У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Коновалова
В.М.,

суддів Селівона О.Ф.,
Шевченко Т.В.

розглянула в судовому засіданні 1
березня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 серпня 2006 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду м.Києва від 17 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_2

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Житомира, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому за цим законом
покарання 2 місяці арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 241 грн. 40
коп. на відшкодування майнової шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Прийнято рішення щодо судових витрат.

Вирішено питання про забезпечення цивільного позову.

Згідно з вироком ОСОБА_2 засуджено за те, що він 7 вересня 2005 року, біля
17 години, керуючи автомобілем “Деу-Ланос”, державний номерний знак НОМЕР_1,
при виїзді з автозаправної станції “Лукойл” по вул. Електротехнічній, 30 в м.
Києві, порушив вимоги дорожніх знаків 2. 1. “Дати дорогу” і 4. 2. “Рух
праворуч”, п. п. 10. 2 та 11. 4 Правил дорожнього руху України, поїхав прямо,
не надав дорогу транспортним засобам, що рухалися по дорозі з двостороннім
рухом, перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки, виїхав на зустрічну
смугу руху, зупинився поперек дороги, в результаті чого сталося зіткнення з
мопедом “Ямаха” під керуванням потерпілого ОСОБА_3, який рухався по вул.
Електротехнічній в напрямку вул. Крайньої в м. Києві, внаслідок чого ОСОБА_3
отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду м. Києва від 17 жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати вирок та ухвалу щодо
ОСОБА_2 і направити справу на нове розслідування, мотивуючи тим, що досудове та
судове слідство у справі проведено неповно, однобічно, упереджено і з
порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а висновок суду про
вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не відповідає
фактичним обставинам справи, оскільки відсутній причинний зв'язок між
порушенням ним Правил дорожнього руху та заподіянням потерпілому ОСОБА_3
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити.

Що стосується доводів касаційної скарги захисника ОСОБА_1 про неповноту і
однобічність досудового та судового слідства, а також невідповідність висновків
суду фактичним обставинам даної справи, то зазначені обставини згідно з ч. 1
ст. 398 КПК України касаційним судом не перевіряються.

Порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху за обставин, викладених у вироку,
у касаційній скарзі захисником ОСОБА_1 не заперечується. Не заперечував ці
обставини і сам засуджений ОСОБА_2, який під час розгляду справи в апеляційному
суді визнав свою вину у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Доводи захисника ОСОБА_1 про відсутність причинного зв'язку між порушенням
ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та заподіянням потерпілому ОСОБА_3 середньої
тяжкості тілесних ушкоджень були предметом ретельної перевірки судами першої та
апеляційної інстанцій і не знайшли свого підтвердження, про що детально
зазначено у судових рішеннях.

Дані, які б свідчили про упередженість досудового та судового слідства, в
матеріалах справи відсутні.

Розглядаючи справу за апеляцією захисника ОСОБА_1, суд апеляційної
інстанції перевірив викладені в ній доводи, які за змістом аналогічні доводам
касаційної скарги, і обґрунтовано визнав їх безпідставними, навівши в своїй
ухвалі докладні мотиви такого рішення, з яким погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути
підставою для зміни або скасування постановлених у даній справі судових рішень,
не виявлено.

Таким чином, підстав для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги
захисника ОСОБА_1 у справі щодо ОСОБА_2 відмовити.

Судді:

Коновалов В.М. Селівон О.Ф. Шевченко Т.В.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф. Селівон