Справа № 441/168/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/454/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 23 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миклашів Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн., з конфіскацією грального обладнання. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи на суму 2152, 50 грн.

Доля речових доказів по справі вирішена відповідно до вимог закону.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, маючи в оренді приміщення в АДРЕСА_2 , розмістив у ньому 10 гральних автоматів, на яких було встановлено програмне забезпечення для азартних ігор, в період часу з 01.10.2014р. по 07.10.2014р. здійснював діяльність пов`язану з проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор широкому колу осіб (гравцям) внаслідок чого, за вказаний період, від зайняття гральним бізнесом отримав 5900 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду 1-ї інстанції, вважає його таким, що підлягає зміні. При цьому, покликається на те, що суд при ухваленні вироку не врахував таких пом`якшувальних обставин як щире каяття у вчиненні злочину, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин. Пом`якшувальною обставиною, з точки зору апелянта, є його захворювання, він довгий час хворіє, у нього є хвороби серцево-судинної системи та проблеми з дихальними шляхами. Вказує на те, що штраф як покарання за зайняття гральними іграми у розмірі 170 000 грн. є непропорційним до заподіяної шкоди. Вважає, що з урахуванням особи винного, усіх пом`якшуючих обставин, незначної суспільної небезпеки від вчиненого, відсутністю заподіяної майнової чи немайнової шкоди, розмір шрафу повинен становити одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, ніж це передбачено санкцією ч.1 ст.203-2 КК України, а саме штраф у розмірі 17 000 грн.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає вирок суду законним і обгрунтованим, просить залишити його без змін, а подану апеляцію без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку колегія суддів приходить, виходячи із наступного.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, поданої обвинуваченим, кваліфікація дій за ч.1 ст.203-2 КК України та доведеність вини за вказаними нормами Кримінального Закону апелянтом не оспорюється.

Щодо правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що суд першої інстанції призначив таке обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Зокрема, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с.49); має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , де позитивно характеризується (а.с.54-55); на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває (а.с.51-52). Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, щиро розкаявся, сприяв слідству і суду у встановленні істини у справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_7 призначено покарання за ч.1 ст.203-2 КК України у межах, установлених санкцією даної статті, із урахуванням Загальних засад призначення покарання, регламентованих чинним КК України, а також норм ст.ст.373;374 КПК України та належним чином мотивовано прийняте рішення.

Призначене районним судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляції правильних висновків суду не спростовують.

Підстав для зміни прийнятого судом рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405; 407; 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 23 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.203-2 КК України залишити без задоволення, а вирок Городоцького районного суду Львівської області від 23 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.203-2 КК України - без змін.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3