся ОСОБА_11 , були однієї статі, схожі з ним за зовнішністю. Наявність у ОСОБА_11 ознак, що різко відрізняють його від решти осіб, не було. За таких обставин доводи захисника про наявність підказки, яка б привела до помилкового впізнання потерпілою ОСОБА_11 як особу, яка приймала участь в розбійному нападі, є безпідставними. Крім того, потерпіла перед проведенням впізнання пояснила слідчому, що може впізнати особу, яка скоїла напад за сукупністю зовнішніх ознак. Сам ОСОБА_11 під час апеляційного розгляду не заперечував свою причетність до скоєння цього злочину. У колегії суддів не виникає сумніву в правдивості свідчень потерпілої ОСОБА_37 та допустимості даних, що містяться в протоколі впізнання.
При проведенні впізнання обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілою ОСОБА_39 за фотознімками, слідчим були враховані вимоги ч.6 ст.228 КПК України. Особи, серед яких пред`являвся ОСОБА_11 , були однієї статі, схожі з ним за зовнішністю. Наявність у ОСОБА_11 ознак, що різко відрізняють його від решти осіб, не було. За таких обставин доводи захисника про наявність підказки, яка б привела до помилкового впізнання ОСОБА_11 потерпілою ОСОБА_39 також є безпідставними. Потерпіла перед проведенням впізнання пояснила слідчому, що може впізнати особу, яка скоїла напад за формою обличчя і носа, розрізом очей і губ. Впізнання ОСОБА_11 потерпілою було проведено 19.02.2014 року. Разом з тим, як зазначено в протоколі допиту потерпілої від 13.12.2013 року, вона давала свідчення, щодо прикмет нападника, який стояв біля дверей магазина. Він був на від 20-25 років, зріст біля 175-180см, з темно-русим волоссям без маски на обличчі. Крім того ні сам ОСОБА_11 , ні його захисник під час апеляційного розгляду не заперечували причетність ОСОБА_11 до скоєння цього злочину, а тільки просили змінити кваліфікацію його дій, посилаючись на те, що він не знав про наявність ножа у ОСОБА_13 та не бачив цей ніж при скоєнні нападу. З урахуванням наведеного вище у колегії суддів не виникає сумніву в правдивості свідчень потерпілої ОСОБА_46 та допустимості даних, що містяться в протоколі впізнання.
Тому, оцінюючи доводи захисника про наявність порушень з боку слідчого під час проведення впізнання ОСОБА_11 потерпілою ОСОБА_39 , колегія суддів приходить до висновку, що при проведенні цієї слідчої дії порушень норм КПК України не було, а доводи автора апеляції не свідчать про те, що судом дана помилкова оцінка цьому доказу.
Доводи захисника про те, що огляд автомобіля ВАЗ-2104 д.р.н. НОМЕР_1 був без згоди з власником, а тимчасове вилучення із автомобілю ножів було проведено без дозволу суду, а тому протоколи впізнання ножа потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_39 є недопустимими доказами колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до п.1.6 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_12 , даних ним в судовому засіданні, він володів автомобілем ВАЗ-2104 д.р.н. НОМЕР_1 на підставі усної домовленості з її власником з правом подальшого викупу та сплачував за нього оренду. Таким чином, виходячи з розуміння п.1.6 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він правомірно експлуатував вказаний транспортний засіб.
Огляд житла чи іншого володіння особи, на відмінність від обшуку, може бути проведено без ухвали слідчого судді тільки у невідкладних випадках або за добровільною згодою особи, яка ними володіє. При проведенні огляду дозволяється вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження.
Огляд автомобіля ВАЗ-2104 д.р.н. НОМЕР_1 , від 14.12.2013 року був проведеній за участю ОСОБА_12 , за його згодою, про що свідчить його особистий підпис в протоколі огляду. Ніяких заперечень від нього не надійшло.
Тому колегія суддів вважає, що огляд автомобіля, вилучення із автомобіля ножа, а також протоколи впізнання ножа потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_39 є допустимими доказами, добутими з додержанням вимог ст.237 КПК України, а доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника в цій частині безпідставними.
Доводи захисника про відсутність в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення, колегія суддів вважає безпідставним. Якщо озброєна особа, з метою заволодіння чужим майном, в одягнутій на обличчя масці, увійшла в робочий час до магазину, який у робочий час вільно відвідуються громадянами і, перебуваючи у такому приміщенні, погрожуючи працівникам зброєю, під погрозою її застосування та наказала віддати або сама заволоділа грошима (чи іншим майном), такі дії належить кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України, як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення. При цьому не має значення, якою була зброя вогнепальною, чи холодною, чи то був інший небезпечний предмет.
Тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції з посиланням на постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» та лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29.01.2013 року №223-161/0/4-13 «Про практику застосування судами окремих норм матеріального права щодо кваліфікації розбою, поєднаного з проникненням у приміщення» зроблено правильний висновок про наявність в діях обвинувачених кваліфікуючої ознаки - проникнення у приміщення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про непричетність ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, за епізодами від 27.11.2013 року, 01.12.2013 року та 07.12.2013 року за скоєння яких він засуджений, та доводи щодо неправильної кваліфікації його дій за іншими епізодами обвинувачення не знайшли підтвердження під часу розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд згідно з вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких злочинів, дані про особи обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначив йому покарання в мінімальних межах санкції ч.3 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі із конфіскацією всього майна.
Судом враховані дані про особу ОСОБА_11 , який раніше не судимий, не одружений, за місцем мешкання характеризується задовільно, заподіяні збитки не відшкодував.
Колегія суддів вважає, що таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Законних підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не знаходить, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , задоволенню в цій частині також не підлягає.
Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_13 заслуговують на увагу. Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання ОСОБА_13 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінального закону, оскільки, визнавши його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначив йому основне покарання без призначення обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, та не обґрунтував прийняте рішення посиланням на ст.69 КК України. Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_13 відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, суд призначив додаткове покарання конфіскацію майна, яке не було призначено як за даним вироком, так і за попереднім вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.05.2010 року.
Тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 04 серпня 2014 року в частині призначеного покарання ОСОБА_13 , та постановити вирок суду апеляційної інстанції в цій частині згідно з вимогами ч.1 ст.420 КПК України, а в інший частині вирок залишити без змін.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст.187 КК України, колегія суддів враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, інкриміновані йому злочини, які відносяться до особливо тяжких, він вчинив в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, що свідчить про підвищену ступінь суспільної небезпечності вчиненого.
Характеризується ОСОБА_13 посередньо, одружений, має на утриманні доньку 2013 р. народження та доньку його дружини від першого шлюбу ОСОБА_49 , 2008 р. народження.
Колегія суддів також враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, більш активну роль ОСОБА_13 , у вчиненні злочинів, те, що він не відшкодував заподіяні збитки і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкції ст.187 ч.3 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України. Строк основного покарання, призначений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і відповідати вимогам ст.65 КК України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора про необхідність застосування ОСОБА_13 більш суворого покарання задоволенню не підлягає, а в частині призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна підлягає задоволенню.
Клопотання обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про застосування до них Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року задоволенню не підлягає, оскільки вони, на підставі ст.8 цього Закону, не є суб`єктами застосування амністії.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку повністю, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 370,374,376,403,404, 405, 407, 409,414,418,420 КПК України, ст.ст. 9,10 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 4 серпня 2014 року у відношенні ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_13 скасувати.

ОСОБА_13 призначити покарання за ч.3 ст.187 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19.05.2010 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацію всього майна, що належить йому на праві власності.

Відмовити в задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_11 про застосування до них Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року на підставі ст.8 цього Закону.

В інший частини вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той самий строк, з дня вручення їм копії вироку.

Головуючий

Судді: