АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 11-сс/789/217/13 Доповідач -
Комендат Р.Т.Категорія - запобіжний
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2013 р. Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Комендата Р.Т.

суддів - Демченко О. В., Стадника О.
Б.,

при секретарі Дмитрів О.М.,

за участі прокурора Турецького П.С.,

захисника ОСОБА_1,

підозрюваного ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

представника потерпілої ОСОБА_4,

із застосуванням технічного комплексу
"Оберіг",

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі матеріали
кримінального провадження за
апеляційною скаргою
захисника-адвоката ОСОБА_1 в інтересах
підозрюваного ОСОБА_2 на ухвалу
слідчого судді Тернопільського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою клопотання слідчого
відділу розслідування ДТП СУ УМВС
України в Тернопільській області
Чубенко О.В., за погодженням з старшим
прокурором відділу прокуратури
Тернопільської області Турецьким П.С.
про застосування запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою -
задоволеною і застосовано щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, громадянина України,
з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, студента 5-ого курсу
заочної форми навчання Технічного
коледжу Тернопільського національного
технічного університету ім. Івана
Пулюя, раніше не судимого,-

запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою
підозрюваному ОСОБА_2 рахується з
моменту його затримання, а саме з 15
год.25 хв. 24 грудня 2013 року.

Датою закінчення дії ухвали вважається
15 год. 25 хв. 22 лютого 2014 року.

Копію ухвали вручено підозрюваному
ОСОБА_2 негайно після її проголошення.

Як слідує з оскаржуваної ухвали ОСОБА_2
підозрюється в тому, що 23 грудня 2013 року
близько 00 год.36 хв. водій керуючись
автомобілем «AUDI Q7» реєстраційний номер
НОМЕР_3, з двома пасажирками рухався
просп. Степана Бандери м. Тернополя, в
напрямку від вул.15 квітня до вул.
Руської.

Рухаючись у вказаному напрямку зі
швидкістю, яка перевищувала дозволену
(60 км/год.) на даній ділянці дороги водій
ОСОБА_2 не був уважний, не стежив за
дорожніми умовами, дорожньою
обстановкою та відповідно не реагував
на їх зміну, чим порушив вимоги
пунктів:1.5 ч.1, 2.3(б), 12.4 Правил дорожнього
руху України, які зобов'язували його
рухатися у населеному пункті зі
швидкістю не більше 60 км./год., і своїми
діями не створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю
чи здоров'ю громадян, завдавати
матеріальних збитків.

Надалі, під час руху, напроти будинку
№45 вказаного проспекту, водій ОСОБА_2 в
порушення вимог п.п.1.10 (в частині
визначення поняття «безпечна
дистанція» та виконання його вимог), 13.1
Правил дорожнього руху України не
дотримався безпечної дистанції між
керованим автомобілем та автомобілем
«DAEWOO-SENS Т13110», реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7,
який з одним пасажиром рухався по
просп. Степана Бандери в попутному
напрямку, внаслідок чого не забезпечив
безпеку дорожнього руху та поставив
себе в такі умови, що несвоєчасно
застосував гальмування, чим позбавив
себе можливості зупинити керований
автомобіль «AUDI Q7» і передньою його
правою частиною допустив зіткнення із
задньою частиною автомобіля «DAEWOO-SENS
Т13110».

Внаслідок зіткнення транспортних
засобів пасажир автомобіля «DAEWOO-SENS
Т13110», ОСОБА_8 отримав тілесні
ушкодження у вигляді: розтрощення
черепа, від яких настала його смерть на
місці пригоди, а водій цього ж
автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні
ушкодження, з якими госпіталізований
до нейрохірургічного відділення КЗТОР
«Тернопільська університетська
лікарня».

23 грудня 2013 року відомості про дане
кримінальне правопорушення внесені до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000308, за
ознаками злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України.

24 грудня 2013 року о 15 год. 25 хв. ОСОБА_2,
який підозрюється у вчиненні
вищевказаного правопорушення,
затриманий відповідно до ст.208 КПК
України.

25 грудня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про
підозру у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286
КК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_2
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою, слідчий суддя виходив з
того, що ОСОБА_2 обґрунтовано
підозрюється у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами, тяжкості
покарання (від трьох до восьми років
позбавлення волі), перебуваючи на волі
ОСОБА_2 може незаконно впливати на
потерпілих, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, з
якими перебуває в дружніх стосунках, з
метою перешкоджання кримінальному
провадженню з врахуванням відомих йому
обставин справи, а відтак, перешкодити
повному, всебічному та неупередженому
проведенню досудового розслідування, а
також існування ризиків, що у випадку
незастосування до останнього
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою ОСОБА_2 буде переховуватися
від органів досудового розслідування
або суду.

В апеляційній скарзі - захисник ОСОБА_1
в інтересах підозрюваного ОСОБА_2
просить ухвалу слідчого судді
Тернопільського міськрайонного суду
від 27 грудня 2013 року про застосування
щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою - скасувати
та постановити нову ухвалу, якою
відносно ОСОБА_2 обрати запобіжний
захід не пов'язаний з триманням під
вартою, оскільки вважає дану ухвалу
незаконною та необґрунтованою, з таких
підстав:

1. Суд застосував запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою без
обґрунтованих підстав про
неможливість застосування більш
м'якого запобіжного заходу.

2. Суд залишив поза увагою ту обставину,
що у клопотанні слідчого не було
вказано та необґрунтовано чому не
можна застосувати більш м'який
запобіжний захід, який би забезпечив
виконання процесуальних обов'язків
покладених на підозрюваного, що є
грубим порушенням вимог
кримінально-процесуального закону та
не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.184 КПК
України.

3. Обираючи даний запобіжний захід,
судом не було взято до уваги того факту,
що тримання особи під вартою є
винятковим видом запобіжного заходу та
застосовується лише у разі, якщо
прокурор доведе, що жоден із більш
м'яких запобіжних заходів не зможе
відвернути ризики, зазначені у ст.177
КПК. При розгляді клопотання про
обрання або ж продовження застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою обов'язково має бути
розглянуто можливість застосування
інших (альтернативних) запобіжних
заходів, що судом в порушення вимог
закону та практики ЄСПЛ зроблено не
було.

Крім цього, апелянт вказує, що судом не
встановлено наявність достатніх
підстав вважати, що існує хоча б один із
ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В поданому клопотанні слідчий вказує,
що підозрюваний може переховуватися
від слідства та суду, даний ризик
обґрунтовується твердженням сторони
обвинувачення про наявність
закордонного паспорту у ОСОБА_2, а також
тим, що у нього є відкрита шен ген віза,
у відповідності до п.8 ч.5 ст.194 КПК
України, з метою можливого запобігання
даного ризику, а саме виїзду за кордон,
суд може зобов'язати особу здати свій
закордонний паспорт, на що його
підзахисний повністю погоджується.

Також зазначає, що ОСОБА_2 під час
вчинення ДТП не залишив місця події,
після ДТП, приблизно дві доби будучи не
затриманим, не намагався уникнути чи
ухилитися від відповідальності, жодним
чином не намагався покинути місце
свого проживання та населеного пункту,
в якому він проживає, жодним чином не
впливав на потерпілого, свідків чи
слідство, отримував та підписував
процесуальні документи, давав покази,
на першу вимогу прибував до слідчого,
вживав заходів та вчиняв дії з метою
відшкодування шкоди постраждалим та їх
родичам внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідача - суддю
апеляційного суду, думку підозрюваного
ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які
підтримали подану захисником
апеляційну скаргу з підстав викладених
у ній і просять дану ухвалу суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову ухвалу, якою застосувати до
підозрюваного запобіжний захід не
пов'язаний з триманням під вартою,
потерпілу ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_4, які вважають ухвалу суду першої
інстанції законною та обґрунтованою, а
апеляцію такою, щодо задоволення не
підлягає, міркування прокурора, який
вважає апеляційну скаргу
безпідставною, а ухвалу слідчого судді
законною та обґрунтованою, дослідивши
матеріали провадження та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 в
інтересах підозрюваного ОСОБА_2 до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.177 КПК України
метою застосування запобіжного заходу
є забезпечення виконання підозрюваним,
обвинуваченим покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобігання спробам:

1) переховуватися від органів
досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити
будь-яку із речей чи документів, які
мають істотне значення для
встановлення обставин кримінального
правопорушення;

3) незаконно впливати на
потерпілого, свідка, іншого
підозрюваного, обвинуваченого,
експерта, спеціаліста у цьому ж
кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне
правопорушення чи продовжити
кримінальне правопорушення, у якому
підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК
України підставою застосування
запобіжного заходу є наявність
обґрунтованої підозри у вчиненні
особою кримінального правопорушення, а
також наявність ризиків, які дають
достатні підстави слідчому судді, суду
вважати, що підозрюваний,
обвинувачений, засуджений може
здійснити дії передбачені частиною
першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання
запобіжного заходу, крім наявності
ризиків, зазначених у ст.177 КПК України
слідчий суддя, суд на підставі наданих
сторонами кримінального провадження
матеріалів, зобов'язаний оцінити в
сукупності всі обставини, у тому числі
й обставини, зазначені у ст.178 КПК
України.

Розглядаючи клопотання про
застосування відносно ОСОБА_2
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою, слідчий суддя вірно дійшов
висновку про необхідність
застосування до нього саме такого
запобіжного заходу, як тримання під
вартою та в повній мірі дотримався
вимог ст.ст.177, 178, 183 КПК України,
врахувавши наявність обґрунтованої
підозри у вчиненні ОСОБА_2
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
тяжкість покарання (від 3 до 8 років
позбавлення волі), існування ризиків,
передбачених ст.177 КПК України, а саме,
що перебуваючи на волі ОСОБА_2 може
незаконно впливати на потерпілих та
свідків, а також перешкоджати повному,
всебічному та неупередженому
проведенню досудового розслідування, а
також у випадку незастосування до
нього запобіжного заходу у вигляді
тримання під вартою буде
переховуватись від органів досудового
розслідування та суду.

Оцінивши в сукупності вагомість
наявних доказів про вчинення
підозрюваним ОСОБА_2 кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286
КК України, за яке передбачене
покарання у виді позбавлення волі на
строк від трьох до восьми років, його
наслідки - смерть особи, наявність у
підозрюваного закордонного паспорту, з
відкритою шенген візою, що свідчить про
те, що він може переховувався від
органів досудового слідства та суду,
колегія суддів вважає, що обрання
підозрюваному іншого запобіжного
заходу не забезпечить його належної
поведінки в подальшому, а тому підстав
для скасування ухвали слідчого судді
немає.

Посилання апелянта на відсутність
ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК
України є голослівними та не
відповідають дійсності.

Перевіркою матеріалів провадження
встановлено, що ухвала слідчого судді
про обрання відносно ОСОБА_2
запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту відповідає вимогам ст.ст 5,6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та ст.ст. 177, 178, 183
КПК України.

Обрання іншого запобіжного заходу не
забезпечить належної поведінки ОСОБА_2,
а тому підстав для скасування ухвали
слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 422
КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника інтересів
підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1
залишити без задоволення, а ухвалу
слідчого судді Тернопільського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року про застосування до підозрюваного
ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді
тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

Р.Т.Комендат О.В.Демченко О.Б.Стадник

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.Т. Комендат