Справа № 300/995/14-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2015 смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання- ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2, ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Воловецького районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2, ст.296 ч.4 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти продовження строку тримання під вартою заперечили, просили обрати менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

08.08.2014 року ухвалою Воловецького районного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.10.2014 року.

02.10.2014 року ухвалою Воловецького районного суду ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 02.12.2014 року.

21.11.2014 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 21.01.2015 року.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 листопада 2008 року в справі «Єлоєв проти України» після спливу певного проміжку часу судового розгляду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою.

У справі Гавули проти України Європейський суд з прав людини висловив думку, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою», «в дійсності …вони неодноразово покладалися на ті ж самі підстави, без надання конкретних деталей і без аналізу того, чи були зміни у ситуації заявника».

Обвинувачений перебуває під вартою з 08.08.2014 року. Дію строку тримання його під вартою суд продовжував два рази: ухвалою від 02 жовтня 2014 року та ухвалою від 21 листопада 2014 року. Розгляд кримінального провадження не закінчений з підстав незалежних від суду.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду - ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне клопотання про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (Рішення Європейського суду з прав людини по справах «Єлоєв проти України», «Фельдман проти України», «Марченко проти України», «Ткачов проти України»).

Так, звертаючись до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою прокурор послався лише на первісні підстави для взяття його під варту, при цьому не навів відповідного обґрунтування ризиків та можливості застосування будь-яких альтернативних заходів замість тримання під вартою, що є порушенням національного та міжнародного законодавства (Рішення Європейського Суду з прав людини «Пєтухов проти України», «Прокопенко проти України», « Осипенко проти України», «Молородич проти України», «Болдирєв проти України»), а також не надав суду доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а наявність лише переліку законодавчих (стандартних) підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, без встановлення їх наявності та обґрунтованості, не можуть бути єдиними і достатніми мотивами, тому що це буде порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що вказав Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року в справі «Харченко проти України».

Зважаючи на вищенаведене, в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

Разом з тим, суд враховує ступінь тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та реєстрації в смт.Воловець, вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання, який на думку суду, в повній мірі зможе запобігти доведеному під час розгляду справи ризику та гарантувати виконання обвинуваченим покладних на нього обов`язків.

Керуючись ст.331, ч.2 ст.392, ч.5 ст.532, ст.179 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Воловецького району ОСОБА_3 про продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на один місяць з дня винесення даної ухвали з покладанням на нього наступних обов`язків:

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи.

Попередити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити під розпис ОСОБА_6 копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1