Справа № 1-247/11
Провадження № 1/307/12/15
В И Р О К
іменем України
02 квітня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 - представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, має початкову освіту, не працює, одруженого, судимий вироком Тячівського районного суду від 22 вересня 2004 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, вироком Тячівського райсуду від 02 березня 2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, вироком Тячівського районного суду від 06 листопада 2006 року за ч.1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком на два роки, вироком Тячівського районного суду від 15 серпня 2013 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.153, ч. 2 ст. 186 КК України та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дальнєрєчєнск, Приморського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працює, судимого вироком Тячівського районного суду від 06 листопада 2006 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, вироком Тячівського районного суду від 08 лютого 2007 року за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та 6 місяців, вироком Тячівського райсуду від 27 листопада 2007 року за ч.2 ст. 186 КК України, зміненим ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 березня 2008 року, на 4 роки і 1 місяць позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, вироком Тячівського районного суду від 15 серпня 2013 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Тячівського районного суду від 15 серпня 2013 року, з урахуванням внесених цією ухвалою змін частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 27 листопада 2007 року і остаточно до відбуття визначено 4 роки 4 місяці 6 днів позбавлення волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 05 квітня 2009 року, після 01 години ночі, на полі, неподалік залізничної колії, з невстановленою слідством особою, перебуваючи в у стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_9 , що виразилося в нанесенні ударів в область голови, тулубу та верхніх і нижніх кінцівок, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірних крововиливів в області обличчя, потилиці, грудної клітки справа, обох стегон, в тому числі й по внутрішніх поверхнях гомілок, обох верхніх кінцівок, забійної рани верхньої губи, які згідно висновку експерта № 362 від 14 травня 2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та всупереч її волі, вступили з нею в оральний статевий зв`язок, тобто задовольнили свою статеву пристрасть неприроднім способом.

Крім цього, ОСОБА_8 , 05 квітня 2009 року, після 01 години ночі, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, відкрито викрали у ОСОБА_9 мобільний телефон сірого кольору марки "Моторола", вартістю 150 грн., дві срібні обручки, вартістю 13 гривень 50 копійок та 124 гривні кожна, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 287 гривень 50 копійок.

Підсудний ОСОБА_8 вину у інкримінованих йому злочинах не визнав та показав, 05 квітня 2009 року, після вчинення хуліганських дій в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , він вийшов на вулицю та пішов додому. Він бачив, як ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, заходила на подвір`я свого будинку. Наступного ранку йому стало відомо, що ОСОБА_9 хтось зґвалтував. Стверджує, що потерпілу не ґвалтував та нічого у неї не викрадав. Цивільні позови не визнає, оскільки вважає себе невинуватим. В ході розгляду справи вину визнав частково, а саме те, що відкрито викрав у потерпілої два колечка та мобільний телефон, однак від дачі пояснень відмовився.

Підсудний ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що 05 квітня 2009 року, після вчинення хуліганських дій в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , він вийшов на вулицю. В дверях під`їзду стояла ОСОБА_9 , яка була у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 взяли під руки ОСОБА_9 та відвели в бік вул. Харківської в смт. Солотвино. По дорозі ОСОБА_8 витягнув з кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон та передав йому, оскільки він йшов позаду них. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 відтягнули потерпілу до залізничного переїзду, а потім по залізничній колії повели її в протилежному напрямку від залізничної станції, а він розвернувся та пішов додому. В подальшому, в ході розгляду справи, вину у вчиненні грабежу не визнав.

Вина підсудних в скоєному злочині підтверджується показами потерпілої та свідків, а також документами, що є у справі, які були досліджені у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 05 квітня 2009 року, приблизно о 01 годині, вона знаходилася біля будинку АДРЕСА_3 . Бачила, що у під`їзді будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_6 почали бити ОСОБА_11 , який намагався їх заспокоїти, щоб вони не ламали двері до квартири ОСОБА_12 . Через деякий час вона пішла до свого будинку, однак біля воріт її наздогнали два хлопці, схопили за руки та потягнули до залізничної колії. По дорозі у неї відкрито викрали мобільний телефон. Ще один хлопець йшов позаду і говорив, щоб її відпустили. Її довели до поля, силою роздягнули, наносячи при цьому тілесні ушкодження та вступили з нею в неприродний статевий зв`язок. Одним з цих хлопців був ОСОБА_8 . Зґвалтувавши її, вони зняли у неї з пальців рук дві срібні каблучки та пішли. Після цього, вона почала одягатися та знайшла телефон одного з хлопців. Однак, через короткий проміжок часу, дані хлопці знову повернулися, і тоді вона впізнала, що це ті самі хлопці які затіяли бійку і сварку із ОСОБА_11 . Цивільний позов підтримує лише в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки від моральної шкоди відмовляється.

