Справа № 11-73/07 Головуючий в 1 інстанції Квятковсъкий
Категорія ст. 289 ч. 2 КК України Доповідач Олексюк ЯМ.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 02 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка
Я.М. суддів Оксентюка В.Н., Матвієнко Н.В. з
участю прокурора Смолюка Б.С

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького
міськрайонного суду від 23
листопада 2006 року,
яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з освітою 7 класів, не
одружений, не працює, інвалід дитинства, раніше судимий вироком Луцького
міськрайонного суду від 27.06.2006
року за ст.ст. 186 ч. 2, 75, 104 КК України на 4 роки позбавлення волі, встановлений іспитовий
строк 1 рік,
засуджений, -

за ст. 289 ч. 2 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднане
невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 27 червня 2006 року, остаточно
визначено ОСОБА_1 до відбуття 5
років 1 місяць
позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 визначено
рахувати з 20 липня 2006 року.

Окрім того, цим ж вироком засуджені
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст.ст. 289 ч. 2, 75, 104 КК України на 5 років
позбавлення волі кожен із звільненням від відбування покарання з випробуванням,
встановлений іспитовий строк 2
роки, апеляції відносно яких не надходили.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати, -

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він
повторно за попередньою змовою із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 червня 2006 року поблизу РАЦСу, що по проспекту Соборності в м.
Луцьку, незаконно заволоділи транспортним
засобом «ЛуАЗ-969М» д.н.з. НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_4.

В поданій на вирок апеляції засуджений ОСОБА_1
вказує, що інкримінованого злочину він не
вчиняв, а лише був присутнім в автомобілі зі своїми друзями, просить
переглянути справу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку,
доводи апеляції, адвоката ОСОБА_5, який підтримав апеляцію
засудженого, міркування прокурора про залишення
вироку без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати встановила, що апеляція засудженого ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у повторному
незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою
групою осіб, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в
судовому засіданні доказами, а його
злочинним діям дана правильна юридична оцінка за ст. 289 ч. 2 КК України.

З показань засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є
послідовними і узгоджуються між собою, вбачається, що ОСОБА_1 був активним співвиконавцем інкримінованого їм злочину. До
того ж дані показання вони підтвердили
і під час очних ставок із засудженим ОСОБА_1.Сам же ОСОБА_1, будучи допитаним в якості
підозрюваного з участю захисника, детально розповів про
свою активну участь у незаконному заволодінні автомобілем «ЛуАЗ-969М» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.46-47).

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вказував, що даний злочин вчинив його покійний брат
(а.с.209). В апеляції ж зазначається про те, що автомобілем незаконно
заволоділи йому не було відомо.

За таких обставин доводи ОСОБА_1 про
непричетність до інкримінованого злочину розцінюється як спосіб захисту і
уникнення відповідальності за вчинене.

Призначене покарання ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. ст, 50, 65, 71 КК України.

Оскільки ОСОБА_1
вчинив тяжкий злочин через 3
дні після проголошення попереднього
вироку, за яким того було звільнено від покарання з випробуванням також
за тяжкий злочин, суд першої інстанції прийшов обгрунтованого висновку про неможливість його виправлення і
перевиховання без ізоляції від суспільства і призначив саме таке покарання яке
є необхідним і достатнім для виправлення засудженого, а також запобігатиме
вчиненню нових злочинів як ОСОБА_1 так і іншими особами.

А тому підстав
для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової
палати, -

УХВАЛ ИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1

залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року відносно
нього без зміни.

Головуючий: Судді: