Справа № 159/1116/15-к
Провадження № 1-кп/159/85/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 01 квітня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 23 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смідин Старовижівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово безробітного, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстрація місця проживання здійснення за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 30 грудня 2013 року, згідно якого обвинуваченого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186, ч.2 ст. 289 КК України і засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; судимості за вироками Старовижівського районного суду Волинської області від 13 вересня 2004 року, Старовижівського районного суду Волинської області від 30 січня 2006 року, Старовижівського районного суду Волинської області від 22 серпня 2008 року погашені; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

22 січня 2015 року, близько 23 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_6 біля залізничної колії на перехресті вулиць Ярослава Мудрого, Тимошенка та Фестивальної, навпроти будинку №2 по вул. Достоєвського в м. Ковель, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном вчинив напад на потерпілу ОСОБА_4 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. А саме, зробив потерпілій підсічку, унаслідок чого ОСОБА_4 впала долілиць на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_6 , з метою подолання опору потерпілої, сів на неї зверху та затискуючи потерпілій рота, позбавляючи її можливості покликати на допомогу, наніс потерпілій три концентровані удари по обличчю, унаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у виді забою, підшкірних гематом носа, лоба, нижньої губи, носової кровотечі, синця нижньої повіки лівого ока, які відповідно до п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого обвинувачений зірвав з шиї потерпілої золотого ланцюжка 583 проби вагою 2,56 г. вартістю 1250 грн. з золотим розп`яттям 583 проби вагою 0,62 г. вартістю 300 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1550 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив розбій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 187 КК України.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України не визнав. Показав, що у день та час зазначений у обвинувальному акті, йдучи у напрямку привокзальної площі з району Ковель 2, під залізничним мостом зіштовхнувся з потерпілою, яка йшла у зустрічному напрямку. Від поштовху впав і розбив голову. Після цього почув, ніби в його адресу якийсь чоловік виразився нецензурно. Біля залізничної колії він наздогнав раніше не знайому йому потерпілу ОСОБА_4 , штовхнув її на землю та наніс кілька ударів рукою в обличчя, оскільки сприйняв її за чоловіка. В цей час почув чоловічі крики, тому втік. Заперечив, що вчинив напад на потерпілу з метою заволодіти належним потерпілій майном.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України доводиться як показаннями свідків та потерпілої, даними у ході судового розгляду, так і письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Показаннями допитаної у ході судового розгляду потерпілої ОСОБА_7 повністю спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обставин вчинення обвинуваченим нападу на потерпілу.

Будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 показала, що 22 січня 2015 року, після 23-ї години, коли вона йшла з дому, тобто з вул. Достоєвського у напрямку центру міста, під залізничними коліями її вдарив рукою в плече обвинувачений, якого вона бачила вперше. У відповідь на його дії, вона сказала, що не знає його. Дійшовши до залізничного переїзду, що біля водоносної башти, вона повернула назад. Коли вона майже дійшла до свого дому, біля колії, що поблизу перехрестя АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та Фестивальної, її наздогнав обвинувачений, штовхнув її ногою, від чого вона впала долілиць, вдарившись лобом об шпалу і стала кричати, кликати на допомогу свого сина та чоловіка. У цей час обвинувачений сів на неї зверху та став закривати їй рота і наносити їй удари рукою по обличчю. Дії обвинуваченого наштовхнули її на думку, що обвинувачений має намір довести її до втрати свідомості, щоб в подальшому безперешкодно заволодіти її майном. У вухах потерпілої були золоті сережки, на шиї золотий ланцюжок з розп`яттям, на руках дві золоті обручки. Обручки в неї на руках обвинувачений міг роздивитись ще при першій зустрічі, оскільки вона притримувала руками комір куртки, а місце їх зустрічі добре освітлювалось ліхтарем. Лежачи на землі вона побачила людей, що проходили неподалік і почала гукати про допомогу, кричати душать!. Ці люди затримали обвинуваченого. Як зривав обвинувачений з її шиї ланцюжка, вона не пам`ятає, оскільки перенесла два інсульти і була у шоковому стані від того, що відбувається. Належного їй золотого ланцюжка з розп`яттям тієї ж ночі знайшов на місці події її чоловік. Категорично заперечила показання обвинуваченого. Показала, що ні під час першої зустрічі з обвинуваченим, коли вона під залізничним мостом йшла у напрямку залізничного переїзду, ні під час нападу на неї обвинуваченого поблизу її будинку, коли вона вже поверталась від переїзду додому, сторонніх осіб не було. Ніхто нецензурно не виражався. Сама вона була вдягнута у вельветовий халат, який заходив їй за коліна та куртку. Обвинувачений припинив протиправні дії лише після того, як вона, побачивши хлопців свідків ОСОБА_9 , покликала на допомогу і ті відгукнулись на її крики.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджуються показаннями допитаних у ході судового розгляду 25 березня 2015 року свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Зокрема, будучи допитаним у ході судового розгляду свідок ОСОБА_12 показав, що у січні 2015 року, йдучи разом із свідком ОСОБА_11 з району Ковель 2, у напрямку залізничного мосту та переїзду, неподалік перехрестя почули крики про допомогу. Побачили, що лежить жінка, зверху неї сидить чоловік, який бив чи душив цю жінку. Він зрозумів, що відбувається пограбування і з разом з братом одразу кинулись на допомогу жінці, а обвинувачений став тікати. Через метрів 20 від місця події обвинувачений впав і вони його затримали. Чоловік та син потерпілої, які також прибігли на місце події, викликали міліцію.

Аналогічні покази дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 .

Будучи допитаним у ході судового розгляду 17 березня 2015 року свідок ОСОБА_13 показав, що увечері одного з днів січня 2015 року він перебував на чергуванні разом з патрулем ДПС. За вказівкою чергового МВ УМВС разом з патрулем виїхав на вул. Достоєвського, де зі слів чергового було здійснено напад на жінку. По приїзду на місце події було встановлено, що нападника затримали свідки та рідні потерпілої ОСОБА_4 . Потерпіла перебувала у шоку, пояснювала, що за залізничним мостом її наздогнав обвинувачений, штовхнув її та став давити. Казала, що у ході нападу в неї пропав золотий ланцюжок.

Факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення доводяться: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 січня 2015 року, згідно якого, щодо обставин події потерпілою вказано, що 22.01.2015 року, близько 23.50 год., незнайома особа біля залізничної колії по вул. Я.Мудрого в. м. Ковелі нанесла їй тілесні ушкодження та відкрито викрала золотого ланцюжка вагою 1,48 гр. з хрестиком вагою 0,5 гр. (а.п.68); протоколом огляду місця події від 23 січня 2015 року, а саме частини земельної ділянки, розміщеної біля залізничних рейок, поблизу перехрестя вулиць Ярослава Мудрого, Тимошенка та Фестивальної. Як убачається з протоколу огляду місця події присутня під час огляду місця події ОСОБА_4 повідомила, що на вказаному місці 22 січня 2015 року, близько 23.30 год. на неї напав ОСОБА_6 , який зірвав з її шиї золотого ланцюжка, після чого був затриманий і викинув ланцюжка на цьому ж місці. Крім цього, на місці події залишилась належна обвинуваченому шапка. Золотого ланцюжка з розп`яттям та шапку, належну обвинуваченому, потерпіла добровільно видала слідчому СВ УМВС України у Волинській області.(а.п.18-20); даними протоколом огляду речей від 24 січня 2015 року та постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24 січня 2015 року, а саме ланцюжка вагою 2,56 гр. з розп`яттям, виготовлених із золота 583 проби з биркою до ювелірного виробу та спортивної шапки (а.п. 23 -32); висновком судово-медичної експертизи №25 від 04.02.2015 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_4 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою, підшкірних гематом носа, лоба, нижньої губи, носової кровотечі, синця нижньої повіки лівого ока, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в час вказаний в постанові і в медичній документації і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пунктів 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. По тілу громадянки ОСОБА_4 було нанесено не менше трьох ударів. Вказані тілесні ушкодження у громадянки ОСОБА_4 утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту, як з прискоренням так і без такого, не могли.(а.п.34-35).