Відеозаписом відтворення з підозрюваними ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обставин події, яка мала місце 05 квітня 2009 року, який був переглянутий в судовому засіданні, і з якого вбачається, що ОСОБА_8 розповів та показав, як і за яких обставин він зґвалтував потерпілу ОСОБА_9 та викрав у неї мобільний телефон та два перстені, та показав де їх сховав, а ОСОБА_6 розповів та показав, як разом із ОСОБА_8 відкрито викрали у потерпілої мобільний телефон.

Оголошеним та перевіреним в судовому засіданні протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08 квітня 2009 року, з якого відомо, що 05 квітня 2009 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , після вчинення хуліганських дій біля будинку АДРЕСА_3 , взяли попід руки потерпілу ОСОБА_9 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та повели її до залізничної колії. Він просив їх відпустити потерпілу, однак вони попросили його не вмішуватися, і він пішов додому. 05 квітня 2009 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, прийшовши додому, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розповіли ОСОБА_10 , що зґвалтували потерпілу та забрали у неї мобільний телефон (т.1 а.с. 74-76).

Оголошеним та перевіреним в судовому засіданні протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09 квітня 2009 року, з якого відомо, що її чоловік ОСОБА_10 вернувся додому в ніч з 04 на 05 квітня 2009 року та розповів їй, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 примусово вели якусь жінку в бік залізничної колії (т.1 а.с. 78-79).

Оголошеним та перевіреним в судовому засіданні протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 10 квітня 2009 року, з якого відомо, що після вчинення хуліганських дій біля будинку №8 по вул. Рєпіна в смт. Солотвино, він разом з ОСОБА_10 взяв попід руки ОСОБА_9 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та повели її в бік залізничної колії. ОСОБА_6 йшов позаду них. По дорозі у ОСОБА_9 на землю випав мобільний телефон, він його підняв, і передав ОСОБА_6 , який його взяв та повернувся додому. Він та ОСОБА_10 відвели потерпілу в бік, до дерева, зґвалтували її та декілька разів вдарили. Після зґвалтування вони зняли з потерпілої два колечка (т.1 а.с. 116-118).

Оголошеним та перевіреним в судовому засіданні протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10 квітня 2009 року, з якого відомо, що після вчинення хуліганських дій біля будинку №8 по вул. Рєпіна в смт. Солотвино, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 взяли попід руки ОСОБА_9 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та повели її в бік залізничної колії. Він йшов позаду них. По дорозі ОСОБА_8 витягнув з кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон та передав йому. Він взяв даний телефон та повернувся додому. Зранку ОСОБА_8 розповів йому, що вони зґвалтували ОСОБА_9 , побили її та викрали від неї два колечка (т.1 а.с. 119-121).

Оголошеним та перевіреним в судовому засіданні протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_6 від 15 квітня 2009 року, з якого відомо, що після вчинення хуліганських дій біля будинку №8 по вул. Рєпіна в смт. Солотвино, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 взяли попід руки ОСОБА_9 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та повели її в бік залізничної колії. Він йшов позаду них. По дорозі ОСОБА_8 витягнув з кишені куртки ОСОБА_9 мобільний телефон та передав йому. Він взяв даний телефон та повернувся додому, де телефон сховав. (т.2 а.с. 9-10).

Оголошеним та перевіреним в судовому засіданні протоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_8 від 15 квітня 2009 року, з якого відомо, що після вчинення хуліганських дій біля будинку АДРЕСА_3 , він разом з ОСОБА_10 взяв попід руки ОСОБА_9 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та повели її в бік залізничної колії. По дорозі він витягнув з кишені куртки потерпілої мобільний телефон та передав ОСОБА_6 , який йшов позаду них, та після цього повернувся додому. Вони відвели потерпілу в бік до дерева, зґвалтували та побили. Після зґвалтування вони зняли з потерпілої два колечка (т.2 а.с. 15-16).

Протоколом усної заяви про скоєння злочину (т.1 а.с.2), з якого відомо, що ОСОБА_9 просить прийняти міри до невідомих їй громадян, які зґвалтували її та викрали у неї срібні перстні.

Протоколом огляду від 06 квітня 2009 року, фототаблиці до нього та плану-схеми, з яких відомо, що місцем події є земельна ділянка розташована за залізничним семафором № 31. На цій ділянці, на відстані 4 м. від семафора є дерево, під яким розкидане сміття, мало рослинності та втоптаний ґрунт. На відстані 2.40 м. вправо від семафора, на листках рослинності та частині дерев`яної гілки, виявлено сліди біологічного походження бурого кольору та гумку для волосся (т.1 а.с. 5-9).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події, проведеного з потерпілою ОСОБА_9 , з якого відомо, як, де, і за яких обставин її зґвалтували та викрали у неї перстні (т.1 а.с.130-142).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з фототаблицею до нього, проведеного з свідком ОСОБА_10 , з якого відомо як ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вели потерпілу ОСОБА_9 до залізничного переїзду та по залізничній колії в протилежний бік від залізничної станції. (т.1 а.с.143-148).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події та фототаблицею до нього, проведеного з ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_14 , з якого відомо як ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вели потерпілу ОСОБА_9 до залізничного переїзду та по залізничній колії в протилежний бік від залізничної станції. Також ОСОБА_6 розповів, як на наступний день він ховав сім-картки з мобільного телефону, які ОСОБА_8 викрав у потерпілої ОСОБА_9 (т.1 а.с.149-155).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події, з фототаблицею до нього, проведеного з ОСОБА_8 , в присутності адвоката ОСОБА_14 , з якого відомо як ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вели потерпілу ОСОБА_9 до залізничного переїзду та по залізничній колії в протилежний бік від залізничної станції, зґвалтували її природнім та неприроднім способами, та як вони зняли з руки потерпілої обручки. Також ОСОБА_8 розповів, як він з ОСОБА_6 ховали викрадені речі (т.1 а.с.156-158).

Актом від 13 квітня 2010 року, з якого відомо, що ОСОБА_8 на вимогу працівників міліції добровільно видав каблучку метало-сріблястого кольору з трьома каналами, каблучку метало-сріблястого кольору з огрануванням у вигляді трьох пелюстків та двома камінцями синього кольору (т.1 а.с. 159).

Протоколами пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею до нього, з якого відомо, що потерпіла ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_6 та на ОСОБА_15 , як на осіб, що її зґвалтували та викрали у неї колечка (т.1 а.с. 183-184).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею до нього, з якого відомо, що потерпіла ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_8 , як на особу, що її зґвалтував та пограбував (т.1 а.с. 185-186).

Протоколом огляду предметів від 05 травня 2009 року, з якого відомо, що об`єктом огляду є дві обручки, що були викрадені у ОСОБА_9 (т.2 а.с.30).

Висновком судової медичної експертизи № 362, з якої відомо, що у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ЗЧМТ, множинних підшкірних крововиливів в області обличчя, потилиці, грудної клітки з права, обох стегон в тому числі по внутрішніх поверхнях гомілок обох верхніх кінцівок, забійної рани верхньої губи і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень. Обмеженої форми синці обох нижніх кінцівок, в тому числі синці по внутрішнім поверхням обох стегон - своєю формою і характером вказують, що спричинені вони в результаті здавлення вказаних областей тіла пальцями рук, що можливе при насильному розведенні ніг. Строку події 05 квітня 2009 року відповідають (т.2 а.с. 110, 111).

Висновком судової біологічної експертизи № 104 від 24 квітня 2009 року, з якої відомо, що кров на кофті, спортивній куртці, на штанах, що належать потерпілій ОСОБА_9 , знайдена без домішку сперми. При визначенні її групової належності в слідах на речових доказах по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО дана група крові властива ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , тому на речових доказах наданих на дослідження не виключена наявність крові як потерпілої ОСОБА_16 , так і ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . З метою диференціації проводилося дослідження по ізосерологічній еритроцитарній системі MN, проведеним дослідженням встановлена наявність антигену ОСОБА_19 , який властивий крові потерпілої ОСОБА_9 , отже кров могла походити від неї самої, що дозволяє виключити можливість походження його за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_6 . Можливість походження крові від свідка ОСОБА_10 не виключається при наявності у нього ушкоджень, що супроводжуються зовнішньою кровотечею. Не виявлення антигену ОСОБА_20 , дозволяє виключити можливість походження крові від ОСОБА_21 (т.2 а.с.132-138).

