Справа № 1718/1-420/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2012 року Сарненський районний суд Рівненської області

головуючий суддя - БОЛОТВІНА Л.О.

при секретарі - МАКАРЕНКО Л.І.

за участю прокурора - КОВТАША В.Д.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, судимого 15.02.2000 р. Зміївським районним судом Харківської обл.. за ч.2 ст. 140 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку в 1 рік, 9.09.2002 р. Зміївським районни судом за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі, 13.08.2003 р. Зміївським районни судом за ч.3 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі, 5.02.2004 р. Зміївським районни судом за ч.3 ст. 296 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 27.03.2006 р. Зміївським районни судом за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, 8.12.2008 р. Харківським районним судом за ст. 391 на підставі ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, відбуваючи покарання з 6.02.2009 р. у виді позбавлення волі в Катеринівській виправній колонії № 46 Державного департаменту України з питань виконання покарань в Рівненській обл., 24.11.2010 р. за систематичні порушення встановленого режиму утримання був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу на строк в один місяць.

27.12.2010 р. о 9 год. в службовому кабінеті начальника восьмого відділення Катеринівської виправної колонії № 46 ОСОБА_2 було доведено до відома, що згідно затвердженого графіка чергувань засуджених СПС №8 27.12.2010 р. він спільно з іншими засудженими відділення є черговим по прибиранню відділення № 8 і йому запропоновано прибрати підмести сміття та зробити вологе прибирання приміщення відділення та видано для роботи віник, відро, совок та ганчірку. ОСОБА_2 категорично відмовився зробити прибирання в кімнаті виховної роботи, оскільки це принижує його чоловічу гідність. Цього ж дня о 9 год. 30 хв. вдруге ОСОБА_2 було запропоновано зробити прибирання, однак він знову відмовився прибирати приміщення відділення, вчинивши злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Вину у вчиненні злочину в досудовому слідстві ОСОБА_2 не визнав, показання давати відмовився /а.с.98/, в судовому розгляді підсудний також не визнав себе винним, дав показання, що ніякої непокори він не вчиняв, до нього упереджено відносяться в колонії, йому не було відомо про чергування, а в судовому засіданні 22.03.2010 р. вказав, що він зробив прибирання приміщення 27.12.2010 р.

Дослідивши зібрані у справі докази, які спростовують показання підсудного, суд приходить до висновку, що його вина повністю доведена.

Допитані свідками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що в 2009, 2010 р.р. ОСОБА_2 багато разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, поміщався в ДІЗО, а 24.11.2010 р. за нетактовну поведінку був переведений в приміщення камерного типу. 27.12.2010 р. ОСОБА_2 та інші засуджені ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 були ОСОБА_3 повідомлені про прибирання приміщень відділення згідно встановленого графіку, в т.ч. ОСОБА_2 повинен був прибрати кімнату виховної роботи, для чого йому видали необхідний інвентар. Інші засуджені погодились виконувати роботу, а ОСОБА_2 двічі відмовився робити прибирання, вказавши, що це принижує чоловічу гідність.

Свідок ОСОБА_6 в судовому розгляді показав, що не чув, як ОСОБА_2 відмовився від прибирання, тоді як в досудовому слідстві підтвердив, що підсудний категорично заявив відмову прибирати приміщення, оскільки це принижує його чоловічу честь /а.с. 84,85/. Суд розцінює зміну показань свідка в суді в присутності ОСОБА_2, як боязнь перед підсудним і приймає як доказ, його показання в досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_8 в судовому розгляді підтвердив, що в грудні 2010 р. йому, іншим засудженим ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 згідно графіку необхідно було прибирати приміщення відділення, всі це зробили, а ОСОБА_2 в його та інших засуджених присутності відмовився від прибирання, що підтверджує показання свідка ОСОБА_6 в досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_7, який звільнений з Катеринівської виправної колонії, в досудовому слідстві дав показання, що разом із засудженими ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_2 був присутній 27.12.2010 р. вранці при наданні їм роботи начальником відділення ОСОБА_3 по прибиранню приміщень відділення колонії, ОСОБА_2 категорично відмовився прибирати, оскільки прибирання принижує його гідність /а.с.86,87/.

Про відмову від роботи 27.12.2010 р. працівниками колонії були складені акти /а.с.4,5/.

Згідно графіка чергувань на грудень 2010 р. 27.12.2010 р. чергування встановлено для ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, ОСОБА_2 від підпису в графіку відмовився /а.с.6/.

Стан здоров»я ОСОБА_2 27.12.2010 р. дозволяв йому виконувати роботу по прибиранню приміщень /а.с.7/.

Начальником відділення СПС №8 з 14.09.2010 р. працював ОСОБА_3 /а.с.21/.

Постановою начальника виправної установи від 24.11.2010 р. ОСОБА_2 був переведений в приміщення камерного типу за грубе порушення режиму утримання, звідки звільнений 24.12.2010 р. /а.с.43/.

Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_2, будучи протягом року підданим стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань і його дії правильно кваліфіковані за ст. 391 КК України.

При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і помякшують покарання.

Підсудний вчинив злочин середньої тяжкості.

Він негативно характеризується за місцем відбування покарання в Катеринівській виправній колонії, про що свідчать характеристика, накази про догани, постанови про поміщення в ДІЗО /а.с. 11, 31-42, 53/.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів; обставин, що пом»якшують покарання немає.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що виправлення підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним за ст. 391 КК України та призначити покарання два роки вісім місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду від 8.12. 2008 р. і остаточно призначити покарання три роки позбавлення волі в установі виконання покарань.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з 23 лютого 2011 р. з дня взяття під варту в даній справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя