Справа №-а 15 2007 р. Головуючий у суді 1 інстанції Ясенова Т.І.
Категорія: ст. 189 ч.2 КК Доповідач у суді II інстанції Петрова І.М. України
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі

головуючого - судді Зубка
К.А., суддів Лещенка P.M., Петрової І.М., за участю прокурора Тороус О.М., захисника-адвоката ОСОБА_1.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з базовою загальною
середньою освітою, непрацюючий, раніше судимий:

- 20.02.2006 року Олександрійським міськрайонним
судом за ч.2 ст.186

КК України до 4 років
позбавлення воли з іспитовим строком на 2
роки на

підставі ст. 75
КК України, засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 189 КК України на 3
роки позбавлення воли. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання -3 роки позбавлення
волі. У відповідності із ст. 71
КК України до цього покарання частково приєднана невідбута частина
покарання за попереднім вироком суду від 20.02.2006
року і остаточно призначено йому покарання - 4 роки 1
місяць позбавлення волі.

ОСОБА_2. засуджено за те, що 30.07.2006
р. близько 17-00
год. перебуваючи біля під'їзду АДРЕСА_2, погрожуючи
малолітньому ОСОБА_3., 1997 року народження розголошенням його батькам
вигаданих відомостей, що той нібито курить, змусив останнього винести з квартири та передати йому три каблучки
із золота, на загальну суму 595 грн., які належать ОСОБА_4.. Вказаним
майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 31.07.2006
року, близько 16-00
год. ОСОБА_2 разом з малодітним ОСОБА_3. зайшов до кв.АДРЕСА_3, де останній
проживає разом з батьками, дізнавшись
від ОСОБА_3. про

2

можливе
місцезнаходження цінних речей, скориставшись відсутністю уваги зі сторони
ОСОБА_3., шляхом вільного доступу скоїв крадіжку майна ОСОБА_4., на загальну
суму 666,75 грн., з викраденим з місця події зник, розпорядившись викраденим на
власний розсуд.

В апеляції засуджений просить пом'якшити призначене покарання, мотивуючи це
тим, що його виправлення можливе без позбавлення волі, так як він визнав свою
вину, щиро розкаявся у вчиненому, злочин скоїв у неповнолітньому віці.

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення вироку районного суду без
зміни, засудженого, та захисника ОСОБА_1., що підтримали апеляцію ОСОБА_2,
вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що задоволенню вона не підлягає.

На підставі достовірних і узгоджених між собою доказів районний суд правильно дійшов висновку про винність ОСОБА_2 в
вчиненні вимагання та таємного викрадення чужого майна повторно, а тому
правильно кваліфікував дії засудженого за ст. 185 ч.2, ст. 189
ч.2 КК України, що не оскаржується сторонами по справі.

Призначаючи засудженому покарання, районний суд в повній мірі врахував, що
він вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, за місцем проживання характеризується
посередньо, однак врахував і те, що він злочин вчинив в неповнолітньому
віці, а тому правильно дійшов висновку про можливість його виправлення в місцях
позбавлення волі в призначений строк.

Підстав для пом'якшення засудженому
покарання колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2006 року стосовно
нього - без
зміни.

Згідно з
оригіналом:

Суддя
апеляційного суду

Кіровоградської області І.М.Петрова