З висновку судової-товарознавчої експертизи №940 від 25 травня 2009 року вбачається, що вартість каблучки становить 13.50 грн., а обручки 124 грн. (т.2 а.с. 142-147).

Протоколом огляду предметів від 28 травня 2009 року, з якого відомо, що об`єктом огляду є шкарпетки, штани, бюстгальтер та спортивна куртка, в які була одягнута потерпіла ОСОБА_9 під час зґвалтування (т.2 а.с.152).

Протоколом огляду предметів від 28 травня 2009 року, з якого відомо, що об`єктом огляду є два срібні колечка, що належать ОСОБА_9 та які були добровільно видані ОСОБА_8 (т.2 а.с.153).

Протоколом огляду предметів від 28 травня 2009 року, з якого відомо, що об`єктом огляду є мобільний телефон, що належать ОСОБА_9 (т.2 а.с.154).

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 28 травня 2009 року, з якої відомо, що відносно ОСОБА_10 відмовлено в порушенні кримінальної справи у зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України (т.2 а.с.158-159).

Стороною обвинувачення ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за те, що він 05 квітня 2009 року, після 01 години ночі, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон сірого кольору марки "Моторола", вартістю 150 грн., дві срібні обручки, вартістю 13 гривень 50 копійок та 124 гривні, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 287 гривень 50 копійок.

Разом з тим, суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено, в судовому засіданні не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено того, що ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 відкрито викрав у ОСОБА_9 дві срібні обручки, вартістю 13 гривень 50 копійок та 124 гривні, а тому суд виключає з об`єму обвинувачення пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення щодо відкритого викрадення ним разом із ОСОБА_8 у ОСОБА_9 двох срібних обручок, вартістю 13 гривень 50 копійок та 124 гривні, і відповідно вважає доведеним йому обвинувачення щодо відкритого викрадення ним разом із ОСОБА_8 у ОСОБА_9 мобільного телефону сірого кольору марки "Моторола", вартістю 150 грн.

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_8 доведена повністю в задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосування насильства, вчинене групою осіб, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 153 КК України та в відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України; а вина ОСОБА_6 доведена повністю у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Суд не бере до уваги пояснення підсудних про те, що вони не вчиняли злочину, оскільки їх пояснення є непослідовними, вони їх постійно змінювали, суперечать їх показам, даним на досудовому слідстві.

Так, будучи допитаними на досудовому слідстві в якості підозрюваних та обвинувачених, підсудні свою вину у вчиненні злочинів визнавали та давали чіткі та послідовні покази, що також підтверджується відеозаписом відтворення з підозрюваними ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обставин події, яка мала місце 05 квітня 2009 року, в присутності захисника. На думку суду, змінюючи свої покази та заперечуючи свою вину у вчиненні злочинів, підсудні намагаються уникнути відповідальності.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими злочинами, особу винного, який з місця проживання характеризується посередньо, його молодий вік.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який позитивно характеризуються по місцю проживання, вчинення ним злочину будучи неповнолітнім.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд не знаходить.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає те, що він вчинив злочин будучи неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує ОСОБА_8 та ОСОБА_6 покарання, суд визнає вчинення ними злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що: ОСОБА_8 слід обрати покарання, яке передбачене санкціями ч.2 ст. 153 та ч.2 ст.186 КК України, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд не вбачає підстав для застосування відносно підсудного ОСОБА_8 ст.69 КК України; ОСОБА_6 слід обрати покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд не вбачає підстав для застосування відносно підсудного ОСОБА_6 ст.69 КК України.

