Справа
№1-112 2008 року
В И Р О К

І МЕНЕМ У К Р А
Ї Н И

25 листопада 2008 року.

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого Любиецької-Онілової А.Г.

з участю секретаря с/з Лозінської Т.О.

прокурора Савчука В.В.

адвоката ОСОБА_1.

підсудного ОСОБА_2.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше судимого вироком
Петрівського районного суду кіровоградської області від 15.08.1991 року за
ст.101 ч.3 КК України до восьми років позбавлення волі, вироком Ямпільського
районного суду Вінницької області від 07.12.2006 року за ст.164 ч.1 КК України
до 86 годин громадських робіт, у скоєнні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2. відбуваючи
покарання в сільській раді АДРЕСА_1 з
19.01.2007 року умисно, з метою ухилення від відбуття покарання, порушуючи
умови та порядок відбуття покарання, не виходив на роботу без поважних причин
протягом місяця з 01.02.2007. року по 27.02.2007 року. В подальшому також
періодично допускав прогули, не з»являвся на реєстрацію до КВІ Ямпільського
району Вінницької області та неодноразово притягувався до адміністративної
відповідальності, зо що офіційно попереджувався 27.02.2007 року та 13.03.2007
року про кримінальну відповідальність по ст.389 ч.2 КК України .

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2. вину в скоєнні ним
злочину визнав повністю і суду пояснив,
що не виконував вирок суду за станом здоров*я. В скоєному розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини,
винність підсудного підтверджена доказами які зібрані на досудовому слідстві, а
саме: поданням інспектора КВІ Ямпільського району (а.с.4,5), розпорядженням
виконання вироку (а.с.6), постановою про встановлення днів явки на реєстрацію
(а.с.7), розпорядженням сільського голови АДРЕСА_1 (а.с.9), письмовими
попередженнями ОСОБА_2. (а.с.14,19), повідомленням сільського голови АДРЕСА_1
(а.с.16), постановами Ямпільського районного суду Вінницької області
(а.с.15,17), табелями виходу на роботу засудженого (а.с.11,12), які не
суперечать один одному щодо фактичних обставин справи і з якими підсудний
згідний у повному обсязі, а тому суд відповідно до ст.299 КПК України вважає їх
правдивими і такими, що підтверджують винність підсудного у скоєному ним
злочині.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх
сукупності, суд знаходить вину підсудного встановленою, а його дії кваліфікує
за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою,
засудженою до цього покарання.

При призначенні підсудному міри
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так
і особу підсудного, який усвідомив свою
вину, у скоєному розкаявся, сприяв розкриттю злочину, хворіє та перебуває на
медичному обліку з приводу важкої хвороби, що підтверджено дослідженою судом
медичною карткою підсудного, дані обставини суд відносить до обставин що
пом'якшуюють покарання підсудному.

Оскільки досудовим слідством обставин,
що обтяжують покарання підсудному, не встановлено, суд вважає такі обставини
відсутніми.

Враховуючи викладене та особу
підсудного, суд вважає необхідним обрати
йому міру покарання найсуворішу із тих, що передбачена санкцією ст.389 ч.2 КК
України, а саме - у виді обмеження волі у межах санкції ст.389 ч.2 КК України,
за правилами ст.71, 72 КК України приєднати частково невідбуту частину
покарання за попереднім вироком - 51 годину громадських робіт, і остаточне
покарання визначити у виді двох років та шести днів обмеження волі.

З врахуванням усіх обставин, що
пом'якшують покарання підсудному та за
відсутності обставин, що обтяжують покарання, враховуючи особу винного
суд вважає, що підсудний може бути виправлений без ізоляції його від
суспільства. А тому, як виняток, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК
України та звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням та
іспитовим строком два роки, встановивши обмеження, передбачені п.п.2,3,4 ст.76
КК України.

При вирішенні питання щодо міри
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу підсудному, якого звільнено
від відбуття покарання з випробуванням,
суд не має підстав вважати, що підсудний будь-яким чином буде ухилятися
від суду, а тому має підстави для зміни на більш м*яку міру запобіжного заходу
- підписку про невиїзд.

Керуючись ст.323, 324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ
:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.389 ч.2 КК України і призначити йому покарання у
виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України приєднати частково не відбуту частину
покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 07
грудня 2006 року, і остаточне покарання ОСОБА_2 визначити у виді двох років та шести днів обмеження волі.
Зарахувати ОСОБА_2до строку покарання строк утримання його під вартою із 22 листопада 2008 року до 25 листопада 2008
року. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з
випробуванням та іспитовим строком два роки. На підставі ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК
України зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_2 до
вступу вироку в закону силу змінити із взяття під варту на
підписку про невиїзд, звільнити його
з-під варти на підписку про невиїзд із зали суду.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г.ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА