Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4691/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/284/15, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0000379 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого кухарем, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
17 січня 2015 року ОСОБА_7 разом зі своїм другом ОСОБА_8 перебували поблизу будинку №40 по вулиці Фрунзе в м. Києві, де ОСОБА_7 помітив ОСОБА_4 , якого перед цим вони бачили в метро.
В цей час у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 відійшов від ОСОБА_8 та підійшов до ОСОБА_4 , після чого наніс удар рукою в голову ОСОБА_4 та три удари в ліву частину спини, внаслідок чого останній впав на землю.
Після цього ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 декілька ударів, точне число яких встановити не вдалося, ногами в область його голови, чим спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носа без зміщення уламків, підапоневротична гематома лобної ділянки справа, підшкірні гематоми м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я; забійна рана лівої вушної раковини, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Після нанесення ударів ОСОБА_7 голосно поставив перед ОСОБА_4 вимогу негайно віддати йому мобільний телефон. ОСОБА_4 вийняв з кишені штанів мобільний телефон марки "НТС А8181" сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 1025 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., грошові кошти в сумі 260 грн. та дві банківські картки банку "Дельтабанк" і "Піріусбанк", які матеріальної цінності не становлять, після чого віддав їх ОСОБА_7 .
Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1310 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 17 січня 2015 року він разом зі своїм другом ОСОБА_8 йшли від станції метро «Тараса Шевченка» по вулиці Фрунзе в м. Києві, шукали маршрутне таксі, щоб доїхати до вулиці Смілянської, де вони проживали. Він підйшов до нині потерпілого ОСОБА_9 і запитав як доїхати до вулиці Смілянської, після цього вирішив заволодіти його майном і грошима.
Він відійшов від ОСОБА_8 і наніс удар рукою в голову ОСОБА_4 та три удари в ліву частину спини, внаслідок чого останній впав на землю.
Після цього він наніс ОСОБА_4 декілька ударів ногами в область його голови.
Після нанесення ударів він поставив перед ОСОБА_4 вимогу негайно віддати йому мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 вийняв з кишені штанів мобільний телефон сірого кольору, грошові кошти в сумі 260 грн. та дві банківські картки, якими він заволодів.
В подальшому він викрадений телефон продав. Він розмістив оголошення про продаж телефону в інтернеті. Оскільки вони разом з ОСОБА_8 наймали квартиру, то в оголошенні залишив телефон ОСОБА_8 . Під час спілкування з покупцем називався ОСОБА_10 . ОСОБА_8 участі у продажі телефону не брав.
Він погоджується, що спричинив ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1310 грн. 00 коп.
Позовні вимоги потерпілого в частині майнової шкоди, якщо потерпілий не бажає отримати викрадений телефон, визнає у повному обсязі, а в частині заподіяних моральних збитків позов визнає частково, оскільки, більше десяти тисяч гривень він сплатити не може.
Потерпілий ОСОБА_4 дав суду показання, що в ніч з 17 на 18 січня 2015 року, близько 22 години 30 хвилин, він вийшов на станції метро ОСОБА_11 та пішов до місця зустрічі зі своїми друзями на АДРЕСА_3 . Вони збирались в баню, але для бані не вистачало рукавичок, які необхідно було придбати. На вулиці Фрунзе він побачив будинок зі світлом у вікнах і подумав, що то є магазин. Однак, магазину там не було. Він дістав телефон і написав друзям, що нічого не купив. Коли він писав повідомлення, до нього підійшов обвинувачений разом з ОСОБА_8 , який запитав як пройти до вулиці Смілянської. Він відповів, що не знає і вони пройшли повз. Далі він біля будинку по АДРЕСА_3 побачив лавочки, біля яких зупинився. Однак, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 знову до нього підійшли та запитали, як пройти до вулиці Смілянської. Він знову відповів, що не знає. ОСОБА_8 дістав телефон, щоб показати мапу, нібито з картою. Він нахилився над телефоном, але там світився білий екран і в цей час ОСОБА_7 вдарив його в голову та декілька разів по спині, від чого він впав. Після цього його били по голові з двох боків. Далі ОСОБА_7 сказав, щоб він віддав йому обидва телефони. Він засунув руку в кишеню і віддай все, що в ній було, після чого ОСОБА_7 втік разом зі своїм другом. Потім він дістав другий телефон, щоб викликати швидку. Він був впевнений по відчуттях, що били його двоє. Вимогу передати телефон ставив обвинувачений, а його друг стояв поруч. Йому не повернули ні телефон, ні грошей, ні карток. Він не хоче забирати телефон і наполягає на стягнені коштів. В частині моральної шкоди цивільний позов підтримує у повному обсязі. Звертає увагу, що в день нападу він не потрапив на день народження друга. Маючи тілесні ушкодження на обличчі і голові, він не зміг ходити на роботу та декілька тижнів не спілкувався з друзями та своєю дівчиною. Виникли проблеми з отримання коштів по банківській картці, а коли отримав дублікат картки, то вже були заблоковані рахунки банку у зв`язку із його ліквідацією, що також спричинило душевні страждання. Головні болі від нервового зриву у нього продовжуються до цього часу. Після його жорстокого побиття він тривалий час боявся появлятись на вулиці у пізній час, щоча його робота пов`язана із роботою до пізна.
Свідок ОСОБА_8 дав показання, що обвинувачений ОСОБА_7 його товариш. Близько 22 години 30 хвилин 17 січня 2015 року вони повертались додому від станції метро «Тараса Шевченка», шукали маршрутне таксі, щоб доїхати до вулиці Смілянської. Він був безпосереднім свідком як ОСОБА_7 вчинив напад на ОСОБА_4 , наносив йому удари, заволодів його майном. Він був неподалік, однак, категорично заперечує свою участь у нападі. В подальшому, як йому стало відомо, ОСОБА_7 , не ставлячи його до відома, використовував його телефон для пошуку покупця на телефон потерпілого. Він участі у збуті чужого майна здобуто злочинним шляхом не брав.
Свідок ОСОБА_12 дав показання, що через оголошення в інтернеті придбав собі телефон «НТС А8181» сірого кольору. Телефон продавця був розміщений в оголошенні, спілкувався з ним по телефону, особисто не бачив, так як через зайнятість попросив поїхати купити телефон свого товариша ОСОБА_13 . Продавець під час спілкування називався ОСОБА_10 . Ідентифікувати, чи це був ОСОБА_7 , чи інша особа, він не може.
Свідок ОСОБА_13 дав показання, що на прохання ОСОБА_12 їздив подивитись у продавця і купити йому телефон. Він зустрічався з нині обвинуваченим ОСОБА_7 , який продавав телефон. На зустрічі ОСОБА_7 був один.
Свідок ОСОБА_14 дав суду показання, що підрозділ Подільського РУ ГУ МВС України, в якому він працює, проводив перевірку заяви потерпілого ОСОБА_4 про вчинення відносно нього розбійного нападу. Як він зараз пам`ятає, з допомогою аналізу телефонних з`єднань, було встановлено ОСОБА_8 , який повідомив, що розбійний напад вчинив ОСОБА_7 . Після цього було затримано ОСОБА_7 , який вказав на обставини вчиненого ним нападу на ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_15 дав показання, що є товаришем потерпілого ОСОБА_4 , який 17 січня 2015 року, близько 23 години, повинен був приїхати до нього на день народження, який вони святкували в сауні. Коли він їхав у визначене для зустрічі місце, зустрів знайомого, який повідомив про вчинений напад на ОСОБА_4 . Він також побачив потерпілого, який був побитий і вказав, що на нього напали двоє невідомих, побили його і забрали речі та гроші. Згодом він був госпіталізований. В той вечір і в подальшому в результаті злочину ОСОБА_4 був пригнічений, щиро переживав через скоєне, скаржився, що після цього боїться в темну пору доби виходити на вулицю.
Згідно протоколу прийняття заяви про злочин від 17.01.2015 року, потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що 17.01.2015 року, близько 22 години 30 хвилин, по АДРЕСА_3 двоє невідомих із застосуванням насильства заволоділи його грошима, мобільним телефоном та кредитними картками.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 17 січня 2015 року, на ділянці місцевості біля проїжджої частини по АДРЕСА_3 було виявлено сліди речовини бурого кольору, зовні схожої на кров. Як вказав потерпілий під час огляду, саме на цьому місці на нього було вчинено напад з метою заволодіння його майном.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду відеозапису від 12 лютого 2015 року на записі зафіксовано, що по АДРЕСА_4 у місці Києві біля будинку стояв потерпілий ОСОБА_4 та що біля нього проходили двоє осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Як казали в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 , саме вони зображені на відеозаписі за декілька хвилин до моменту вчинення злочину.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно постанови про визнання предмету речовим доказом та встановлення місця його зберігання від 12 лютого 2015 року оглянутий компакт-диск визнано речовим доказом у справі.
Фактичні дані, що містяться в цій постанові, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду від 02.02.2015 року об`єктом огляду був мобільний телефон марки «НТС» ІМЕІ: НОМЕР_2 , переданий у користування ОСОБА_16 ОСОБА_17 .
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта N 250/Е від 06.03.2015 року у потерпілого ОСОБА_4 виявлено закритий перелом кісток носа без зміщення уламків, підапоневротична гематома лобної ділянки справа, підшкірні гематоми м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я; забійна рана лівої вушної раковини, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку експерта, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 лютого 2015 року, з числа чотирьох осіб потерпілий ОСОБА_4 вказав саме на фотографію ОСОБА_7 , розміщену під номером 2, як на особу, яка вчинила на нього розбійний напад та заволоділа його майном і грошима. В судовому засіданню обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що під номер 2 у протоколі впізнання особи знаходиться його фотокартка.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 48тв від 16.03.2015 року середня ринкова вартість мобільного телефону «НТС А8181» станом на 17.01.2015 року могла становити 1025,00 грн.
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку товарознавчої експертизи, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду від 17 березня 2015 року мобільний телефон «НТС А8181» має ІМЕІ НОМЕР_3 , виробництва Китаю, панель телефону чорного та сірого кольору, має незначні подряпини.
Фактичні дані, що містяться в цьому протколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно довідки Київського НДЕКЦ ГУ МВС України в місті Києві вартість проведення товарознавчої експертизи № 48тв від 16.03.2015 року становить 245 грн. 52 коп.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно квитанції № 001210 телефон «НТС А8181» передано для зберігання в кімнату речових доказів Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно долучених до справи документів, які характеризують особу обвинувачуваного ОСОБА_7 , він раніше не судимий, зареєстрований і має постійне проживання в місті Києві, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, одружений, має матір, яка страждає на важке захворювання.
Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинуваченого, потерпілого, свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належними і допустимими як джерела доказів є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_7 винуватим у злочині про пред`явленому обвинуваченню.
При цьому суд бере до уваги, що згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висуното обвинувачення відповідно до обвинувального акту і суд неможе вийти за межі обвинувального акту у бік погіршення становища обвинуваченого.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), ОСОБА_7 , вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.187 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має матір, яка страждає важким захворюванням.
Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття та допомога суду встановити істину у справі, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, в діях ОСОБА_7 не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого, суспільну небезпечність скоєного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 повинен бути засуджений до покарання менше п`яти років позбавлення волі.
Також, враховуючи, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, кається у вчиненому, і на думку суду його позиція є щирою, беручи до уваги його сімейні обставини, що його мати хворіє на важку хворобу і потребує догляду, а також беручи до уваги позицію потерпілого, його представника та прокурора, які вважають за можливе реально не позбавляти волі обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні кримінальної справи пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальним провадженням.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Судом під час судового розгляду достовірно встановлено, що в результаті розбійного нападу на потерпілого обвинувачений заволодів його мобільним телефоном вартістю 1025 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн., також обвинувачений заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 260 грн., що підтверджується послідовними показами потерпілого, висновком товарознавчої експертизи та показами обвинуваченого.
Суд бере до уваги позицію потерпілого, який не бажає отримати телефон, який у нього викрали і який був у чужому користуванні, і бажає, щоб суд вирішив його долю як предмету злочину.
Суд вважає, що позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого 1310 гривень на відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.
Суд також прийшов до висновку, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги потерпілого про відшкодування йому обвинуваченим моральних збитків.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь та глибину душевних стражданнях, яких він зазнав від отриманих тілесних ушкоджень, а також негативні зміни в його житті, які сталися у зв`язку із цим, значні психологічні травми та погіршення стану здоров`я, переживання за своє життя. Аргументованими є доводи потерпілого, що злочин відносно нього було вчинено на передодні дня його народження 21 січня 2015 року, наявні тілесні ушкодження, лікування завадили йому належним чином його відсвяткувати. В день нападу він не потрапив на день народження друга. Маючи тілесні ушкодження на обличчі і голові, він не зміг ходити на роботу та декілька тижнів не спілкувався з друзями та своєю дівчиною. Виникли проблеми з отриманням коштів по банківській картці, а коли отримав дублікат картки, то вже були заблоковані рахунки банку у зв`язку із його ліквідацією, що також потягло душевні страждання. Головні болі від нервового зриву у нього продовжуються до цього часу. Після його жорстокого побиття він тривалий час боявся появлятись на вулиці у пізній час, щоча його робота пов`язана із роботою до пізна.
З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілому заподіяно моральну шкоду на суму 30 тисяч гривень, які повинні бути стягнуті із ОСОБА_7 , до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Оскільки потерпілий відмовився отримати телефон «НТС А8181», бажаючи щоб йому була відшкодована вартість телефону, суд відповідно до вимог п.5 ч.9 ст. 100 КПК України телефон конфіскує на користь держави.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_7 встановити два роки.
Згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Позов потерпілого ОСОБА_4 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_4 ) в частині відшкодування майнової шкоди задовольнити у повному обсязі на суму одна тисяча триста десять гривень, а в частині відшкодування моральних збитків позов задовольнити частково на суму тридцять тисяч гривень, а всього стягнути на його користь із ОСОБА_7 (індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 ) тридцять одну тисячу триста десять гривень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді домашнього арешту та встановлені обмеження до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази по справі: телефон «НТС А8181» має ІМЕІ НОМЕР_3 , який зберігаєть в кімнаті речових доказів Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві конфіскувати.
Стягнути із ОСОБА_7 (номер індивідуальної картки платника податків
№ НОМЕР_1 ) 245 гривень 52 копійки судових витрат на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1 .