Оскільки підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зазначені злочини вчинили 05 квітня 2009 року, тобто до постановлення ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року, якою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 призначено 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Тячівського районного суду від 15 серпня 2013 року, з урахуванням внесених цією ухвалою змін частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 27 листопада 2007 року і остаточно до відбуття йому визначено 4 роки 4 місяці 6 днів позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст. 70 КК України і визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Щодо цивільного позову прокурора Тячівського району до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про відшкодування в користь фінансового відділу Тячівської районної державної адміністрації 624 гривні 30 копійок за лікування потерпілої від злочину ОСОБА_9 та цивільного позову ОСОБА_9 про відшкодування з підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди (від моральної шкоди потерпіла відмовилася в судовому засіданні) в сумі 728 гривень 40 копійок (228 грн. 40 коп. матеріальна шкода, 500 грн. витрати на правову допомогу) слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладів охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 931 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я, органу Міністерства фінансів України або прокурором в порядку, передбаченому статтею 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочинного діяння, в разі закриття кримінальної справи чи відмови у порушенні кримінальної справи за обставин передбачених пунктами 3, 4, 6 частини першої статті 6, статей 7, 7-2, 8, 9 і 10 цього Кодексу.

Комунальний заклад Тячівська районна лікарня № 1 управління охорони здоров`я Тячівської районної державної адміністрації фінансується фінансовим відділом Тячівської районної державної адміністрації.

У відповідності із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Дослідженими у суді документами незаперечно встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 через вчинення щодо неї злочину сексуального характеру знаходилася на лікуванні.

Цивільним позивачем суду надано документальне підтвердження понесених ним матеріальних витрат в сумі 728 (сімсот двадцять вісім) гривень 40 копійок (т.3 а.с.17-21).

Беручи до уваги вищенаведене та те, що обвинувачення за ч.2 ст.153 КК України пред`явлено лише ОСОБА_8 , цивільні позови слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_8 в користь фінансового відділу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області 624 (шістсот двадцять чотири) гривні 30 копійок витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_9 , яка потерпіла від злочину та в користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 728 (сімсот двадцять вісім) гривень 40 копійок. В позовних вимогах до ОСОБА_6 слід відмовити.

Згідно із ст. 81 КПК України речові докази дві срібні каблучки, сімкарту мобільного оператора "Лайф" № … НОМЕР_1 , сімкарту мобільного оператора "Київстар" № … НОМЕР_2 , сімкарту мобільного оператора "Т-Мобайл" зі штрихкодом № …5632F, телефон "Моторола", слід залишити у ОСОБА_9 ; штани, кофту бюстгальтер, куртку, резинку для волосся, слід повернути потерпілій ОСОБА_9 ; срібний ланцюжок з кулоном у вигляді лева слід повернути ОСОБА_6 ; шматок деревини і половинку кісточки вишні слід знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підписку про невиїзд, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

А тому, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 153 та ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 153 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців 17 (сімнадцять) днів позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців 17 (сімнадцять) днів позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців 26 (двадцять шість) днів позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання - 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців 17 (сімнадцять) днів позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців 26 (двадцять шість) днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 рахувати з 09 квітня 2009 року.

Зарахувати у відбуття покарання ОСОБА_8 покарання, відбуте ним за ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року та час тримання його під вартою, а саме, з 09 квітня 2009 року по 26 лютого 2014 року.

Зарахувати у відбуття покарання ОСОБА_6 покарання, відбуте ним за ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року та час тримання його під вартою, а саме, з 09 квітня 2009 року по 05 листопада 2013 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підписку про невиїзд, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Речові докази дві срібні каблучки, сімкарту мобільного оператора "Лайф" № … НОМЕР_1 , сімкарту мобільного оператора "Київстар" № … НОМЕР_2 , сімкарту мобільного оператора "Т-Мобайл" зі штрихкодом № …5632F, телефон "Моторола", - залишити у ОСОБА_9 ; штани, кофту бюстгальтер, куртку, резинку для волосся, слід повернути потерпілій ОСОБА_9 ; срібний ланцюжок з кулоном у вигляді лева, - повернути ОСОБА_6 ; шматок деревини і половинку кісточки вишні, - знищити.

Цивільний позов прокурора Тячівського району Закарпатської області в інтересах держави в особі фінансового відділу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь фінансового відділу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області 624 (шістсот двадцять чотири) гривні 30 копійок витрат на лікування ОСОБА_9 , яка потерпіла від злочину.

В інших позовних вимогах - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з підсудного ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 728 (сімсот двадцять вісім) гривень 40 копійок матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області на протязі 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1