Справа № 1-27/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільський області

в складі головуючого суду ОСОБА_1І .

при секретарі Макійчук Г.Р.

з участю прокурора Баранець С.В.

та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани, Тернопільської області справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2011 року, біля 01 год., неповнолітній ОСОБА_3, перебуваючи на квартирі, яка розташована по вул. Лисенка,24, в м. Бережани, разом із своїм знайомим ОСОБА_4, таємно викрав в останнього мобільний телефон марки «НОКІА 5130»з карткою оператора мобільного зв»язку «Діджус»та зарядний пристрій до нього, спричинивши потерпілому ОСОБА_4, згідно висновку судово-товарознавчої експертизти матеріальну шкоду на загальну суму суму 686 грн.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і показав, що 17 січня 2011 року, перебуваючи на квартирі за адресою: м. Бережани, вул.Лисенка,24, разом з своїм однокурсником ОСОБА_4, біля 01 год., коли останній спав, таємно викрав у ОСОБА_4 його мобільний телефон марки «НОКІА 5130»зі стартовим пакетом оператора мобільного зв»язку «Діджус»з зарядним пристроєм до нього, який сховав, маючи намір використати викрадене для власних потреб, однак в майбутньому, видав викрадений телефон працівникам міліції. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не каратиі вважає, що досліджувати будь-які інші докази по справі, крім його власного зізнання нема потреби.

З"ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та про порядок їх дослідження, які підтримали позицію підсудного, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував правильність розуміння підсуднім та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиціі а також розяснив їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного і кваліфікує вчинений ним злочин за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).

При призначенні покарання підсудному у відповідності вимог ст.ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, а саме: підсудній вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину і розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, викрадений телефон повернуто власнику.

Наведені обставини, з урахуванням молодого віку підсудного, приймаючи до уваги, що злочин підсудний вчинив будучи неповнолітнім та тієї обставини, що тяжких наслідків від злочину не наступило і потерпілий жодних претензій до підсудного немає і просить суворо його не карати, дають підстави суду вважати, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвтвинувачення у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 104 КК України, звільнивши засудженого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на засудженого обов»язки, передбачені п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання - 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один ) рік.

На підставі п.п. 2,3,4 ст.76 КК України, зобовязати засудженого ОСОБА_3 - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи; повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання роботи або навчання та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі повернути за приналежністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через міськрайонний суд пртягом 15 діб з дня проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою на протязі того ж строку з дня вручення йому копії вироку.

СУДДЯ В.І.ШМІЛО