У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської ТВ., Шевченко Т.В.

розглянула в судовому засіданні
в м. Києві 20 вересня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційною скаргою останнього та
потерпілого ОСОБА_2 на судові рішення у
даній справі.

Вироком Малиновського
районного суду м. Одеси від 29 червня
2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше двічі судимий
за корисливі

злочини та за злочин у
сфері обігу

наркотичних засобів,

засуджений за ч.1 ст. 121 КК України КК України на 5 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в
тому, що він 18 липня 2005 року, близько 23-ої години 30 хв., біля
квартири АДРЕСА_1, на грунті ревнощів, за обставин, встановлених судом і
детально наведених у вироку, вчинив побиття ОСОБА_2, завдаючи удари руками і
ногами в різні частини тіла, заподіявши тому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 24 жовтня 2006 року вирок
місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 покликається на порушення
органами досудового слідства і судом кримінально-процесуального законодавства,
що призвело до неправильного застосування кримінального закону. За змістом
скарги, вважає, що діяв щодо
потерпілого, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання. Вказує також на
суворість призначеного йому покарання. З
урахуванням таких приведених доводів, просить суд касаційної інстанції прийняти
відповідне рішення.

Потерпілий ОСОБА_2 також подав касаційну скаргу на
судові рішення, у якій порушує питання
про пом'якшення засудженому покарання і приводить з
приводу цього відповідні доводи. Зокрема, вказує, що він ніяких претензій до
нього не має.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що у задоволенні такої слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у
заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень та кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 121 КК
України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням всіх обставин справи, що мали
бути взяті до уваги при з'ясуванні дійсних обставин події та грунтуються на зібраних
у справі доказах. Зокрема, вони підтверджуються
показаннями самого ОСОБА_1 в стадії досудового слідства та в
суді про заподіяння ним потерпілому тілесного ушкодження; показаннями потерпілого
ОСОБА_2 та ряду вказаних у вироку свідків про те, що саме ОСОБА_1 вчинив побиття потерпілого і за яких
обставин; висновком судово-медичної експертизи про те що заподіяне потерпілому
ОСОБА_3 тілесне ушкодження відносяться до категорії тяжких; даними цілого ряду інших протоколів слідчих
дій.

Суди як першої, так й апеляційної інстанції ретельно
перевіряли доводи ОСОБА_1, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі,
про неправильну кваліфікацію його дій і обгрунтовано визнані безпідставними.
Фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 намагається у такий спосіб
уникнути в відповідальності за скоєне. Він, як свідчать матеріали справи, прийшовши до помешкання потерпілого, де
діючи на грунті ревнощів, вчинив побиття останнього, завдаючи йому з
великою силою удари руками і ногами в різні частини тіла, коли з боку останнього було відсутнє протизаконне
насильство чи тяжка образа. А отже, мова про
те, що ОСОБА_1 перебував в стані
сильного душевного хвилювання, і про
перекваліфікацію його дій на норму закону, яка передбачає більш м'яке
покарання, не може йти. При цьому
колегія суддів враховує також те, що, з'ясовуючи фактичні обставини справи з
цього приводу, суд цілком обгрунтовано обгрунтував свій висновок з урахуванням
даних, що містяться у висновку
психолого-психіатричної експертизи.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи
процесуальних порушень, в тому числі й тих що стосуються права ОСОБА_1 на захист, при збиранні, дослідженні й
оцінені доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та
правильність кваліфікації дій
засудженого, судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки суду
грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Що стосується призначеного ОСОБА_1
покарання, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Суд врахував як ступінь тяжкості злочину, так і особу засудженого, який раніше
притягувався до кримінальної відповідальності - рецидив злочину. А отже,
підстав для зміни вироку в цій частині, про що йдеться у касаційних скаргах
засудженого та потерпілого, не має.

Таким чином, не знаходячи, передбачених ст. 398 КПК України
підстав для призначення даної справи до розгляду касаційним судом, керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

у задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та потерпілого
ОСОБА_2 відмовити.

Судді:

Гошовська Т.В. Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В.