Справа №: 1-128/2011
Провадження №: -
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пулика В.В.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора Площанської Н.А.,Петріва А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина справу про обвинувачення:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України;

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили хуліганство, тобто грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинивши хуліганство групою осіб.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

12 лютого 2011 року близько 20 години ОСОБА_2 і ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись біля приміщення магазину «Продтовари» в с. Белеїв Долинського району Івано-Франківської області, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю стали наносити ОСОБА_4 удари кулаками по обличчі та інших ділянках тіла, спричинивши останньому легкого ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров'я у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носа без зміщення та порушення функції носового дихання, забою правого очного яблука з надривом кон'юнктиви, крововиливів під кон'юнктиву та в скловидне тіло, синців з травматичним набряком м'яких тканин на обличчі, саден по тильній поверхні правої кисті.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні злочину, вказавши, що знайомий з ОСОБА_4 близько двох, оскільки перебував з останнім на сезонних роботах в м. Києві, де виконував функції бригадира. Після виконання робіт він розрахувався з усіма працівниками в повній мірі і після вказаної поїздки ОСОБА_4 не пред'являв йому жодних боргових зобов'язань. За місяць до події злочину ОСОБА_4 вперше звернувся до нього з вимогою повернення коштів, сказавши, що він винен 1 000 доларів США. Почувши це, він почав розпитуватись, за що він винен кошти, оскільки грошей не позичав і в нього не було боргових зобов'язань.

ОСОБА_4 відповідав, що він сам має знати і не хотів продовжувати розмову. Після цього він через декілька днів повторно на центральній автодорозі зустрівся з випившим ОСОБА_4, який вказав, що він має повернути 200 доларів США та 400 гривень, однак не пояснив, за що він винен ці кошти.

12 лютого 2011 року близько 19 години в центральній частині с.Белеїв Долинського району він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_3, з яким вони вирішили випити пиво в приміщенні магазину, розташованому навпроти приміщення Будинку культури с.Белеїв. Придбавши у власниці магазину ОСОБА_5 по одній пляшці пива, вони присіли у павільйон, який прилягає до магазину, спілкувалися між собою. До цього він спиртних напоїв не споживав. Через деякий час до них за столик присіли знайомі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які також взяли собі по пляшці пива, а близько 20 години в приміщення павільйону зайшов ОСОБА_4, по зовнішньому .вигляді якого було видно, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Оглянувши присутніх, ОСОБА_4 присів за сусідній від них столик і через хвилину після цього повернувся до них і спитав, коли він поверне гроші. Враховуючи те, що він не має будь-яких боргових зобов'язань, він відповів ОСОБА_4, що нічого не винен і останній почав голосно ображати його образливими словами.

За столиком він сидів дальше від ОСОБА_4, тому останній почав за куртку тягнути з лавки ОСОБА_3, намагаючись таким чином приблизитись до нього. Побачивши, що ОСОБА_4 перебуває в стані сильного алкогольного сп'яніння, він та ОСОБА_3 піднялись із-за столу і взявши ОСОБА_4 під руки, вивели останнього на вулицю, де попросили ОСОБА_4 заспокоїтись і не створювати конфліктної ситуації, а самі повернулись павільйону.

Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_4 повторно зайшов у приміщення павільйону, підійшов до ОСОБА_3 і силою почав стягувати останнього з лавки. Всі стали заспокоювати ОСОБА_4, однак поведінка останнього обурила його і він разом з ОСОБА_3 знову під руки вивели ОСОБА_4 з приміщення павільйону, де на вулиці ОСОБА_4 першим намагався заподіяти йому удари руками по обличчі, але враховуючи те, що був у стані алкогольного сп'яніння, то він ухилився і першим заподіяв потерпілому 5-6 ударів руками в ділянку голови та тулуба, від яких ОСОБА_4 впав на землю, а віннаніс останньому ще 2-3 удари руками в ділянку голови та тулуба.

Скільки ударів наніс ОСОБА_4 ОСОБА_3 - не може вказати, але останній разом з ним також наносив ОСОБА_4 удари руками по тулубу та голові.

Побачивши, що потерпілий знаходиться на землі, вони залишили останнього і пішли до приміщення магазину. Полежавши хвилину часу на землі, ОСОБА_4 знову почав підходити до них, намагаючись вдарити його, тому він і ОСОБА_3 знову нанесли потерпілому по 2-3 удари в різні ділянки тіла і пішли додому.

Причиною конфлікту стали неправомірні дії ОСОБА_4, який перебуваючи в сильному стані алкогольного сп'яніння, безпричинно став чіплятися до нього та до ОСОБА_3.

Відшкодував завдані потерпілому збитки в повному обсязі, кається у вчиненому, просить суворо не карати його.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаявся у вчиненому, дав показання, аналогічні показанням підсудного ОСОБА_2, вказавши, що відшкодував потерпілому завдані злочином збитки, просив суворо не карати його.

За клопотанням підсудних суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, підсудні визнають свою вину, їх показання відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, просять суд не допитувати потерпілого та свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, їх позиція є добровільною та істинною, розуміють, що в разі оскарження вироку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудних у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію їх дій за ст.296 ч.2 КК України, оскільки вони вчинили хуліганство, тобто грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинивши хуліганство групою осіб.

Обираючи покарання підсудним, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину та їх особу: те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності, щиросердечно розкаялися у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину, позитивно характеризуються за місцем проживання, відшкодували потерпілому завдані злочином збитки, останній просить суворо не карати підсудних.

Щире каяття підсудних, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих злочином збитків суд визнає за обставини, які помякшують покарання підсудних; обставиною, яка обтяжує покарання підсудних, суд визнає вчинення ними злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудними злочину, обставин, які помякшують покарання підсудних та їх особи: вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, позитивно характеризуються за місцем проживання, потерпілий просить суворо не карати підсудних, суд вважає за можливим призначити підсудним покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ч.2 ст.296 КК України та з застосуванням ст.75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, поклавши на них обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Долинським міжрайонним прокурором в ході досудового слідства заявлено вимоги про відшкодування витрат в сумі 808,81 гривень, які були витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування ОСОБА_4, потерпілого від злочинних дій підсудних.

В ході судового розгляду справи представник державного обвинувачення просив залишити без розгляду позовні вимоги прокурора, оскільки підсудні добровільно відшкодували витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 збитки, тому позовні вимоги прокурора слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.296 ч.2 Кримінального кодексу України та покарати позбавленням волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати винним за ст.296 ч.2 Кримінального кодексу України та покарати позбавленням волі на строк 2 (два) роки.

Застосувати ст.75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов»язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписку про невиїзд - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення через Долинський районний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: