Справа № 495/1542/15-к

ВИРОК
30.03.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської областї кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, є військовослужбовцем, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,-
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
10.02.2015 року о 16 годині 35 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 , два удари кулаком в область обличчя, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забитої рани червоної облямівки нижньої губи у правого кута рота, садна губ рота, садна правої половини обличчя. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 29 від 12.02.2015 року виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 10.02.2015 року він дізнався про те, що загинули його друзі. Повертаючись додому, він побачив, що прапори України на його автомобілі спалені. Також в цей день його батьку стало погано та він викликав швидку допомогу. Приїхав фельдшер швидкої допомоги ОСОБА_5 , який сказав, що його батько є здоровий і виклик швидкої допомоги є хибним та вимагав у нього кошти на бензин. Висловлені слова потерпілим обурили його та він наніс йому два удари кулаком в область обличчя. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати, оскільки на теперішній час він є військовослужбовцем та має намір продовжувати службу.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, відповідно до характеристики ДІМ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, відповідно до характеристики заступника обслуговуючого кооперативу «Затокський рибак» він характеризується також позитивно, є військовослужбовцем, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має, а також враховується думка потерпілого щодо призначення йому покарання на розсуд суду (а.с. 31, 34-43).
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.
Цивільний позов, речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять гривень) грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов, речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