Справа НОМЕР_7-37/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 27 лютого 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді
Луньової Т.М. з участю секретаря - Абрамчук І.Ю. прокурора - Масалова С.М.
підсудної - ОСОБА_1 потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки с Звірів
Ківерцівського району Волинської області, українки, громадянки України, з вищою
освтою, вдови, раніше не судимої, (кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1
за ч.1ст.364, ч.1 ст.366 КК України провадженням закрита на підставі ст.1 п.г
Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року), працюючої сільським'
головою Мощенської сільської ради, проживаючої в АДРЕСА_1, - у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК
України, -

встановив:

ОСОБА_1 працюючи
на посаді Мощенського сільського голови, будучи службовою особою, яка займає
відповідальне становище, а саме керівником органу місцевого самоврядування, з
усіма відповідними повноваженнями, з метою невиконання постанови Ковельського
міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що набула чинності ІНФОРМАЦІЯ_3 року
і якою виконавчий комітет Мощенської сільської ради Ковельського району та
Мощенського сільського голову ОСОБА_1 зобов*язано виконати всі дії щодо
приватизації будинкук АДРЕСА_2 Ковельського району відповідно до Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХП,
ст.ст.30,42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня
ІНФОРМАЦІЯ_12 року №280/97-ВР, ст. 16 Житлового Кодексу України шляхом постановления відповідного
рішення про надання дозволу на приватизацію та передачу ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
неповнолітнім ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_2 Ковельського району в приватну
власність, умисно, з метою невиконання судового рішення, що набуло чинності,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року на третій сесії п*ятого скликання Мощенської сільської ради,
використовуючи свої повноваження, внесла на розгляд сесії питання про
невиконання вищезазначеної постанови Ковельського міськрайонного суду, а також
ухвали апеляційного суду Волинської області від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, якою апеляційні скарги виконавчого комітету
Мощенської сільської ради Ковельського району та сільського голови
Мощенської сільської ради Ковельського району ОСОБА_1 залишені без задоволення,
а постанова Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року - без змін,
і у своєму виступі закликала депутатів не виконувати рішення суду.

Незважаючи на звернення ІНФОРМАЦІЯ_7 року вищезазначеної постанови
Ковельського міськрайоного суду до примусового виконання, ігноруючи
визначені державним виконавцем ДВС у м. Ковелі та Ковельському районі строки
виконання рішення суду та попередження державного виконавця про наслідки
невиконання постановленого судом рішення, а також будучи притягнутою
ІНФОРМАЦІЯ_8 року і ІНФОРМАЦІЯ_9 року державним виконавцем до відповідальності
згідно ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання без
поважних причин, у встановлений державним виконавцем

2

строк
судового рішення, ОСОБА_1 , як сільський голова, а також посадова
особа, на яку постановою суду було покладено обов*язок по виконанню судового
рішення, умисно не вчинила жодних дій, спрямованих на виконання постанови суду,
внаслідок чого з моменту звернення постанови суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року НОМЕР_1
до виконання і до теперешнього часу судове рішення залишається не виконаним.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе в умисному невиконанні судового
рішення не визнала і показала, що як сільський голова Мощенської сільської
раіди Ковельського району була стороною і представляла інтереси відповідача при
розгляді адміністративної справи НОМЕР_2, по якій було прийнято постанову, якою
зобов*язано виконавчий комітет Мощенської сільської ради Ковельського району та
її, як сільського голову, виконати всі дії щодо приватизації будинкук АДРЕСА_2
Ковельського району, шляхом постановления
відповідного рішення про надання дозволу на приватизацію та передачу
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_3 зазначеного житла. Була присутня,
також, при розгляді зазначеної справи в апеляційній інстанції і знає, що
ухвалою апеляційного суду від ІНФОРМАЦІЯ_5 року апеляційні скарги виконавчого
комітету Мощенської сільської ради Ковельського району та сільського голови
Мощенської сільської ради Ковельського району залишені без задоволення, а
постанова Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року - без змін.
Разом з тим вважає, що при постановлені зазначених судових рішень судом не були
враховані норми матеріального права, зокрема ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», згідно якої питання приватизації майна комунальної
власності знаходяться у компетенції сільської ради. Розуміє, що у судовому
рішенні зазначені норми законів, якими слід керуватись в процесі виконання
постанови, як то Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду»,
Житловий кодекс України, тощо. Разом з тим, не згідна із застосуванням судом
зазначеного законодавства і тому ІНФОРМАЦІЯ_4 року внесла на сесію сільської
ради питання розгляду судового рішення, щодо приватизації будинку АДРЕСА_2, та
ухвали апеляційного суду, якою зазначене судове рішення залишене без змін. Не
спонукала депутатів до невиконання рішення суду, а у такий спосіб виконувала
судове рішення, оскільки саме сесія сільської ради повинна була прийняти
рішення про надання дозволу на приватизацію житла ОСОБА_2. Не заперечує, що не
довела до відому депутатів ту обставину, що рішення Мощенської сільської ради
від ІНФОРМАЦІЯ_10 року НОМЕР_3 «Про приватизацію квартири», яким ОСОБА_2
фактично було відмовлено у безплатній приватизації житла, рішенням Ковельського
міськрайонного суду, яке згідно ухвали апеляційного суду Волинської області
набуло чинності, визнане незаконним. Вважала і вважає, що потерпілою у справі
самовільно було захоплено частину колишнього приміщення дитячого садочка,
постановлене судом рішення, а саме постанова Ковельського міськрайонного суду
від ІНФОРМАЦІЯ_6 року є неправосудним, а тому виникли певні труднощі у
виконанні судового рішення. Виконавчий комітет Мощенської сільської ради з
питання виконання зазначеного судового рішення не збирала, оскільки вважає, що
питання приватизації житла не знаходиться в компетенції виконкому. Показала, що
не мала наміру умисно не виконувати судового рішення, а постанова залишилась
невиконаною у зв*язку з тим, що не знала, як її виконати. Разом з тим не
заперечила тієї обставини, що до ІНФОРМАЦІЯ_11 року не повідомляла про таку
обставину ні державного виконавця, ні суд.

Незважаючи на
невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину підсудною у справі, її вина у вчиненні злочину
повністю доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідків, матеріалами
кримінальної справи.

3

Так, допитана в
судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що на підставі ордера Мощенської
сільської ради вона в ІНФОРМАЦІЯ_12 році разом із сім*єю вселилась у житлове
приміщення АДРЕСА_2 Ковельського району. Зазначене приміщення було побудоване
за рахунок раніше існуючого в селі радгоспу і використовувалось під житло
директорами радгоспу. Пізніше силами радгоспу до зазначеного приміщення була
добудована прибудова і зазначене житлове приміщення використовувалсь Мощенською
сільською радою під дитячий садочок, хоча на балансі сільської ради не перебувало.
Після того, як дитячий садочок припинив функціонувати, вищезазначене житлове
приміщення, яке на той час залишалось безгосподарним, було передане на баланс
сільської ради і виділене у її користування. Крім цього, рішенням Мощенської
сільської ради в її користування була виділена земельна ділянка для
обслуговування будинку і ведення підсобного господарства. Оскільки на грунті
особистих неприязних відносин підсудна постійно чинила потерпілій перешкоди у
користуванні житлом, як то не давала дозволу на будівництво господарських
споруд і не виконувала рішення суду, яким зобов*язана була надати такий дозвіл,
тощо, у ІНФОРМАЦІЯ_13 року вона вирішила приватизувати вищезазначений будинок,
у якому тривалий час проживала і наразі проживає разом з сім*єю. З цією метою
вона звернулась в кооператив «Послуга», де їй було надано бланки документів,
які повинна була заповнити підсудна, як сільський голова. Разом з тим підсудна
одразу поставила її до відому, що згоди на приватизацію будинку не дасть і
внесла на розгляд сесії питання про надання згоди на приватизацію житла за
умови сплати нею 20000 грн. Зазначена позиція підсудної була покладена в основу
рішення сесії. Хоча рішення сесії, згідно якого вона могла отримати згоду на
приватизацію житла лише за умов внесення плати за житло в сумі 20000грн., було
визнане судом незаконним, підсудна продовжувала чинити ій перешкоди у
реалізації її права на безоплатну приватизацію житла, у зв*язку з чим вона та
її дочка вимушені були знову звертатись до суду з позовом до Мощенської
сільської ради Ковельського району, сільського голови Мощенської сільської ради
ОСОБА_1 про надання дозволу на приватизацію та передачу житла в приватну
власність. Незважаючи на те, що постановою Ковельського міськрайсуду від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року позов було задоволено, виконавчий комітет Мощенської
сільської ради і сільського голову Мощенської сільської ради, тобто підсудну у
справі зобов*язано виконати всі дії, щодо приватизації житла і зазначене
рішення звернене до примусового виконання, до теперешнього часу підсудною не
вчинено жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення. Вважає
голослівними заяви підсудної, яка пов*язує факт невиконання судового рішення з
необхідністю захисту інтересів жителів с
Мощена, зокрема з необхідністю відновлення роботи дитячого садочка. Так, за
весь період перебування на посаді сільського голови, підсудна не вжила жодних
дій, спрямованих на збереження приміщення дитячого садочка, у зв*язку з чим, на
теперешній час, воно фактично непридатне для експлуатації. Приміщення, у якому
проживає потерпіла не є дитячим садочком і ніколи не було ним. Внаслідок
злочинних дій підсудної вона протягом тривалого періоду часу не може
реалізувати своїх законних прав на безоплатну приватизацію житла, а також
позбавлена можливості побудувати, в межах виділеної їй земельної ділянки,
господарчі приміщення, оскільки дозвіл на їх будівництво, всупереч судового
рішення, яке набрало законної сили, підсудна обіцяла дати лише після
приватизації житлового приміщення. Внаслідок неправомірних дій підсудної
зазнала принижень і моральних страждань.

Повноваження
підсудної ОСОБА_1 на виконання судового рішення від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а саме
постанови суду у справі НОМЕР_1 доводяться копіями рішення Мощенської сільської
ради від ІНФОРМАЦІЯ_14 року НОМЕР_4і від ІНФОРМАЦІЯ_15 року НОМЕР_4
(а.с.125-126); посадовою інструкцією сільського голови Мощенської сільської
ради(а.с.127).

4

Відповідно до
вимог ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський голова
забезпечує у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на
відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання
актів Президента України та відповідних
органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом,
роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;...здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;....
забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо
розгляду звернень громадян та їх об*єднань...

Відповідно до
постанови Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року зобов*язано
виконавчий комітет Мощенської сільської ради Ковельського району та Мощенського
сільського голову ОСОБА_1 виконати всі дії щодо приватизації будинку АДРЕСА_2
Ковельського району відповідно до Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХП, ст.ст.30,42 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, ст.
16 Житлового Кодексу України шляхом постановления
відповідного рішення про надання
дозволу на приватизацію та передачу ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітнім
ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_2 Ковельського
району в приватну власність, (а.с.41-42).

Згідно ухвали
апеляційного суду Волинської області від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, апеляційні скарги
виконавчого комітету Мощенської сільської ради Ковельського району та
сільського голови Мощенської сільської ради Ковельського району ОСОБА_1
залишені без задоволення, а постанова
Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року без змін,
(а.с.43-44).

В судовому
засіданні підсудна заперечила свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину
покликаючись на ту обставину, що постанова Ковельського міськрайсуду НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_6 року нею не виконувалась не умисно. Зокрема, вона не знала
яким чином слід виконати зазначене судове рішення.

Зазначені
показання підсудної повністю спростовуються матеріалами кримінальної справи,
показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_16 року і
ІНФОРМАЦІЯ_18

Так, постанова
суду у адміністративній справі НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року набула
чинностіІНФОРМАЦІЯ_17 року.

Підсудна у
справі не заперечила, що знала цро те, щоІНФОРМАЦІЯ_17 року постанова суду у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Мощенської сільської
ради, сільського голови Мощенської сільської ради ОСОБА_1 про надання дозволу
на приватизацію та передачу житла в приватну власність набула чинності,
оскільки була присутня в судовому засіданні при розгляді зазначеної справи в
апеляційній інстанції, була присутня під час проголошеня ухвали апеляційного
суду, якою апеляційні скарги виконавчого комітету Мощенської сільської ради та
безпосередньо її апеляційна скарга, як сільського голови, залишені без
задоволення, а постанова Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року
без змін.

Разом з тим,
незважаючи на зазначену обставину, а також на те, що саме на підсудну, як на
сільського голову та на виконком сільської ради постановою суду було покладено обов*язок виконати всі дії, щодо
приватизації будинку АДРЕСА_2 Ковельського району, підсудна ОСОБА_1, як
голова виконкому не зібрала засідання виконкому по питанню виконання судового
рішення, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року на

5

третій сесії п*ятого скликання Мощенської сільської ради,
використовуючи свої повноваження, фактично внесла на розгляд сесії питання про
невиконання вищезазначеної постанови
Ковельського міськрайонного суду, а також ухвали апеляційного суду Волинської області
від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Хоча підсудна
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила той факт, що на зазначеній сесії
сільської ради закликала депутатів до невиконання рішення суду, зазначені
обставини доводяться копіями: протоколу третьої сесії п*ятого скликання
Мощенської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, з якого вбачається, що на
засіданні сесії сільський голова ОСОБА_1 доповіла зміст ухвали апеляційного
суду Волинської області у справі, щодо приватизації житла ОСОБА_2, заявила про
самовільне захоплення ОСОБА_2 частини зазначеного приміщеня і звернулась до
депутатів з питанням про дачу згоду на звернення у Вищий апеляційний суд чи у
Верховний Суд України з приводу законності судового рішення (а.с.57-58);
рішення Мощенської сільської ради Ковельського району від ІНФОРМАЦІЯ_4 року
НОМЕР_5 яким сільському голові доручено далі звертатись в судові інстанції та
пресу з заявою по даному питанню, а рішення про надання дозволу на приватизацію
не приймати (а.с.45), а також показаннями свіків.

Допитані
в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_16 року свідки - депутати

Мощенської
сільської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ствердили той факт, що як сільський голова

Мощенської
сільської ради, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 року на третій сесії п*ятого скликання
Мощенської сільської ради, внесла на розгляд сесії питання про невиконання
постанови Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а також
ухвали апеляційного суду Волинської області від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, щодо
безоплатної приватизації ОСОБА_2 та членами її сім*ї житла. Зокрема, з показань
зазначених свідків вбачається, що на сесії сільської ради підсудна виклала свою
думку про несправедливість і незаконність постановлених судами рішень, щодо
підставності вимог ОСОБА_2 про безоплатну приватизацію житла, внесла на обговорення сесії питання про
подальше оскарження судових рішень і закликала депутатів не давати згоди ОСОБА_2
на безоплатну приватизацію нею житла.

В той же час,
допитані в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_16 року свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 і ОСОБА_14 показали, що як члени виконкому Мощенської сільської ради,
були поставлені до відому сільським головою ОСОБА_1 про те, що ухвалою
апеляційного суду Волинської області від ІНФОРМАЦІЯ_5 року постанова
Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, якою виконавчий комітет
Мощенської сільської ради Ковельського району та Мощенського сільського голову ОСОБА_1
зобов*язано виконати всі дії щодо приватизації будинкук АДРЕСА_2 Ковельського району відповідно до Закону України
«Про приватизацію державного житлового фонду» шляхом постановления відповідного
рішення про надання дозволу на приватизацію
та передачу ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_2
Ковельського району в приватну власність, залишено без змін.

Разом з тим, засідання виконкому, з
питання виконання постановленого судом рішення, не відбулось, оскільки ОСОБА_1,
як сільський голова і голова виконкому пояснила,
що питання надання дозволу на приватизацію житла не є в компетенції виконкому. Питання
виконання рішення суду внесла ІНФОРМАЦІЯ_4 року на розгляд сесії сільської
ради, на яку, були запрошені і члени виконкому. Члени виконкому в голосуванні
участі не приймали.

З показів
вищезазначених свідків вбачається, також, що підсудна,як сільський голова та
голова виконкому, не роз*яснила депутатам і членам виконкому обов*язку виконати
постановлене судом рішення, що свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог

6

ст.42
Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно якої
сільський голова забезпечує у межах наданих законом повноважень органів
виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів,
організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її
виконавчого комітету;...здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого
комітету.

