Дата документу Справа № 331/
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний № 331/384/15к
№ пров. 11-сс/ 778/219/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 183 КПК Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого ОСОБА_3 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого -адвоката ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_9

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000603 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці, з застосуванням електронних засобів контролю, з покладанням обов`язків, відносно підозрюваного, а саме: не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години по 07 годин ранку, без дозволу слідчого, прокурора , суду; з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом в призначений час; носити електроний засіб контролю,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянин України, має середньо-технічну освіту, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 16.02.2015, приблизно о 22.00 год. ОСОБА_11 , прибув до коктейль-бару Банана, розташованого за адресою м. Запоріжжя пр. Леніна буд. 109 разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Під час проходу до приміщення коктейль-бару, охоронці зробили ОСОБА_12 зауваження з приводу того, що він був одягнений у військову форму, у зв`язку з чим відмовилися впустити його до приміщення. На зауваження охоронців ОСОБА_12 не відреагував та продовжив спроби увійти в коктейль-бар, при цьому голосно висловлювався грубою нецензурною лайкою та почав провокувати бійку з охоронцями. У цей час ОСОБА_11 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи спільно з ОСОБА_12 , також почав ображати грубою нецензурною лайкою охоронців розважального закладу і провокувати бійку. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у конфлікті участі не приймали та намагалися заспокоїти ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Внаслідок відмови ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виконувати правила відвідування коктейль-бару ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийняті у суспільстві правила поведінки, охоронці почали виводити їх з приміщення холу коктейль-бару. При цьому ОСОБА_12 та ОСОБА_11 стали чинити активний спротив, голосно висловлювались грубою нецензурною лайкою, намагались завдати тілесні ушкодження охоронцям. Вперто та тривалий час не бажаючи припиняти злочинні дії, ОСОБА_11 , діючи з особливою зухвалістю, з метою нанесення тілесних ушкоджень охоронцям коктейль-бару, пішов до автомобілю Ауді А6 д.н. НОМЕР_1 , на якому прибув до коктейль-бару, взяв з багажнику дерев`яну биту, підбіг до старшого зміни охорони ОСОБА_10 , який припиняв злочинні дії ОСОБА_12 та завдав йому удар битою по голові, заподіявши тяжку черепно-мозкову травму, субдуральну гематому тім`яної області, імпресійний перелам тім`яних кісток. Після вчинення вказаних злочинних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_11 були затримані працівниками міліції.

За даними фактами було розпочато досудові розслідування, внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України за № 0000603.

23.02.2015 р. ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23.02.2015 р. о 14-20 год. підозрюваному ОСОБА_11 вручено клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , посилаючись на тяжкість скоєного правопорушення, на наявність обтяжуючих обставин і особу підозрюваного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_11 тримання під вартою. Так як всі обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_15 не працює, не одружений, від надання пояснень про обставини скоєння ним злочинів відмовляється, з органами досудового розслідування не співпрацює. В якості адреси своєї реєстрації та мешкання вказує на АДРЕСА_3 , де фактично не проживає. Однак слідчим суддею, запобіжний захід ОСОБА_15 обрано домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому не з`ясовано на якій саме підставі та чи має взагалі право ОСОБА_15 мешкати за вказаною адресою, адже він там не зареєстрований.

Заслухавши доповідь судді по справі, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги частково, просить ухвалу суду скасувати, та направити справу на новий судовий розгляд, адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_11 , які заперечували проти доводів апеляції, прокурора, який вважає, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Згідно змісту ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які, свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання слідчого суд дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими. Так, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши, що зазначений в клопотанні слідчого ризик переховування від органів досудового слідства і суду не підтверджений матеріалами справи, а також адвокатом не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 422 УПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_11 , строком на два місяці, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: