Справа № 11
-166/2007 Головуючий
Категорія ч.3 ст. 286 КК
України І інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
березня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області

у
складі:

головуючого Карпія
В.М.

суддів: Тимошевського
В.П.,

Губи
О.О. за участю:

прокурора Брек
Г.С.

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 5 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м.
Вознесенськ Миколаївської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимий

засуджений:

за ч.З
ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з

позбавленням
права керувати транспортними засобами строком на З

роки;

за ч.І
ст. 135 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік

2

На підставі ч.1 ст.
70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання
у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування спричиненої матеріальної шкоди -12295 (дванадцять тисяч двісті
дев'яносто п'ять) грн. 70 коп.
та в рахунок завданої моральної шкоди - 20000 (двадцять тисяч) грн., а всього -
32295 (тридцять дві тисячі двісті дев'яносто п'ять) грн. 70 коп.; на користь
Широкий в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди - 7787 (сім
тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. та в рахунок відшкодування завданої моральної
шкоди - 20000 (двадцять тисяч) грн., а всього - 27787 (двадцять сім тисяч
сімсот вісімдесят сім) грн.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 судові витрати: на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Миколаївській області УДК
в Миколаївській області р/р 0016 код 25574110, МФО 826013

192 грн. за проведення транспортно-трасологічної
експертизи

№ 140
від 12.08.2005 року;

192 грн. за проведення автотехнічної експертизи № 138 від

11.08.2005
року; на користь Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції
України

232 грн. 48 коп. за проведення автотехнічної експертизи №

4314 від
20.01.2006 року;

348 грн. 72 коп. за проведення автотехнічної експертизи №

4912 від
24.01.2006 року;

232 грн. 48 коп. за проведення автотехнічної експертизи №

4069 від
07.12.2006 року

Вироком
суду ОСОБА_1визнаний винним в тому, що 15 липня 2005 року біля 22.00 години,
керуючи на підставі довіреності технічно справним автомобілем "Опель Вектра" державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в темний час доби в умовах
обмеженої видимості з місця водія автомобіля, біля 79 метрів, по вулиці
Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області по сухій асфальтованій
проїжджій частині від провулка Широкий в напрямку вулиці Космодем'янської, зі
швидкістю біля 60 км/год., проявив безпечність та неуважність, не вибрав
потрібний безпечний боковий інтервал на даній ділянці шляху, та своїми діями
грубо порушив п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б/, 2.10, 10.1, 11.1, 11.2, 12.2, 12.3, 13.1,
13.3 Правил дорожнього руху України і,

3

не впоравшись з керуванням транспортного засобу, без
гальмування скоїв попутне бокове ковзне зіткнення з велосипедом
"України" під керуванням велосипедиста ОСОБА_5 з
пасажиркою ОСОБА_6, який
рухався у попутному напрямку по правій стороні проїжджої частини вулиці Матросова.
При зіткненні автомобіль "Опель
Вектора" контактував своєю правою передньою частиною, а велосипед
"Україна" своєю лівою площиною під кутом 15±5 градусів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 були спричинені
тілесні ушкодження від яких він помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Пасажирка велосипеда "Україна" ОСОБА_6 отримала тілесні
ушкодження від яких вона померла 19 липня 2005 року в Вознесенській ЦРЛ, не
приходячи в свідомість.

Отримані ОСОБА_5
та ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких, які
небезпечні для життя на момент вчинення і які знаходяться в прямому причинному
зв'язку з порушеннями Правил дорожнього руху.

Крім того ОСОБА_1визнаний винним в тому, що після скоєння
вказаної дорожньо-транспортної пригоди, проїхавши деяку відстань по вул..
Матросова, повернувся до місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, де
переконавшись, що ним скоєно наїзд на велосипедиста з пасажиркою, з місця
скоєння ДТП поїхав,
залишивши без допомоги потерпілу ОСОБА_6, яка на
той час перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості
вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану.

В
апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить вирок суду
першої інстанції змінити, виключивши із обвинувачення ч.З ст. 286 КК України,
посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, в
обґрунтування своєї позиції вказує на те, що свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
не були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, а свідок ОСОБА_10. на
досудовому слідстві вказував тільки на боковий інтервал велосипедиста 0,50 м.
від правого бордюру по вул.. Матросова у м. Вознесенську, а в судовому
засіданні він пояснив, що самої дорожньо-транспортної пригоди не бачив, при
відтворенні обстановки та обставин подій слідчий попросив його тільки потримати
велосипед, що він і зробив (протоколом судового засідання - том 2, а.с.
194-196). Також вказано, що суд приймаючи рішення про доведеність вини у скоєні
злочину, передбаченого ч.З ст. 286 КК України, не взяв до уваги висновки
експертиз, які суперечать тим, що судом взяті до уваги, але при цьому судом не
наведено мотивів, чому одні висновки беруться до уваги, а інші - ні. Так, у
висновку № 4314 від 20.01.2006 року вбачається, що експертом було розглянуто
дві версії

4

дорожньо-транспортної ситуації, яка передувала ДТП, але через
відсутність слідчої оцінки сказаних версій, а також зафіксована на місці ДТП і відображена на
схемі слідові інформація, в сукупності з результатами транспортної
трасологічної експертизи № 140 від 12.05.2005 року, не дали можливості
однозначно відповісти на питання щодо відповідності показів з технічної точки
зору даних при відтворенні обстановки з водієм та свідком, що в свою чергу на
дало можливості для отримання однозначно достовірних результатів про
доведеність вини, тому експерт також провів максимально формалізовану оцінку
дій водія з урахуванням простого приведення пунктів ПДР, вимоги яких необхідно
виконувати кожному із учасників дорожнього руху, в тому числі і велосипедисту.

Захисник зазначає, що суд у вироку послався на
відсутність обставин, які б пом'якшували покарання ОСОБА_1, але в томі 1 на
аркуші справи № 111 є протокол додаткового допиту потерпілої Штанько, з якого
вбачається, що їй добровільно відшкодовано 6 000 грн., що є пом'якшувальною
обставиною, відповідно до п.2 ч.І ст. 66 КК України, але судом дана обставина
не врахована.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_3 вказує на те, що
висновками автотехнічної експертизи № 4314 від 20.012006 року, на яку
посилається апелянт на обґрунтування своєї позиції, вказано, діючи у
відповідності з вимогами пунктів 13.1, 13.3 ПДР, водій автомобіля "Опель Вектора"
мав би технічну можливість попередити наїзд на велосипедиста, а також на те, що
дані висновків автотехнічної експертизи № 4912 від 24.01.2006 р. про те, що
водій ОСОБА_1рухався зі швидкістю 60 км/год, ґрунтуються виключно на його
показах, даних в ході досудового слідства, та не можуть слугувати підставою для
спростування показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки є виключно методом
захисту та спроб ухилення від відповідальності за скоєне. Крім того потерпіла
вказує на те, що ОСОБА_1не визнає себе винним в загибелі двох людей, не визнає
ні матеріальної, ні моральної шкоди та не має наміру їх відшкодовувати, на те,
що ОСОБА_1раніше притягувався до адміністративної відповідальності за керування
транспортним засобом у нетверезому стані, а також на те, що він скрився з місця
ДТП, завідомо лишивши її доньку, ОСОБА_6, без допомоги в небезпечному для її
життя стані.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку апеляції,
потерпілої ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_4, які проти
задоволення апеляції заперечували, думку прокурора про залишення вироку без
зміни, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

5

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винності
ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, обґрунтовані сукупністю
досліджених та належним чином оцінених доказів.

Так, сам ОСОБА_1, не визнаючи себе винним, поясняв, що 15
липня 2005 року біля 22 години керуючи автомобілем "Опель Вектра" рухався
в темний час доби по вул. Матросова в м. Вознесенську зі швидкістю біля 60
км/год, побачив приблизно за 80 метрів силует велосипеда, який рухався по краю
проїжджої частини в попутному напрямку. При зближенні з велосипедом
велосипедист зненацька змінив напрямок руху до центру шляху, і він не встиг
виконати маневр вліво та загальмувати, щоб уникнути зіткнення з велосипедом.
Прослідував сильний глухий удар в передню бокову праву частину автомобіля,
загальмувати він не встиг, і після зіткнення з велосипедом поїхав далі по вул.
Матросова від місця дорожньо-транспортної пригоди. Проїхавши деяку відстань по
вулиці Матросова він зупинив транспортний засіб, та розвернувшись повернувся до
місця скоєння ДТП, де переконався, що ним скоєно наїзд на велосипедиста з
пасажиркою, і після цього залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З показань потерпілих Штанько В.Л. і ОСОБА_3 вбачається, що
їх діти ОСОБА_5 ОСОБА_6 15 липня
2006 року їхали на велосипеді і біля 22 00 години на них був здійснений наїзд
автомобілем "Опель Вектра"
під керуванням ОСОБА_1 В наслідок ДТП
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали
тяжкі тілесні ушкодження від яких померли.

Свідки ОСОБА_10. і ОСОБА_11 у судовому засіданні
підтвердили, що вони були очевидцями, як 15 липня 2005 року біля 22.00 години,
на вул. Матросова в м. Вознесенську їхав велосипед, на який було здійснено
наїзд автомобілем, який рухався в попутному напрямку. Автомобіль, який скоїв
наїзд поїхавши де яку відстань зупинився, розвернувся і під'їхав на місце
пригоди, але постоявши на місці біля однієї хвилини зник з місця пригоди В
наслідок ДТП велосипедист загинув на місці, а пасажирку в без притомному стані
забрала швидка допомога.

Висновком
експерта №152 від 12 вересня 2005 року підтверджується, що ОСОБА_5 були
спричинені тілесні ушкодження у вигляді садин голови, тулуба, кінцівок, забійна
рана тулуба, рвана рана лівої гомілки, відкритий перелом великої та малої
берцової кістки лівої гомілки в ніжній третині, крововиливи в м'які покрови
голови з внутрішньої поверхні, субрахноїдальні крововиливи в скронє-тем'яній
області зліва, переломи ребер справа зліва по середньо-ключичній лінії, рвана
рана верхньої долі правої легені, крововиливи в праву плевральну порожнину,
крововилив вій лівого ока. Внаслідок тупої

6

травми голови, субрахноїдальних крововиливів з наступними
порушеннями функцій центральної нервової системи та зупинкою дихання та
серцебиття наступила смерть ОСОБА_5

Висновком експерта №153 від 12 вересня 2005 року
підтверджується, що ОСОБА_6
були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден лівої половини тулуба,
передньої поверхні лівої стопи, рани в підключичній ділянці справа, в
поперечній ділянці в проекції остистих відростків хребта, на передній поверхні
ліктьових суглобів, в проекції великих кровоносних судин, крововиливи в м'які
покрови голови з внутрішньої поверхні в лобно-тем'яній області зліва,
субдуральний крововилив в скронє-тем'яну область зліва, забій головного мозку в
скроневій області зправа, перелом лівої лонної кістки, перелом лівої стегнової
кістки, перелом кісток лівої гомілки в нижній третині. Внаслідок тупої травми
голови, субдурального крововиливу, забою головного мозку з наступними
порушеннями функцій центральної нервової системи та зупинкою дихання та
серцебиття настала смерть ОСОБА_6

Згідно висновку № 139 від 11.08.2005 року судової
автотехнічної експертизи, на автомобілі "Опель
Вектра", державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП рульове
керування, ходова та гальмова система знаходились в працездатному стані,
забезпечували водієві технічну можливість контролювати напрямок руху автомобіля
і здійснювати гальмування аж до повної зупинки. При цьому у вказаних системах
автомобіля не було несправностей, які б могли обумовити раптовий, неочікуваний
водієм увід автомобіля від прямолінійного руху при гальмуванні, русі накатом чи
відмову систем (т.1, а.с. 189-193).

Висновком експерта № 140 від 12.08.2005 р. судової
транспортно-трасологічної експертизи, підтверджується, що автомобіль "Опель Вектра",
державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, контактував своєю передньою
правою частиною з лівою стороною велосипеда "Україна". Зіткнення
автомобіля "Опель Вектра",
державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з велосипедом
"Україна" було попутне, бокове, ковзне. При зіткненні автомобіль
контактував своєю правою передньою частиною, а велосипед своєю лівою площиною під
кутом 15±5 градусів, (т.1, а.с. 162-177).

