АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/435/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.122 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2014р.,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2014р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, працюючий охоронцем ТОВ «Інтерплекс», одружений, маючий малолітню дитину, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 , судимий,-

1. 11.04.2002р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.296 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

2. 03.02.2003р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст.187 ч.2, 296 ч.1, 289 ч.3 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 10 років 3 місяців позбавлення волі;

3. 31.05.2012р. Московським районним судом м. Харкова за ст.296 ч.3 КК України до штрафу у розмірі 8.500грн.,-

засуджений за ст.122 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлені волі.

Звільнений від відбування призначеного судом покарання відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014р.»

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 50.000грн. на відшкодування моральної шкоди і 7.995грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчинені злочину за таких обставин.

09.03.2013р., близько 02-30 години, ОСОБА_7 біля кафе «Клубнічка» в м. Харків, пр.50-річчя BJIKCM, 55-А, під час конфлікту з раніше незнайомим ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, обумовлених суперечкою при перебуванні разом у кафе, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 два удари правою та лівою рукою в обличчя, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №391-с від 18.04.2013р. легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на голові. Після чого, ОСОБА_7 вийняв з правої сторони свого поясу пістолет, марка та місцезнаходження якого в ході досудового розслідування не було встановлено і здійснив постріл з пістолету в область паху ОСОБА_8 , заподіявши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №692-С від 22.05.2013р. вогнепальне поранення мошонки правого яєчника, яке відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 дня) Він же, потім покинув місце скоєння злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 50.000грн. та матеріальної шкоди у розмірі 7.995грн. Стягнути з нього на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 5.000грн. Зазначив, що з наданих потерпілим в якості доказів касових чеків різних аптечних закладів та магазинів важко зробити висновок щодо відношення цих ліків та продуктів харчування до лікування потерпілого.

Він же, вказав що відповідно до ст.120 ч.2 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Звертаючись з цивільним позовом, потерпілим в якості доказу надано копії договору про надання правової допомоги з юридичною фірмою та квитанції на оплату юридичних послуг цієї фірми у сумі 1.995грн., але під час судового розгляду справи правові послуги йому надавались адвокатом особисто.

ОСОБА_7 зазначив, що зі змісту позовної заяви важко зрозуміти саме в чому полягає завдана позивачу моральна шкода, чим він керувався оцінюючи її у даному розмірі та якими доказами підтверджено його посилання. Під час судового слідства суду першої інстанції так і не вдалось з`ясувати з яких підстав виходив ОСОБА_8 визначаючи розмір моральної шкоди, саме тому встановлюючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції виходив не з обґрунтованого розрахунку, а більш покладаючись на емоційність заяви ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_7 , до початку апеляційного розгляду справи подав заяву про відмову від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача; пояснення ОСОБА_7 , який вважав доцільним закрити апеляційне провадження по справі; думку прокурора, який підтримав думку обвинуваченого; колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого треба закрити. Враховуючи, що відповідно до ст.403 ч.1 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Крім того, інші апеляційні скарги по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.403, 405 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_7 1981 року народження у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України закрити за відкликом апеляції обвинуваченим ОСОБА_7 .

Головуючий

Судді: