Справа №11-246 /2007
року Головуючий у 1-й
інстанції: суддя:Беркута Л.І.
ст. 187 КК України Доповідач: суддя:
УХВАЛА

Іменем України

2007 року
березня місяця 2
дня Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі: Головуючого
судді КулішаВ.М. суддів:
Лісіченко Л.М. , Кисіля A.M., з участю прокурора - Гриня Н.Г. захисника - ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_2. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
ОСОБА_2на вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 20
грудня 2006 року.

За вироком суду
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець
м. Василевичі Рачинського району Гомельської області,
мешканець с
Жовтневе

Решетилівського
району Полтавської області, раніше не
судимий засуджений за ч.2 ст. 187 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення волі без
конфіскації майна, за ст. 15,
ч.3 ст. 185 КК- України із
застосуванням ст. 69 КК України - на 2
роки позбавлення волі. На підставі ст.
70 КК

України
за сукупністю злочинів - остаточно на 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженець і мешканець с Жовтневе Решетилівського
району Полтавської області, громадянин
України, з середньою освітою, неодружений,
працюючий охоронником хлібозаводу №3 м.
Полтави, раніше не судимий
засуджений за ч.2 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 2
роки позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3народження, уродженець
і мешканець с Жовтневе Решетилівського району
Полтавської області, громадянин
України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий,
в силу ст. 89 КК України не
судимий

засуджений
за ст. 15, ч.3
ст. 185 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Відповідно
до ст. 76 КК України на

нього
покладено обов»язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
періодично заявлятись для реєстрації.

За
вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
визнані винуватими в тому, що вчинили
злочини за наступних обставин.

2 квітня 2006 року близько 21
години ОСОБА_1 та ОСОБА_2на автодорозі

Решетилівка - Жовтневе зустріли потерпілу ОСОБА_4 і маючи намір заволодіти
її

майном за попередньою змовою між собою напали на неї. При цьому ОСОБА_1

повалив її в кювет, де разом із
ОСОБА_2, насильно, утримуючи за руки,

познімали з пальців золоті вироби: 2 каблучки та 2 обручки вартістю
відповідно

126, 50грн., 200грн., 363грн. та 313, 50грн., заволоділи її сумочкою, в якій

знаходились мобільний телефон «НокіаЗЗ-10»,
3 ключі, паспорт та інше майно на

загальну суму 1519, 55грн., а також
заподіяли їй легкі тілесні ушкодження,
що

спричинили короткочасний розлад здоров»я у вигляді гематоми та садна шкіри

верхніх кінцівок, гематоми правого
ліктьового суглобу.

Крім
того, 29 травня 2006 року ОСОБА_1 за
попереднім зговором з ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна проникли
на охоронювану територію Полтавської філії ВАТ «Харківшляхбуд» ДБУ-36, що розташована в с Жовтневе Решетилівського
району, звідки шляхом демонтажу
намагалися викрасти комплектуючі до залізничної колії: костилі, болти,
підкладки, накладки та інші
деталі на загальну суму 807грн., однак
були затримані на місці скоєння злочину охороною підприємства і не довели
злочинний умисел до кінця з причи, що не
залежали від їх волі.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2 просить змінити вирок суду та призначити йому
покарання без ізоляції від суспільства.

Інші учасники
процесу вирок не оскаржили.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, доводи апелянта -
засудженого ОСОБА_2., який апеляцію
підтримав і просив змінити вирок суду та застосувати щодо нього ст. 75 КК України, врахувавши його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики та тяжку хворобу матері, доводи його захисника - адвоката
ОСОБА_5, який також просив врахувати
обставини, пом»якшуючі покарання
засудженого, та застосувати щодо
нього ст. 75 КК України, призначивши покарання з випробуванням, міркування прокурора про залишення вироку без
змін, перевіривши матеріали справи та
мотиви апеляції, приходить до
висновку, що вона не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Висновки
суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_2у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2. ст. 187 КК України підтверджені сукупністю
доказів, зібраних у справі, правильно оцінених та обгрунтовано покладених
судом в основу вироку.

Кваліфікація
його дій та фактичні обставини справи встановлені правильно і в апеляції не
оспорюються.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_2. суд виходив з вимог ст. 65
КК України, об"єктивно і повно
врахувавши тяжкість скоєного злочину,
дані про особу винного, який
раніше не судимий, за місцем проживання
характеризується позитивно, пом"якшуючі
покарання обставини, та обґрунтовано
застосував ст. 69 КК України, призначивши йому покарання нижчим від
найнижчої межі.

3 огляду наведеного колегія
суддів не вбачає підстав для пом»якшення

покарання та звільнення від покарання з випробуванням, в зв"язку з чим апеляцію

ОСОБА_2 слід залишити без задоволення,
а вирок суду - без зміни.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Решетилівського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2006 року
стосовно ОСОБА_2залишити без зміни, а
його апеляцію - без задоволення.