Згідно
висновків № 4314 від 20.01.2006 року та № 4912 від 24.01.2006 року
судово-автотехнічних експертиз, при умовах, що водій автомобіля "Опель
Вектра" мав об'єктивну можливість з місця водія завчасно та заздалегідь
виявити спереду по ходу свого руху велосипед, водію автомобіля необхідно було в
своїх діях керуватися вимогами, викладеними в пунктах 13.1, 13.3 ПДР України,
тобто з формальної точки зору, дії водія автомобіля "Опель Вектра" не
відповідали вимогам пунктів 13.1, 13.3 ПДР України. Діючи відповідно з

7

вимогами п.13.1, 13.3 ПДР України водій автомобіля "Опель Вектра" мав би
технічну можливість запобігти зіткненню з велосипедом (т.1, а.с. 223-227, т.2,
а.с. 5-11).

Крім того вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується даними
протоколу огляду місця події ДТП
від 15.07.2005 року (т.1, а.с.З) та схемою до протоколу (т.1, а.с.4),
протоколів додаткового огляду місця ДТП
від 16.07.2005 р. (т.1, а.с. 5, 99) та схемами до протоколів додаткових
оглядів місця ДТП (т.1,
а.с.6, 100-105), з яких вбачається, що контактування транспортного засобу з
велосипедом відбувалося без гальмування, велосипед "Україна" рухався
в попутному напрямку з автомобілем по правій стороні проїжджої частини вулиці
Матросова, з місця ДТП були вилучені
велосипед "Україна", передня бамперна накладка автомобіля, корпус від
дзеркала заднього виду автомобіля, светр;

Даними протоколів огляду та перевірки технічного стану
транспорту (т.1, а.с.7-10), підтверджується, що автомобіль "Опель Вектра",
державний реєстраційний номерний знак 293-58 Ш, та велосипед
"Україна" отримали механічні пошкодження під час зіткнення при ДТП, у велосипеда були
деформовані переднє та заднє колеса, переднє крило, передня вилка, у автомобіля
"Опель Вектра",
державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, були деформовані передні ліве та
праве крила, передні праві двері в верхній частині, капот в передній правій
частині, розбите переднє лобове скло, розбита передня права блок-фара, розбиті
передні дзеркала заднього виду, відсутні накладки переднього бампера. На
капоті, передньому правому крилі, на лобовому склі автомобіля виявлені сліди
крові, плоті, волосся, мозкової речовини.

Всебічно та об'єктивно дослідивши і належним чином
оцінивши докази, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про порушення
засудженим п.п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило смерть
двох потерпілих і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.З ст.286 КК України.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне виключити
з обвинувачення засудженого вказівку суду про порушення ОСОБА_1 п.п. 1.3, 1.5,
2.3 б/, 2.10, 10.1, 11.1, 11.2, 12.2, 12.3, Правил дорожнього руху України,
оскільки порушення вказаних вище пунктів не знаходяться в безпосередньому
причинному зв'язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної
пригоди.

Доводи
апелянта про відсутність в діях засудженого ОСОБА_1 складу злочину,
передбаченого ч.З ст.286 КК України є неспроможними і спростовуються вище
приведеними доказами.

8

Винність засудженого в залишенні без допомоги
потерпілої" ОСОБА_6,
яка на той час перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена
можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану
підтверджуються дослідженими судом доказами. Зібраним доказам судом першої інстанції
дана належна юридична оцінка, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.
135 КК України і в апеляції фактичні обставини та кваліфікацію скоєного не
оскаржуються.

При призначені покарання, судом першої інстанції у
відповідності із вимогами ст.65 КК України враховано ступінь тяжкості вчинених
злочинів, один з яких відповідно до ст.12 КК України віднесено до особливо
тяжких, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують покарання. Крім
того колегія суддів вважає за необхідне врахувати як обставину, що пом'якшують
покарання добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим
Штанько В.Л. і ОСОБА_3

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за можливе
пом'якшити засудженому покарання за ч.1 ст135 КК України.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 5 січня2007 року відносно ОСОБА_1 змінити. Виключити з обвинувачення
засудженого вказівку суду про порушення ОСОБА_1 п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б/, 2.10,
10.1, 11.1, 11.2, 12.2, 12.3, Правил дорожнього руху України. Пом'якшити
засудженому ОСОБА_1 покарання за ч.І ст135 КК України та призначити покарання у
виді обмеження волі строком на один рік.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.З ст.
286 та ч.І ст. 135 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення
волі строком на 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на 3 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.