В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2015 Справа №607/9911/13-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі, розглянувши провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Копачівка Волочиського району Хмельницької області, українки, громадянки України, освіта середня, без постійного місця проживання, не працюючої, раніше судимої: вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26.12.20212 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.358 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на два роки; вироком Івано-Франківського міського суду від 1.10.2013 року за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі; вироком Івано-Франківського міського суду від 10.12.2013 року за ч.2 ст.185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, про обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 16 лютого 2013 року, перебуваючи в кафе «Привокзальне», що по вул.Б.Хмельницького, 17 у м.Тернополі познайомилася з ОСОБА_6 . У даному закладі впродовж вечора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спілкувалися і він запросив її в гості. ОСОБА_5 погодилася і вони таксі поїхали до нього додому за адресою квартира АДРЕСА_1 . Пізніше, ОСОБА_6 внаслідок алкогольного сп`яніння заснув. У ОСОБА_5 виник умисел викрасти майно ОСОБА_6 . Крім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у квартирі нікого не було. ОСОБА_5 , користуючись тим, що за нею ніхто не спостерігає оглянула квартиру з метою виявлення речей, які можна викрасти. Вона знайшла і умисно таємно викрала 900 гривень, які знаходились в шафі кімнати, золотий ланцюжок вартістю 2500 гривень, мобільний телефон «Nokia Х202» вартістю 699 грн., в середині якого знаходився пакет «Київстар» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку в сумі 17 грн. та стартовий пакет «МТС» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку в сумі 72 грн. Всього викрадено на загальну суму 4208 грн. З викраденим ОСОБА_5 втекла.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала. Вона показала, що 16 лютого 2013 року в кафе «Привокзальне», що по вул.Б.Хмельницького, 17 у м.Тернополі познайомилася з ОСОБА_6 . Впродовж вечора вони спілкувались. ОСОБА_6 запросив її в гості. Вона погодилася і вони таксі поїхали до нього додому. Коли ОСОБА_6 заснув у неї виник умисел викрасти майно. Крім неї та ОСОБА_6 у квартирі нікого не було. Вона умисно таємно викрала 900 гривень, золотий ланцюжок вартістю 2500 гривень, мобільний телефон «Nokia Х202» вартістю 699 грн., в середині якого знаходився пакет «Київстар» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку в сумі 17 грн. та стартовий пакет «МТС» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку в сумі 72 грн. Всього вона викрала на суму 4208 грн. і втекла. Викрадене майно продала. У вчиненому щиро розкаюється.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, її молодий вік і те, що вона хворіє, раніше судима, кримінальне правопорушення вчинила до винесення вироку Івано-Франківського міського суду від 10.12.2013 року, має на утриманні малолітню дитину, потерпілий просить суворо її не карати, а також обставину, що пом`якшує покарання це визнання вини, щире розкаяння, сприяння судовому розгляду. Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_5 і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень їй доцільно призначити покарання передбачене ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Оскільки, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.12.2013 року, відповідно до ч.4 ст.70 КК України необхідно призначити їй остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань. Зокрема, до покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2015 року приєднати частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 10.12.2013 року.
ОСОБА_5 просить звільнити її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році», посилаючись на те, що є малолітня дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з ст.8 Закону України «Про амністію в 2014 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може застосовуватися до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
З матеріалів провадження слідує, що постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 6 вересня 2011 року стосовно ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності та закрито стосовно неї кримінальну справу про обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.1 Закону України «Про амністію в 2011 році».
За таких обставин в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання необхідно відмовити.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання 2 роки шість місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2013 року у виді одного місяця позбавлення волі та вироком Тернопільського міськрайонного суду від 20 січня 2015 року у виді двох років шести місяців позбавлення волі ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді двох років семи місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 9 квітня 2013 року і станом на день ухвалення вироку - 20 січня 2015 року вважати невідбутим покарання у виді дев`яти місяців дев`ятнадцяти днів позбавлення волі.
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 1176 грн. 80 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченій.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Головуючий суддяОСОБА_1