Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4088/15-к
У Х В А Л А

13 травня 2015 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене старшим прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні №0004918 від 19 грудня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15; п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю Черкаської області м. Звенигородка, освіта середня, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

встановив:

Слідчий СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим старшим прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , внесеним в кримінальному провадженні №0004918 від 19 грудня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15; п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 , 19 грудня 2014 року близько 02 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та зберігаючи при собі предмет, який згідно акту перевірки об`єкту на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів № 244 від 19.12.2014 року зовні схожий на гранату «РГД-5», переніс її до громадського місця, а саме до нічного клубу «111», за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 225.

Він же, 19 грудня 2014 року близько 02 год. 45 хв. знаходячись в стані алкогольного сп`яніння перебуваючи біля нічного клубу «111», що знаходиться за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 225, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході конфлікту з відвідувачами вищевказаного розважального закладу, дістав з кишені вибуховий пристрій, а саме: предмет зовні схожий на гранату «РГД-5» та кинув її в сторону, де знаходилась група осіб, в результаті чого вказана граната з причин, що не залежали від його волі не вибухнула, після чого останній дістав з кишені своєї куртки пістолет травматичної дії та здійснив один постріл в гору в повітря, далі направивши пістолет в обличчя ОСОБА_7 , який знаходився у натовпі людей біля вказаного закладу, зробив останньому постріл в область обличчя, а саме в підборіддя, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КЗ «Черкаська обласна лікарня» ЧОР, у відділення щелепнолицьової хірургії, а ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 сіли до автомобіля ВАЗ-2110, який було припарковано напроти вказаного розважального закладу, та намагалися зникнути з місця скоєння кримінального правопорушення, проте були затримані працівниками міліції.

19 грудня 2014 року відомості про вказані кримінальні правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер 0004918.

20 грудня 2014 року ОСОБА_6 пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15; п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраним у кримінальному провадженні доказами.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 вказує, що він вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, та тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років. Також вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 117 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню.

Також вказує, що по даному кримінальному провадженню необхідно виконати ще значний обсяг слідчих дій, а саме: скласти кінцеву підозру про вчинення кримінального правопорушення та повідомити ОСОБА_6 ; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

А тому, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до шести місяців, тобто до 16 червня 2015 року.

В судовому засідання прокурор та слідчий клопотання про продовження строків тримання під вартою підтримали.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили частково задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому посилались, про необгрунтованість підозри та позитивні характеризуючі дані підозрюваного.

Відповідно до вимог п.п. 4 пункту 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04.04.2013 року №511-550/0/4-13 слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п.85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

В судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15; п.п. 1, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

19 грудня 2014 року ОСОБА_6 слідчим суддею Соснівського районного суду було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

16 лютого 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004918 було продовжено до трьох місяців.

16 лютого 2015 року ОСОБА_6 слідчим суддею Соснівського районного суду запобіжний захід було змінено на домашній арешт.

23 лютого 2015 ОСОБА_6 колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду скасувала та постановила нову ухвалу та строк тримання під вартою ОСОБА_6 було продовжено до 18 березня 2015 року.

13 березня 2015 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004918 було продовжено до п`яти місяців.

17 березня 2015 року ОСОБА_6 слідчим суддею Придніпровського районного суду було продовжено строк тримання під вартою до 17 квітня 2015 року.

15 квітня 2015 року ОСОБА_6 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси було продовжено строк тримання під вартою до 17 травня 2015 року.

При обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 було у вигляді тримання під вартою та її продовжені були враховані ризики, які на даний момент не зменшились, а орган досудового розслідування в своєму клопотанні навів та обґрунтував наявність вищевказаних ризиків, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 115 КК України, є особливо тяжким та передбачає можливість призначення покарання на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який законодавець відносить до особливо тяжких злочинів, за який відповідно до КК України передбачено відповідальність у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Злочин вчинено з застосування вибухового пристрою, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи, після вчинення злочину підозрюваний намагався зникнути з місця події. Підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований в м. Звенигородка Черкаської області, а фактично проживає в м. Черкаси, розуміючи вагомість, неухильність від покарання та караність такого вчинку, з метою уникнення відповідальності останній може залишити своє місце постійного проживання, таким чином переховуватись від слідства та суду.

Зазначені вище обставини продовжують існувати до теперішнього часу, є істотними та переконливо свідчать про те, що передбачені статтею 177 КПК України ризики не зменшилися, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень за якими він підозрюється, а також ризики, які на даний час продовжують існувати, той перелік слідчий дій, які необхідно провести органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.177,178,183,196,197,199,309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шести місяців тобто до 16 червня 2015 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області - для відому, а також направити начальнику установи, в якій утримується обвинувачений під вартою .

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1