Крім цього, як
вбачається з показань підсудної і стверджується показаннями вищезазначених
свідків - депутатів Мощенської сільської ради і членів виконкому Мощенської
сільської ради, після звернення ІНФОРМАЦІЯ_7 року судового рішення, а саме
вищезазначеної постанови Ковельського міськрайоного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року
до примусового виконання, ні на розгляд сесії Мощенської сільської ради, ні на
засідання виконкому, питання виконання судового рішення не вносилось.

Про наявність
умислу підсудної ОСОБА_1 на вчиненні інкримінованого ій злочину свідчить той
факт, що підсудна була присутньою при розгляді цивільної справи за позовом
ОСОБА_2 до Мощенської сільської ради про визнання недійсним рішення сесії
сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_10 року, щодо дачі згоди ОСОБА_2 на приватизацію
квартири за умови сплати нею 20000 грн. і знала про постановлене судом
ІНФОРМАЦІЯ_19 року рішення у даній справі, яким було задоволено позов, а
рішення сесії визнане незаконним. Знала підсудна і про постановлені у даній
справі ухвали апеляційного суду від ІНФОРМАЦІЯ_20 року і Вищого
адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_21 року, якими зазначене вище судове
рішення залишене без змін. (а.с. 105-112)

Незважаючи на
зазначені вище обставини підсудна, як сільський голова не довела до відому
депутатів сільської ради про наслідки розгляду цивільної справи і з метою невиконання судового рішення від ІНФОРМАЦІЯ_6
року, що набуло чинності, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, фактично внесла на розгляд
сесії питання про невиконання постанови Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а також ухвали апеляційного
суду Волинської області від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Крім цього, в
листі-відповіді підсудної у справі на звернення потерпілої ОСОБА_2, щодо
безоплатної приватизації квартири прямо зазначаєтьтся, що підсудна, як
сільський голова, при «любому вирішенні питання сесією буду проти безкоштовної
приватизації Вами квартири».

Заперечуючи свою
вину у вчиненні злочину підсудна посилається на відсутність в неї інформації
про порядок виконання судового рішення.

Разом з тим, в
судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_22 року підсудна запевнила суд, що добре знає
порядок приватизації громадянами житла, оскільки по Мощенській сільській раді досить велика кількість громадян
вже безоплатно приватизувала житло, в тому числі і сама підсудна.

Хоча в судовому
засіданні підсудна пояснила, що мала певні сумніви , щодо порядку виконання
судового рішення, про зазначені обставини не повідомила державного виконавця і
не зверталась до суду з заявою про роз*яснення порядку виконання рішення суду
аж до ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Так, як
вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_23року судове рішеня від ІНФОРМАЦІЯ_6
року було звернуте до примусового виконання.(копія постанови про відкриття
виконавчого провадження а.с.20.)

Копіями актів
державного виконавця від ІНФОРМАЦІЯ_24 року і від ІНФОРМАЦІЯ_25 року доводиться факт надання підсудній у справі
додаткових строків до ІНФОРМАЦІЯ_27 року і до ІНФОРМАЦІЯ_26 року,
відповідно, для добровільного виконання постанови суду (а.с.19, а.с.16).

Копією листа
начальника ДВС у м. Ковель та Ковельському району від ІНФОРМАЦІЯ_28 року
НОМЕР_6 на ім*я виконкому Мощенської сільської ради і Мощенського сільського
голови ОСОБА_1 доводиться той факт, що підсудна була попереджена про
необхідність виконати постанову суду у строки, визначені державним виконавцем,
і про наслідки невиконання, у визначені
державним виконавцем строк, судового рішення.(а.с. 18).

7

Факт притягнення
підсудної ОСОБА_1 до відповідальності в порядку ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання без
поважних причин, у встановлений державним виконавцем строк рішення, що
зобов*язує боржника виконати певні дії, які
можуть бути виконані лише боржником, доводиться постановами про накладеня штрафу
від ІНФОРМАЦІЯ_29 року і ІНФОРМАЦІЯ_30 року (а.с.1315).

З акту
державного виконавця від ІНФОРМАЦІЯ_30 року вбачається, що судове рішення у
справі НОМЕР_1, незважаючи на повторно визначені строки для його виконання,
підсудною ОСОБА_1 не виконано, (а.с.14).

Допитана в
судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_16 року свідок ОСОБА_15 показала, що виконавчий
лист НОМЕР_1 надійшов на виконання ДВС у м. Ковель і Ковельському районі
ІНФОРМАЦІЯ_31 року. Того ж дня було відкрите виконавче провадження і
встановлено термін для добровільного виконання судового рішення, про що
винесено відповідну постанову. Оскільки обов*язок виконання судового рішення
прямо був покладений на підсудну, як на сільського голову та виконкому
Мощенської сільської ради, постанова була скерована сільському голові Мощенскої
сільської ради. Оскільки підсудною
зазначена постанова була отримана із запізненням, ІНФОРМАЦІЯ_24 роуку головним
державним виконавцем ОСОБА_16, яка на теперешній час не працює, було
встановлено додатковий термін для добровільного виконання постанови
Ковельського міськрайонного суду до
ІНФОРМАЦІЯ_32 року. Крім цього, підсудну, як боржника, якого рішенням суду
зобов*язано виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, було
попереджено про відповідальність за невиконання судового рішення. ІНФОРМАЦІЯ_33
року від підсудної надійшло повідомлення про неможливість виконання судового
рішеня. Під час перевірки знайшов підтвердження факт невиконання підсудною
судового рішення, зокрема, жодних дій, щодо приватизації будинку АДРЕСА_2
Ковельського району сільським головою вчинено не було. Незважаючи на ту
обставину, що підсудну було притягнуто до відповідальності за невиконання
судового рішення, а також надано ще один термін для виконання судового рішення,
зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_34 року, судове рішення, так і залишається невиконаним.
Про те, що підсудна не знає яким чином слід виконати зазначене судове рішення,
про сумніви , щодо порядку його виконання ОСОБА_1 нікого з державних виконавців
не повідомляла, про порядок виконання судового рішення не питала.

Хоча в судовому
засіданні підсудна ОСОБА_1 показала, що труднощі у виконанні судового рішення в
неї виникли у зв*язку з тим, що будинок АДРЕСА_2Ковельського району, на її
думку, не відноситься до житлового фонду, а тому в неї виникли сумніви, щодо
порядку виконання судового рішення, зазначена обставина повністю спростовується
як матеріалами кримінальної, а саме копією ордера виконкому Мощенської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_37 року
виданого потерпілій на право заняття жилого приміщення площею 70 м.кв.
АДРЕСА_2 Ковельського району (а.с.62),випискою з рішення Мощенської сільської
ради від ІНФОРМАЦІЯ_36 року (а.с.10),копією свідоцтва про право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 Ковельського району від ІНФОРМАЦІЯ_35 року(а.с.38),
так і постановою Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року
НОМЕР_1.

Зокрема, в
зазначеній постанові суду прямо вказано норми закону, якими підсудній слід було
керуватися під час виконання судового рішення, як то: Закон У країн «Про
приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХП,
ст.ст.30,42 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня
ІНФОРМАЦІЯ_12 року №280/97-ВР, ст. 16 Житлового Кодексу України.

Крім цього, в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 ствердила той факт, що особисто, як голова
виконкому Мощенської сільської ради, ставила свій підпис у свідоцтві про право
власності на житловий будинок по вул. АДРЕСА_2 Ковельського району, згідно якого зазначений житловий будинок
належить Мощенській

8

сільській раді. Тож показання
підсудної, щодо безпідставності висновків суду в частині віднесення будинку
АДРЕСА_2 Ковельського району до житлового фонду є безпідставними.

Сумніви підсудної
щодо дійсності ордеру НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_37 року на жиле приміщення, на
підставі якого сім *я потерпілої у справі вселилась у спірне житлове
приміщення, як вбачається з показань самої підсудної, не були у причиному
зв*язку із невиконанням остнньою судового рішення.

Разом з тим, про безпідставність посилань підсудної на сумніви, щодо площі
приміщення, яке підлягає приватизації потерпілою ОСОБА_2 свідчать не лише
записи в ордері та його корінці про житлову площу приміщеня - 70
м.кв., а також і дані про кількість житлових кімнат у зазначеній квартирі - 2
(дві).

Зокрема, як
вбачається з технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_2 до проведеного потерпілою переобладнання
приміщення, воно дійсно складалось з двох жилих кімнат (зокрема єдине ціле становили
кімнати 1-7 і 1-8; 1-Ю і 1-11). Зазначеного факту не заперечила і сама
підсудна ОСОБА_1

В судовому
засіданні не знайшли свого ствердження і показання підсудної ОСОБА_1 в тій
частині, що до невиконання рішення суду її спонукали об*єктивні обставини, як
то необхідність створення дитячого садочка в с Мощена.

Зокрема, як
встановлено у даному судовому засіданні, а також вбачається з постанови від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року у справі НОМЕР_1 за адміністративним позовом, приміщеня, яке
підлягає приватизації за рішенням суду, є житловим.

В той же час
приміщення дитячого садочка в АДРЕСА_2, що
являє собою окреме приміщення, абсолютно не придатне до експлуатації і не
підлягає відновлювальному ремонту, що ствердила в судовому засіданні підсудна
ОСОБА_1.

За таких
обставин сумнівними є показання підсудної в частині її намірів використати під
дитячий садочок прибудову, яку на її думку самовільно захопила потерпіла.

Відповідддю
прокурора Волинської області ОСОБА_17 від ІНФОРМАЦІЯ_38 року НОМЕР_8 на запит
Ковельського міськрайонного суду стосовно повноважень заступника прокурора
області Ясельського на порушення кримінальної справи стосовно підсудної, копією
наказу прокурора Волинської області і в.о. прокурора області ОСОБА_18
стверджується факт наявності повноважень в заступника прокурора Ясельського
В.О. на порушення ІНФОРМАЦІЯ_39 року кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 за
ч.2 ст. 382 КК України.

Згідно примтки 1
до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово
здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово
на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності
посади, пов*язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських обов*язків, або виконують такі обов*язки аза спеціальним
повноваженням.

Відповідно до
примітки 2 до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне
становище, є особи, зазначені у п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ....а також керівники, заступники
керівників органів державної влади та управління, органів місцевого
самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку, що умиснії дії підсудної ОСОБА_1 органами
досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 382 КК України.

Разом з тим, в
судовому засіданні залишилась недоведеною та обставина, що внаслідок
протиправних дій підсудної ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 було заподіяно істотної
шкоди, а тому зазначена кваліфікуюча ознака з обвинувачення підсудної повинна
бути виключена.

Таким чином, своїми
умисними діями, які виразились у невиконанні службовою особою, яка займає
відповідальне становище (сільським головою) судового

9

рішення, а
саме постанови Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
набула чинності ІНФОРМАЦІЯ_3 року і якою виконавчий комітет
Мощенської сільської ради Ковельського району та Мощенського сільського голову
ОСОБА_1 зобов*язано виконати всі дії щодо приватизації будинкук АДРЕСА_2
Ковельського району відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХП, ст.ст.30,42 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня ІНФОРМАЦІЯ_12 року №280/97-ВР,
ст. 16 Житлового Кодексу України шляхом постановления
відповідного рішення про надання дозволу на приватизацію та передачу
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_2 Ковельського району
в приватну власність, ОСОБА_1 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.382 КК
України.

При обранні покарання суд враховує суспільну небезпеку
вчиненого підсудною злочину і особу винної у їх сукупності.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудної суд не вбачає.

До пом*якшуючих
покарання підсудної ОСОБА_1 обставин суд відносить ті обставини, що підсудна
виключно позитивно характеризується за місцем роботи, хворіє, є особою
пенсійного віку.

Враховуючи
наведене суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудної
можливе без ізоляції її від суспільства, за тосувавши ст. 75 КК України.

Враховуючи
вимоги ст. 147 КПК України, а також злочин, у вчинені якого обвинувачується
підсудна, суд приходить до висновку, що постанова ст. слідчого Ковельської
міжрайонної прокуратури Кравчука В.П. про відсторонення ОСОБА_1 на час
проведення досудового та судового слідства від посади сільського голови
Мощенської сільської ради Волинської області відповідає вимогам чинного
законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 323, 324 КПК
України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, призначивши
покарання у виді позбавленя волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права
обіймати посади, пов*язані з виконанням організаційно-розпорядчих й
адміністративно-господарських обов*язків, строком на три роки.

На підставі ст.
75,76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування основного покарання, якщо
вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов*язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої сирстеми про зміну місця проживання, періодично
з*являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайсуд
протягом п*ятнадцяти днів з наступного дня після його проголошення.