Справа № 333/8709/13-к
Справа №333/8709/13-к
Провадження №1-кп/333/71/15
ВИРОК

Іменем України
10 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0003857 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

24.12.2012 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2013 року, приблизно о 10-00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, з корисливих мотивів, переліз через паркан на подвір`я вищезазначеного будинку, звідки викрав металеві вироби, а саме: дві металеві труби, довжиною 1 м, діаметром 70 мм, товщиною 5 мм кожна, вартістю 125,00 гривень за одну одиницю, металеву трубу, довжиною 1,5 м, діаметром 70 мм, товщиною 5 мм, вартістю 150,00 гривень, лист металу, довжиною 1,5 м, шириною 1 м, вартістю 200,00 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 600,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно, на початку серпня 2013 року, він, знаходячись біля одного з будинків по АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, переліз через паркан на подвір`я вищезазначеного будинку, звідки викрав металеві вироби, а саме: три труби та один лист металу, які згодом відніс до пункту прийому металобрухту та здав за грошові кошти у розмірі 60-70 гривень. Отримані грошові кошти витратив на власні потреби. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 знав раніше візуально, бачив кілька разів. 05 серпня 2013 року він виявив зникнення з подвір`я вищезазначеного будинку трьох металевих труб та листа металу, загальною вартістю 600,00 гривень. Цивільний позов до ОСОБА_4 він не заявляв. Обвинуваченого просить покарати на розсуд суду.

У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий, скоїв кримінальне правопорушення, знаходячись на іспитовому строку, його стан здоров`я на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Оскільки органом досудового розслідування не постановлені у якості обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , рецидив злочинів, суд вважає неправильним приймати його до уваги при призначенні покарання.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону.
Приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 в період іспитового строку, призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2012 року, суд вважає за необхідне остаточно визначити йому покарання згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком.
У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року у зв`язку з тим, що на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,щодо якої батьківських прав він не позбавлений.
Після роз`яснення судом наслідків застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, обвинувачений підтримав вищезазначене клопотання.
Прокурор у судовому засіданні проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року не заперечував.

Розглядаючи клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від відбування покарання на підставі п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, який набрав чинності 19.04.2014 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,щодо якої батьківських прав не позбавлений. Кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце 05.08.2013 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року 19.04.2014 року. Перешкоди для застосування щодо ОСОБА_4 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, передбачені ст.8 зазначеного Закону та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», відсутні.
Крім того, вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2012 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 визнано винним за вказаним вироком суду мало місце 27.05.2012 року.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ст.86 КК України та п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року підлягає звільненню від відбування покарання.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність відповідних клопотань від учасників процесу, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
По справі цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2012 рокуу виді одного року трьох місяців позбавлення волі.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання на підставі п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п.«В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1