Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
11 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000191 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського районного суду від 26 травня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України - п`ять місяців арешту;

- за ч. 1 ст. 311 КК України штраф в сумі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 1 ст. 313 КК України - три місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначено у виді арешту строком п`ять місяців.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України, постановлено вирок в частині виконання основного покарання ( ч. 1 ст. 311 КК України) виконувати самостійно.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Згідно вироку, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він в порушення порядку, встановленого ст. ст. 7, 25, 27 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", ст. 3 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, в будинку за адресою АДРЕСА_1 , з невстановленого слідством часу до 12.02.2015 року зберігав в скляному флаконі прекурсор соляну кислоту, об`єм якої в перерахунку на концентровану соляну кислоту становить 86 мл.

Окрім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, в порушення вимог ст. ст. 7, 11 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" за місцем проживання до 12 лютого 2015 року для власного вживання, без мети збуту, зберігав в дев`яти паперових пакетах наркотичний засіб канабіс загальною вагою 89.7 г.

Також ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що маючи намір на незаконне зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, з порушенням порядку, встановленого Законом України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", у невстановлений слідством період часу кустарним способом виготовив обладнання, призначене для виготовлення психотропної речовини метамфетамін (первітин), яке до 12.02.2015 року зберігав за адресою АДРЕСА_1 .

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити вирок суду та з врахуванням непритягнення раніше до кримінальної відповідальності, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочинів і наявності на утриманні хворого батька пом`якшити призначене покарання до трьох місяців арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, останнє слово ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до статті 94 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині вироку обов`язково зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Однак, суд першої інстанції зазначені вимоги закону залишив поза увагою, оскільки при розгляді провадження та винесення вироку допустив істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не навів, як не вказав у вироку, які ж незаконні дії, вчинені ОСОБА_5 , встановив сам суд, зазначивши формулювання обвинувачення для визнання особи виправданою.

Отже, фактично суд взагалі не встановив і не зазначив у мотивувальній частині вироку передбачені ст.ст. 91, 374 КПК України обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, ці обставини під час кримінального провадження в суді першої інстанції встановлені не були.

Враховуючи наведене, вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим, і підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, допущеними судом першої інстанції, то за вимогами ч. 2 ст. 415 КПК України, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про зміну покарання, колегія суддів не перевіряє.

При новому розгляді справи суду першої інстанції належить усунути вказані істотні порушення кримінального-процесуального закону і постановити рішення, яке б відповідало його вимогам.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рівненського районного суду від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3