ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 11 червня 2015 року касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо засудженого

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_8.,

встановив:

У касаційній скарзі прокурора викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування вимоги вказав на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості у зв'язку з недостатнім врахуванням даних про його особу та обставин вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким. Крім того зазначив, що суд не дотримався положень ст. 419 КПК України, залишивши без задоволення апеляційну скаргу прокурора на м'якість призначеного покарання у зв'язку із застосуванням судом першої інстанції положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2014 року засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з конфіскацією майна. Вироком суду також вирішено долю речових доказів та питання щодо процесуальних витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 вересня 2014 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задоволено, вирок суду від 16 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 змінено. Прийнято рішення вважати його засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки, з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. В порядку ст. 379 КПК України рекомендовано суду першої інстанції виправити описку у мотивувальній частині вироку щодо предмету кримінального правопорушення. В решті вирок суду залишити без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою подальшого збуту в 20-х числах квітня 2014 року незаконно придбав, у тому числі, і 26 квітня 2014 року, знаходячись поблизу магазину по вул. Чорновуса у м. Городня, у особи, обвинувачення щодо якої виділено в окреме провадження, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F, та незаконно зберігав її за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 до 22-ї год. 30 хв. 30 квітня 2014 року, коли під час проведення огляду було виявлено і вилучено подрібнену, висушену рослинну масу зеленого кольору, що згідно висновку експерта № 551(х) від 7 травня 2014 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F, вагою 0,613 г, що є великим розміром.

Крім того, ОСОБА_5 24 квітня 2014 року, приблизно о 14-ій год. 26 хв., знаходячись на пустирі за магазином, що по вул. Волковича у м. Городня, шляхом продажу збув за 100 грн особі, яка діяла в рамках оперативної закупки з вигаданим прізвищем ОСОБА_7, паперовий згорток з подрібненою, висушеною рослинною масою зеленого кольору, що згідно висновку експерта № 515(х) від 24 квітня 2014 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F, вагою 0,0042 г.

Окрім цього, ОСОБА_5 30 квітня 2014 року, приблизно о 13-ій год., знаходячись на перехресті вулиць Петровського та Волковича у м. Городня, діючи умисно, повторно, шляхом продажу за 100 грн збув особі, яка діяла в рамках оперативної закупки з вигаданим прізвищем ОСОБА_7, паперовий згорток з подрібненою, висушеною рослинною масою зеленого кольору, що згідно висновку експерта № 548(х) від 30 квітня 2014 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - JWH-210-F, вагою 0,0053 г.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в касаційній скарзі не оспорюються, як і кваліфікація дій за вказаним правопорушенням.

Відповідно до вимог абз. 6 п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даного кримінального провадження апеляційним судом залишились не виконаними повною мірою.

Так, в апеляційній скарзі прокурора наголошувалось на невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання внаслідок м'якості через застосування до останнього положень статей 69, 75, 76 КК України.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи вирок в частині призначення покарання, мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_5 є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, вчинив злочин щойно досягши повноліття, позбавлений батьківського піклування, проживав з бабусею і дідусем, які страждають на ряд захворювань і потребують стороннього догляду, визнав вину, щиро розкаявся, свідомо і добровільно сприяв органу досудового розслідування в установленні істини у провадженні, чим довів своє критичне ставлення до вчиненого, характеризується позитивно. Також враховано, що злочинна діяльність тривала незначний час, була припинена працівниками міліції в ході проведення оперативних закупок.

Апеляційний суд належним чином мотивував своє рішення й про правильність застосування судом першої інстанції до засудженого положень ст. 69 КК України, з чим й погоджується касаційний суд, з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся у вчиненому, свідомо і добровільно сприяв органу досудового розслідування в установленні істини по провадженню, чим довів своє критичне ставлення до скоєного.

Однак, з урахуванням цих самих, наведених вище, даних про особу засудженого та обставин, які пом'якшують покарання, прийняте рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України не має належного мотивування.

Таким чином, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, за результатами проведення якого слід ухвалити законне й обґрунтоване рішення, мотивоване належним чином.

Керуючись ст.ст. 376, 433, 434, 436 КПК України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 18 вересня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3