АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/994/15 Справа № 201/9676/15-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

представника скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року про відмову в застосуванні арешту майна, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 червня 2015 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про арешт майна: автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» VIN: НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що оскільки арешт може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, суд не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною.

На вказане судове рішення слідчого судді адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання адвоката задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею істотно порушено норми кримінального процесуального закону, не досліджено обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Вказує, що в порушення ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі представника цивільного позивача, у зв`язку з чим про існування оскаржуваної ухвали стало відомо тільки 10.07.2015 року. Зазначає, що автомобіль є предметом злочину, а отже, відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, висновки слідчого судді не відповідають дійсності та є безпідставними, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження в результаті шахрайських дій невстановлених осіб потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальний збиток на загальну суму 353000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що як вбачається із матеріалів скарги, 11 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004365 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом здійснення шахрайських дій відносно ОСОБА_7 внаслідок заволодіння її автомобілем «Mitsubishi Outlander» VIN: НОМЕР_1 та спричинення останній матеріальної шкоди.

В межах зазначеного кримінального провадження адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 подав цивільний позов про відшкодування шкоди та звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначений автомобіль «Mitsubishi Outlander». Клопотання про накладення арешту на майно мотивовано тим, що цей автомобіль є предметом злочину та необхідністю забезпечення цивільного позову.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутись цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Розглядаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , колегія суддів, враховуючи підстави, у зв`язку з якими ставиться питання про арешт зазначеного в клопотанні майна, вважає що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання не може бути задоволено, оскільки ч.1 ст.171 КПК України, цивільним позивачем, його представником передбачено лише право звернення з таким клопотанням лише з метою забезпечення цивільного позову. При цьому з матеріалів скарги не вбачається, що в межах даного кримінального провадження будь-якій особі пред`явлена підозра у вчинення кримінального правопорушення та цей факт при розгляді апеляційної скарги підтвердив і представник скаржника, що унеможливлює задоволення клопотання про накладення арешту на майно в забезпечення цивільного позову, враховуючи, що відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого суддіпро відмову у задоволенні клопотання про арешт майна є обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. А тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про арешт майна: автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» VIN: НОМЕР_1 , державний знак НОМЕР_2 , залишити без змін.

Судді