АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000369, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
20.12.2005 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України на 4-ри роки позбавлення волі та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3-ри роки;
01.02.2007 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 353, ст. 70, ст. 71 КК України на 5-ть років 6-ть місяців позбавлення волі. Звільненого 14.03.2009 року на підставі Указу Президента України про помилування від 06.03.2009 року;
27.06.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва і вироком Апеляційного суду м. Києва 13.09.2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2-ва роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 3-ри роки;
обвинуваченого за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України;
за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року,

за участю сторін: прокурора - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.
Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2013 року постановлено виконувати окремо.
По справі вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 восени 2013 року, знаходячись неподалік станції метро «Харківська», знайшов паспорт на ім`я ОСОБА_10 , який забрав собі та став зберігати за місцем свого проживання у кВ. АДРЕСА_3 .

В подальшому, обвинувачений у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, з метою підробки вказаного паспорта, для подальшого його використання, вклеїв свою фотокартку, надавши вказаному паспорту легітимного вигляду.

Після цього, обвинувачений використовував підроблений паспорт для отримання фінансового кредиту в ломбарді, який розташований по АДРЕСА_4 , під заставу особистого майна, а саме:

09.11.2013 року ноутбук марки «ASUS»

13.11.2013 року велосипед «Formula»

14.11.2013 року - велосипед «Formula»

16.11.2013 року пароварку «Gorenje»

18.11.2013 року золоту каблучку

29.11.2013 року акустику «Sven»

01.12.2013 року золоту каблучку

30.12.2013 року мобільний телефон марки «Самсунг»

03.01.2014 року годинник

08.01.2014 року - годинник

10.01.2014 року - мобільний телефон марки «Нокіа-2730»

11.01.2014 року мобільний телефон марки «Самсунг»

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичної кваліфікації дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання та постановити новий, яким, призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1-го року 6-ти місяців обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 1-го року 6-ти місяців обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року, призначити остаточне покарання у виді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та не враховано належним чином тих обставин, що обвинувачений неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, а також не працює. Крім того, на думку прокурора, суд належним чином не врахував обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме 12 його епізодів. Таким чином, прокурора вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим.
В доповненнях до апеляційної скарги прокурор також посилається на незастосування судом першої інстанції закону, який підлягає застосуванню, а саме на те, що судом, при призначені обвинуваченому остаточного покарання, не було дотримано вимог ст. 71 КК України. Так, апелянт звертає увагу на ті обставини, що ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення в період іспитового строку, в зв`язку з чим, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд, при визначенні остаточного покарання, повинен застосувати вимоги ст. 71 КК України. Проте, суд першої інстанції, всупереч цьому, постановив виконувати вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2013 року окремо, що суперечить чинному кримінальному законодавству.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду залишити в силі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Таким чином, враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, то вони, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

За змістом вироку вбачається, що суд першої інстанції не дотримався вимог даної норми закону та призначив ОСОБА_7 покарання, яке за своїм видом і розміром не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
В зв`язку з цим, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, з постановленням нового вироку в цій частині.
Враховуючи відповідно до вимог ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які спрямовані проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, особу обвинуваченого, який не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 11 квітня 2013 року, раніше неодноразово судимий, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав йому обставиною, яка обтяжує покарання, рецидив злочину, вчинив інкриміновані йому діяння в період іспитового строку, колегія суддів вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, що судом першої інстанції було визнано обставиною, яка пом`якшує покарання, вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії правопорушень невеликої тяжкості, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я, колегія суддів вважає, що достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1-го року 6-ти місяців обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1-го року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1-го року 6-ти місяців обмеження волі.
Також, відповідно до ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року, остаточно визначити строк покарання у виді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі, частково задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.
Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1-го року 6-ти місяців обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1-го року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1-го року 6-ти місяців обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2013 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його затримання.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 25.04.2013 року по 27.06.2013 року включно.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа - №11-КП/796/306/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11

Категорія ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України Доповідач - ОСОБА_1