У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів за участю прокурора

Кузьменко О.Т., Шевченко Т.В.
Вергізової Л.А.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 15 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Кіровоградської області на ухвалу
Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 червня 2007 року щодо ОСОБА_1

Вироком Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 16
лютого 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя м. Бобринець,

раніше судимого Бобринецьким районним судом:

- 9
лютого 2004 року за ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з
випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- 4 квітня 2005
року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробуванням, з
іспитовим строком 2 роки;

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до
позбавлення волі на два роки.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_1.
за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за
вироком Бобринецького районного суду від 4 квітня 2005 року та остаточно
призначено позбавлення волі на чотири роки шість місяців.

Відповідно
до ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком два роки.

На підставі ст.76 КК України на
ОСОБА_1. покладено обовґязки не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання
та періодично зґявлятися для реєстрації.

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 червня 2007 року апеляцію прокурора задоволено
частково. Вирок Бобринецького районного суду від 16 лютого 2007 року змінено.
ОСОБА_1. за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено
штраф 510 грн. У решті вирок залишено без зміни.

Як визнав суд, 13 жовтня 2005 року,
приблизно о 24 годині,
ОСОБА_1., перебуваючи у
приміщенні літньої кухні домогосподарства на АДРЕСА_1, повторно таємно викрав
мобільний телефон “Нокіа-2600” зі стартовим пакетом, що належав ОСОБА_2.,
заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 600 грн.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин справи та кваліфікацію
дій засудженого, просить ухвалу
Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 червня 2007 року скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд у звґязку із невідповідність призначеного покарання даним
про особу ОСОБА_1. та тяжкості вчиненого ним злочину, через мґякість.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, яка
підтримала подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
прокурора, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності
і правильності кваліфікації злочинних дій ОСОБА_1. у поданні не оспорюється.

Як видно з ухвали, суд апеляційної
інстанції, перевіряючи доводи апеляції прокурора про безпідставне звільнення
засудженого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та
призначення йому мґякого покарання, не дотримався вимог закону і не навів у
своєму рішенні переконливі й достатні доводи для визнання їх такими, що не
підлягають задоволенню.

Суд апеляцію прокурора на мґякість
призначеного винному покарання задовольнив частково і одночасно помґякшив
ОСОБА_1. покарання, застосувавши ст.69 КК України.

Апеляційний суд ухвалив вважати
ОСОБА_1. засудженим за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України
до штрафу на суму 510 грн., а у решті вирок щодо нього залишив без зміни. При
цьому поза увагою суду залишилося наступне.

Зі справи видно, що ОСОБА_1 був раніше
двічі засуджений, останній раз 4 квітня 2005 року до позбавлення волі на 4 роки
та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. В період іспитового строку він
вчинив новий злочин. Однак, суд апеляційної інстанції, змінюючи вирок щодо
винного в частині призначення покарання, не урахував вимоги ст.71 КК України і
не призначив йому покарання за сукупністю вироків.

Поза увагою суду апеляційної інстанції
залишилися й положення ст.75 КК України, яка не передбачає можливість
звільнення від відбування основного покарання
у виді штрафу.

Колегія суддів вважає, що перевіряючи
кримінальну справу щодо ОСОБА_1. апеляційний суд не звернув увагу на
розґяснення, що містяться в ухвалі Верховного Суду України від 5 грудня 2006
року щодо ОСОБА_1.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення апеляційного суду не можна визнати законним і обґрунтованим,
тому воно підлягає скасуванню.

Під час нового розгляду справи суду
слід належним чином перевірити доводи апеляції, а також касаційного подання
прокурора і в залежності від установленого, прийняти правильне і законне
рішення в частині призначення винному покарання.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Кіровоградської області задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської
області від 19 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Кузьменко О.Т. Шевченко
Т.В.