Згідно довідки управління Національного банку України №93-02/07-002/127/497 від 18 лютого 2015 року (а.п.33) вартість одного грама золота 583 проби (без ПДВ) станом на 22.01.2015 року становить 376 грн. 40 коп.

Заперечуючи правильність кваліфікації його дій органами досудового слідства, обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що золотого ланцюжка з золотим розп`яттям з шиї потерпілої не зривав і наміру на заволодіння майном потерпілої не мав.

Окрім того, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, спростувала у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_14 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться показаннями допитаних у ході судового розгляду свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Так, будучи допитаним у ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 показав, що наприкінці січня 2015 року, у зв`язку з повідомленням про вчинений злочин, яке надійшло до чергової частини Ковельського МВ УМВС, він відбирав пояснення від потерпілої ОСОБА_4 . Потерпіла була побита. Щодо обставин нападу пояснила, що на неї напав невідомий чоловік, збив її з ніг. Затуляючи однією рукою їй рота, він іншою рукою наносив їй удари. Між ударами зірвав з неї золотого ланцюжка.

Показання свідка ОСОБА_15 підтвердила у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 .

Будучи допитаним у ході судового розгляду свідок ОСОБА_16 показав, що як о/у СКР Ковельського МВ у ході проведення першочергових розшукових заходів опитав ОСОБА_6 , затриманого на місці вчинення кримінального правопорушення. У своїх поясненнях останній пояснив, що скоїв напад на потерпілу, зірвав з неї золотого ланцюжка, оскільки потерпіла чинила опір - побив її.

Показаннями допитаного у ході судового розгляду свідка ОСОБА_17 та потерпілої ОСОБА_4 спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_6 , у яких він заперечив факт незаконного заволодіння у ході нападу на потерпілу належними їй золотим ланцюжком з розп`яттям.

Так, з показань свідка ОСОБА_17 убачається, що 22 січня 2015 року, близько 23 години його дружина, потерпіла ОСОБА_4 , пішла до магазину Слайга по хліб. Звернув увагу, що дружина затримується. Через певний час почув крики про допомогу. На крик вибіг син. Виявилось, що дружину побили. Неподалік власного подвір`я він побачив як два хлопця, які затримали обвинуваченого, борсаються з обвинуваченим, намагаючись його затримати, а той чинить їм опір. Тієї ж ночі, на місці вчинення злочину він знайшов шапку, належну обвинуваченому, а метрів за три від місця, де він знайшов шапку, він виявив золотого ланцюжка, належного дружині.

Як показала у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 , шапку вона зірвала з голови обвинуваченого, коли лежала на землі, а він її бив.

Відтак, шапка обвинуваченого залишилась безпосередньо на місці, де обвинувачений вчинив напад на потерпілу. Наявність значної відстані від місця, де відбувся напад на потерпілу, а саме де обвинувачений утримував на землі потерпілу і наносив їй тілесні ушкодження, від місця де було виявлено золотого ланцюжка, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , зірвавши з шиї потерпілої золотого ланцюжка з розп`яттям, в послідуючому позбавився вказаних речей, зрозумівши, що може бути затриманий свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на місці вчинення злочину.

Суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 187 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України суд розцінює, як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Відтак своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив розбій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 187 КК України.

При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, а саме ту обставину, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його з негативної сторони.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить вчинення останнім кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише за умови ізоляції його від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ст. 187 ч.1 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час іспитового терміну, визначеного йому вироком суду, враховуючи мету та підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про необхідність залишити обвинуваченому міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою .

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років (п`ять років).

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 30 грудня 2013 року - два роки позбавлення волі, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 22 січня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні: ланцюжок з розп`яттям виготовлені із золота 583 проби з биркою до ювелірного виробу залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 ; спортивну шапку, належну обвинуваченому ОСОБА_6 , що була вилучена 23 січня 2015 року під час огляду місця події та знаходиться на зберіганні у камері збереження речових доказів при Ковельському МВ УМВС України у Волинській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1