Справа № 739/256/15-к
Провадження № 1-кп/739/30/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2015 р. м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000003 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 14 грудня 2014 року приблизно о 14 год. 00 хв., переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом відкривання запірного пристрою у внутрішньому замку вхідних дверей, проник до квартири ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , звідки з кишені кофти, яка висіла у шафі спальної кімнати, викрав гроші в сумі 200 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України визнав повністю та дав показання, про те, що 14 грудня 2014 року в обідній час він прийшов до квартири ОСОБА_5 , яку до того знав і якій допомагав по господарству, розташованої в АДРЕСА_3 , відімкнув замок вхідних дверей за допомогою цвяха, зайшов до квартири і з кишені кофти, що знаходилася в спальній кімнаті викрав 200 грн., при цьому ще 300 грн., які також там були, він залишив. Далі вийшов з квартири, замкнув двері та пішов. На викрадені гроші придбав сало, пару шкарпеток та штани. Про викрадення грошей потерпілій не повідомив, остання йому дозволу брати свої гроші не надавала. У вчиненому щиро кається, завдану шкоду він відшкодував.

Допитана у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_5 дала показання, про те, що 14 грудня 2014 року вдень вона вирішила сходити на ринок. З собою взяла 100 грн., при цьому 500 грн. залишила в кишені кофти в спальній кімнати квартири. Йдучи вона замкнула двері. Коли повернулася додому то зустріла знайомого, який поцікавився у неї чому вона не замкнула двері, на що вона відповіла, що замикала їх. Коли разом зі знайомим вони підійшли до дверей квартири, то виявили, що замок на дверях несправний, оскільки ключем він не відмикався. Через деякий час її знайомий зміг відімкнути замок. Зайшовши до квартири вона перевірила свої речі та виявила зникнення 200 грн., отриманих нею в якості пенсії. Того дня вона зустрічала обвинуваченого, але останній не зізнався, що це саме він викрав гроші. Дозволу йому взяти її гроші вона не надавала. На даний час завдана крадіжкою шкода повністю відшкодована. Обвинуваченого характеризує позитивно.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо запобіжного заходу, речових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину і добровільне відшкодування завданого збитку, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами та вчинення злочину щодо особи похилого віку, що відповідно до статті 67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини третьої статті 185 КК України.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, вартість викраденого майна та характер вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним покарання, тому на підставі статті 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування, поклавши на нього, відповідно до статті 76 КК України, такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, обраний йому 18 лютого 2015 року запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, необхідно залишити без зміни.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази камуфляжні штани, одну пару шкарпеток та сало вагою 250 гр., як майно, набуте в результаті вчинення злочину передати в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Обраний ОСОБА_4 18 лютого 2015 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речові докази камуфляжні штани, одну пару шкарпеток та сало вагою 250 гр. передати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1