Справа № 11-1015/11 Головуючий у 1 інстанції: Ніткевич А.В.
Доповідач: Романюк М. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді - Романюка М.Ф.

суддів - Михайлишин Г.Я., Вовка А.С.

при секретарі - Семчишин М.Б.

з участю: прокурора - Шахрайчук Н.І.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_4, захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3, представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_5 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_6 на вирок Сокальського районного суду від 31 травня 2011р.,

встановила:

Цим вироком :

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий приватним підприємцем, одружений, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий -

засуджений за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання 6 (шість) років позбавлення волі у кримінально виконавчій установі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Строк відбування покарання рахувати з 31.05.2011р.

Стягнуто з ОСОБА_3 у розмірі 8/10 частки та ОСОБА_6 у розмірі 2/10 частки в користь ОСОБА_4 61135 (шістдесят одну тисячу сто тридцять пять) грн. 63 коп. відшкодування завданої майнової шкоди та 150000 (сто пятдесят тисяч) грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

За вироком суду ОСОБА_3 22.05.2010р. о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись ним в м. Сокаль, Львівської області, по вул. Шептицького у напрямку до вул. Яворницького, при переїзді перехрестя вулиць Шептицького Сонячна, порушив вимоги Р 1 п.п.1.5, 1.10 (стосовно термінів дорожні умови, дорожня обстановка, небезпека для руху); Р 2 п.п.2.1 б, 2.3 б; Р 11 п.11.2, Р 12 п. 12.3, 12.4 та 12.9 підпункт бПравил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він керуючи автомобілем Дачіа Логан, у відсутність в автомобілі власника, без тимчасового реєстраційного талону, або іншого уповноважуючого на право керування ним документу, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не забезпечив рух автомобіля найближче до правого краю дороги, при виникненні небезпеки для руху у вигляді малолітнього пішохода ОСОБА_7, який вийшов на смугу руху керованого ним транспортного засобу із-за задньої частини зустрічного мікроавтобуса ОСОБА_8 208, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, позначеним дорожньою розміткою 1.14.1 дод. 2 ПДР України, рухаючись із швидкістю 78-79 км/год., яка є перевищенням гранично-допустимої швидкості у населеному пункті (60 км/год), не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до його зупинки та не застосував екстреного гальмування, такими діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на малолітнього пішохода ОСОБА_7 З технічної точки зору такі дії ОСОБА_3 перебувають у причинно-наслідковому звязку з фактом настання даної ДТП. Внаслідок наїзду ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Потерпіла ОСОБА_4 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Сокальського районного суду від 31.05.2011р. в частині призначеної ОСОБА_3 міри покарання у вигляді 6-ти років позбавлення волі та постановити в цій частині новий вирок, яким обрати ОСОБА_3 міру покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін. Вважає, що обрана ОСОБА_3 міра покарання у вигляді 6-ти років позбавлення волі є занадто мякою, такою, що не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі засудженого. Водій ОСОБА_3Л, допустив грубе порушення правил дорожнього руху в межах м. Сокаля та в зоні пішоходного переходу, управляючи автомобілем з перевищенням допустимої швидкості та допустив інші порушення правил дорожнього руху, що і привело до ДТП.

Захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить постановити ухвалу, якою скасувати вирок Сокальського районного суду Львівської області від 31.05.2011р. з поверненням справи на новий судовий розгляд. Вважає вирок суду від 31.05.2011р. незаконним і необгрунтованим через грубе порушення норм процесуального закону, поверховість та неповноту судового розгляду, створення різних умов для учасників процесу, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам, які мали місце при даному ДТП та помилкам досудового слідства.

Представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_5 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_6 просить скасувати вирок Сокальського районного суду від 31.05.2011р. в частині задоволення цивільного позову, і в цій частині прийняти нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 у розмірі 8/10 частки та ОСОБА_6 у розмірі 2/10 частки в користь ОСОБА_4 1 253,13 грн. відшкодування завданої майнової шкоди та 20 000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Прокурором Перетятко М.Ю. подано заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 31.05.2011р. в якому просить вирок суду від 31.05.2011р. залишити без змін, а апеляцію захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_1 без задоволення.

Потерпілою ОСОБА_4 подано заперечення на апеляцію захисника в якому просить апеляцію захисника ОСОБА_1 відхилити і прийняти рішення за результатами апеляційного розгляду справи з урахуванням її апеляції щодо мякості обраної засудженому міри покарання.

30.09.2011р. від засудженого ОСОБА_3 поступила заява про застосування до нього Закону України Про амністію у 2011 році.

25.10.2011р. від захисника ОСОБА_1 поступило клопотання про відкликання своєї апеляційної скарги від 14.06.2011р. на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 31.05.2011р. відносно ОСОБА_3, що в судовому засіданні не заперечив засуджений ОСОБА_3, тому вказана апеляційна скарга не підлягає розгляду, а апеляційне провадження в частині розгляду апеляції захисника ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Вислухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив апеляції та підтримав клопотання засудженого про застосування щодо нього Закону України Про амністію у 2011 році, адвокатів які заперечили апеляції та підтримали клопотання засудженого про застосування щодо нього Закону України Про амністію у 2011 році, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

На підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів, яким дана належна оцінка відповідно до вимог ст. 67 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_3 в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. При цьому суд на виконання вимог закону мотивував у вироку, які докази прийняв та поклав в основу вироку.

Дії засудженого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23 грудня 2005 року, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які помякшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обираючи засудженому ОСОБА_3 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст.ст. 65-66 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином та характеризується необережною формою вини, особу засудженого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживанню характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, сукупність помякшуючих та обтяжуючих обставин.

Таким чином, при обранні покарання ОСОБА_3, суд врахував усі встановлені слідством і судом дані, щодо особи засудженого та обставини встановлені ст.65 КК України.

Тому покликання апелянтів на неврахування судом при призначенні покарання всіх обставин справи, неналежної оцінки всіх доказів всіх помякшуючих та обтяжуючих обставин є необґрунтованим. .

Колегія суддів, вважає призначене судом покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винуватого і є необхідним для його виправлення та запобігання новим злочинам.

Відповідно до ст.1 п. вЗакону України Про амністію в 2011 роціпідлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавлення волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності , які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України: особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності даним Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей інвалідів незалежно від їх віку.

Згідно ст.6 Закону України Про амністію в 2011 роціпідлягають звільненню від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених даним Законом, осіб, які підпадають під дію статті 1 даного Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності даного Закону.

З вироку ж суду та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вперше за злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та у нього є малолітня дочка ОСОБА_10, 05.02.2007р.н., що стверджується свідоцтвом про народження (т.1 а.с.184). Даних, які б стверджували, що ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав у справі немає.

Злочин вчинений ОСОБА_3 до набрання чинності Закону України Про амністію в 2011 році.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, вважає, що заява засудженого ОСОБА_3 підлягає до задоволення та, до ОСОБА_3 слід застосувати ОСОБА_4 України Про амністію в 2011 році, у відповідності до якого звільнити його від кримінальної відповідальності, вирок Сокальського районного суду Львівської області від 31 травня 2011 року відносно ОСОБА_3 скасувати, а кримінальну справу відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ст.6 п. 4 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги щодо розміру моральної та матеріальної шкоди підлягають розгляду в цивільно-процесуальному порядку.

Керуючись ст.ст. 6 п.4, 365, 366, 376, 377 КПК України, ст.1 п. в,ст. 6 Закону України Про амністію в 2011 році, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції потерпілої ОСОБА_4, представника цивільного відповідача адвоката ОСОБА_5 в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_3 про застосування щодо нього Закону України Про амністію в 2011 році- задоволити.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 31 травня 2011 року відносно ОСОБА_3 скасувати. На підставі ст.1 п. в, ст.6 Закону України Про амністію в 2011 роцізвільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ст.6 п. 4 КПК України.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Головуючий :

Судді :