В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2013 Справа №607/5973/13-к Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді
Делікатної Л.В.

за участю секретаря
Бєлоусової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Тернополі
матеріали кримінального провадження №
0000762 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Тернополя, громадянина України з
середньою освітою, інваліда 3 групи,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст.
358 КК України, за участю сторін
кримінального провадження: прокурора
Ющук О.М. та обвинуваченого ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2012 року обвинувачений ОСОБА_1,
який перебував в приміщенні ПП
«Українська служба комерційної
безпеки Вітязь-В», що знаходиться по
вул. Танцорова 20, в м. Тернополі,
звернувся до ОСОБА_2, з проханням
допомогти заповнити довідку про доходи
на його ім'я, оскільки він не знає як це
правильно зробити. Після цього, ОСОБА_2,
не усвідомлюючи злочинних намірів
обвинуваченого ОСОБА_1 заповнила бланк
довідки про доходи на його ім'я та
зазначила розмір заробітної плати яку
він їй вказав. Після цього,
обвинувачений ОСОБА_1, підробивши за
допомогою ОСОБА_2 довідку про доходи №2
від 07 травня 2012 року на своє ім'я, в якій
була внесена завідомо неправдива
інформація про розмір нарахованої
заробітної плати на посаді диспетчера
в ПП «Українська служба комерційної
безпеки Вітязь-В», що за період з
листопада 2011 року по квітень 2012 року
він отримав заробітну плату в розмірі
11600 гривень, хоча в дійсності у
вказаному підприємстві заробітної
плати в такому розмірі не отримував.
Після цього, обвинувачений ОСОБА_1,
власноручно поставив підписи від імені
директора та бухгалтера в даній
довідці про доходи а також поставив
відтиски печатки та кутового штампу ПП
«Українська служба комерційної
безпеки Вітязь-В».

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_1, 11
травня 2012 року підроблену ним довідку
про доходи на своє ім'я, в якій була
внесена завідомо неправдива
інформація про розмір нарахованої йому
заробітної плати на посаді диспетчера
в ПП «Українська служба комерційної
безпеки Вітязь-В», що за період з
листопада 2011 року по квітень 2012 року
він отримав заробітну плату в сумі 11600
гривень, хоча в дійсності у вказаному
підприємстві заробітної плати в такому
розмірі не отримував, подав у
відділення «Кредитний центр
«Західний» ПАТ «ВТБ Банк», що по вул.
Хмельницького 11-а в м. Тернополі, де
оформив на себе кредитний договір про
надання кредиту.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
інкримінованих йому кримінальних
правопорушень визнав повністю та
показав, що з 2011 року він працював
диспетчером на ПП «Українська служба
комерційної безпеки Вітязь-В». Дане
підприємство займалося пультовою
охороною різних об'єктів. На даній
посаді він отримував заробітну плату в
сумі біля 900 гривень, в його обов'язки
входило контроль за пультом
спостереження, у уразі необхідності
його ремонт. На початку травня 2012 року
він вирішив отримати кредит в
відділенні «Кредитний центр
«Західний» ПАТ «ВТБ Банк» що по вул.
Хмельницького 11-а в м. Тернополі, а
отримані кредитні кошти використати на
особисті потреби. У вказаному банку
йому пояснили, що необхідно заповнити
відповідні анкети та подати копію
паспорта, довідку про доходи, звернувши
увагу при цьому, що сума кредиту яку він
може отримати залежить від суми
заробітної плати. Враховуючи те, що на
своїй роботі він отримував дуже низьку
заробітну плату, а саме 900 грн., він
зрозумів що кредит йому видадуть на
невелику суму грошей. У зв'язку з цим,
поїхавши до себе на роботу, він вирішив
виготовити на своє ім'я довідку про
доходи з метою отримання кредиту. Після
цього, він пішов в кабінет директора ПП
«Українська служба комерційної
безпеки Вітязь-В» ОСОБА_3, якої на той
час на роботі не було, оскільки вона
відпочивала після чергування, де взяв
бланк довідки про доходи та пішов до
бухгалтера, яка працювала на іншій
фірмі «Вітязь» в сусідньому кабінеті
від його кабінету. Цього бухгалтера він
попросив заповнити власноручно
довідку про доходи на його ім'я,
оскільки сам він не знає як її
заповняти. На його пропозицію вона
погодилася і заповнила довідку про
доходи на його ім'я в яку внесла
неправдиві відомості, а саме: він їй
диктував розмір заробітної плати не 900
грн., як було насправді а 1800-2000 грн.
Реальний розмір його заробітної плати
їй відомо не було. Дана довідка про
доходи охоплювала період з листопада
2011 року по квітень 2012 року. Після цього,
на даній довідці про доходи в графі
«Керівник підприємства» та «Головний
бухгалтер» він власноручно поставив
свій особистий підпис та поставив
відтиски печатки та кутового штампу ПП
«Українська служба комерційної
безпеки Вітязь -В», оскільки мав до них
вільний доступ. 11 травня 2012 року він
пішов в приміщення Кредитний центр
«Західний» ПАТ «ВТБ Банк» що по вул.
Хмельницького 11-а в м. Тернополі, де
подав працівнику банку усі необхідні
документи в число яких також і входила
підроблена довідка про доходи, в яку
він вніс завідомо неправдиву
інформацію про розмір отриманої
заробітної плати. Після цього, ним було
підписано кредитний договір № R0В
від 11.05.2012 року, згідно якого банк
надавав йому кредит в сумі 22 000 грн.
Через декілька годин він отримав
готівкою свої кредитні кошти, які в
подальшому він потратив на свої
особисті потреби. Через декілька
місяців ПП «Українська служба
комерційної безпеки Вітязь-В»,
фактично припинило свою діяльність і
він на даній фірмі більше на працював.
Крім цього, враховуючи те, що він
інвалід, йому було важко знайти роботу,
у зв'язку з чим він не мав де заробити
грошові кошти щоб погашати кредит. На
даний час він жодного разу не
здійснював оплати за отриманий кредит
через важке матеріальне становище,
однак найближчим часом він планую
влаштуватися на роботу і буде погашати
даний кредит.

Крім власного визнання вини,
обвинувачений ОСОБА_1 повністю
погодився зі всіма доказами по справі,
що були зібрані під час досудового
розслідування і підтверджували його
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, згідно повідомлення
про підозру та обвинувального акта,
відмовившись від їх дослідження під
час судового розгляду.

З'ясувавши думку учасників судового
провадження про визначення обсягу
доказів, що підлягають дослідженню, та
порядку їх дослідження, суд визнає
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються,
з'ясувавши правильність розуміння
обвинуваченим зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності його
позиції, а також роз'яснивши йому, що у
такому випадку він буде позбавлений
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши
вищевказані обставини та докази, суд,
приходить до переконання про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних
правопорушень та вважає, що органами
досудового розслідування його дії
кваліфіковано вірно: - за ч.1 ст. 358 КК
України, підроблення документу, який
видається та посвідчується
підприємством і який надає права, з
метою використання його підроблювачем;

- за ч.4 ст. 358 КК України, як використання
завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, суд, відповідно
до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, зокрема те, що він
позитивно характеризується за місцем
проживання, його вік, те, що він є
інвалідом третьої групи, конкретні
обставини справи, обставини, які
пом'якшують покарання, а саме: визнання
ним своєї вини, щире каяття у вчиненому,
активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання,
суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить
до переконання, що з метою виправлення
та перевиховання обвинуваченого
ОСОБА_1 йому слід призначити покарання
в межах санкції статті обвинувачення у
виді обмеження волі із застосуванням
ст.75 КК України, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про звільнення
обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, з
встановленням йому іспитового строку,
у порядку визначеному ст. 75 КК України,
суд взяв до уваги те, що обвинувачений
повністю визнав свою вину, розкаявшись
у вчиненому, сприяв розкриттю злочину,
позитивну характеристику за місцем
проживання. Вказані обставини дають
підстави суду вважати, що виправлення
обвинуваченого ОСОБА_1 можливе без
відбування ним покарання, з
встановленням йому іспитового строку,
що буде достатнім для його виправлення
та недопущення вчинення ним нових
кримінальних правопорушень.

Водночас, суд, вважає, що з метою
забезпечення належної поведінки
обвинуваченого ОСОБА_1 в період дії
іспитового строку, відповідно до ст. 76
КК України, на нього слід покласти
обов'язок не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

По справі є процесуальні витрати за
проведення почеркознавчої експертизи
№1-340/13 від 28 березня 2013 року в розмірі 367
грн. 08 коп. (триста шістдесят сім
гривень 08 копійок), технічної
експертизи №1-339/13 від 27 березня 2013 року
в розмірі 441 грн. 30 коп. (чотириста сорок
одна гривня 30 копійок) на загальну суму
808 грн. 38 коп. (вісімсот вісім гривень 38
копійок), які суд вважає слід стягнути з
обвинуваченого ОСОБА_1 на користь
держави, оскільки вони виникли у
зв'язку із витратами органами
досудового слідства при провадженні у
даній справі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України та
призначити йому покарання

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 2 (двох)
років обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного)
року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначити остаточне
покарання ОСОБА_1 у виді 2 (двох) років
обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, встановивши
йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов'язати ОСОБА_1, відповідно до вимог
ст. 76 КК України, в період дії
іспитового строку не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави
процесуальні витрати за проведення
почеркознавчої експертизи №1-340/13 від 28
березня 2013 року в розмірі 367 грн. 08 коп.
(триста шістдесят сім гривень 08
копійок), технічної експертизи №1-339/13
від 27 березня 2013 року в розмірі 441 грн. 30
коп. (чотириста сорок одна гривня 30
копійок) на загальну суму 808 грн. 38 коп.
(вісімсот вісім гривень 38 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області, шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено
КПК України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Обвинуваченому та
прокурору копія вироку вручається
негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні,
копія судового рішення надсилається не
пізніше наступного дня після
ухвалення.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна