Провадження № 11-кп/795/205/2015
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003316, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2014 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Полуботки Чернігівського району Чернігівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої , проживаючої АДРЕСА_1 , раніше судимої: 30.05.2001 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.229-6, ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.11.2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.187, ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, 10.12.2014 року Апеляційним судом Чернігівської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, враховано вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 10.12.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 16 липня 2014 року з часу її затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 не погодившись з вироком суду в частині призначеного покарання, звернулась з апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи фактичних обставин у кримінальному провадженні та доведеності своєї вини, просить змінити вирок, в зв`язку з суворістю призначеного покарання, ухвалити нове рішення, призначити більш м`яке покарання відповідно до ч.2 ст. 66 КК України.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час постановлення вироку та визначенні міри покарання суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, має матір, яка є пенсіонеркою, а також за місцем роботи має позитивну характеристику та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

На апеляційну скаргу обвинуваченої від прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_8 надійшло заперечення, в якому вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , 06.07.2014 року, приблизно о 14.50, знаходячись у магазині Феліче, що за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 50, діючи повторно, таємно викрала жіночу спідницю Gonna RF 0002 вартістю 1080 грн., що належить ОСОБА_9 ..

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченої, вважав вирок суду обґрунтованим, законним і просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини, доведеність винності та кваліфікація дій обвинуваченої в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі самою обвинуваченою не оспорювались, згідно ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, за яке її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Як вбачається з матеріалів справи, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та підтвердила фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. При цьому, в скоєному щиро розкаялась.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченої ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд першої інстанції, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, вартість викраденого, що шкода заподіяна злочином не відшкодована, відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні, особу обвинуваченої, її вік, сімейний стан, освіту, стан її здоров`я, що вона до затримання працювала, але неофіційно, матеріальний стан, її формально позитивну характеристику за місцем проживання, що вона не притягувалась до адміністративної відповідальності, але раніше неодноразово засуджувалась за злочини проти власності.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи обвинуваченої про те, що суд не врахував пом`якшуючих її вину обставин. Всі зазначені ОСОБА_7 обставини були прийняті до уваги судом першої інстанції, а тому, вони не можуть бути враховані повторно.

Крім того, відповідно до вимог КК України, остаточне покарання, призначене ОСОБА_7 за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2014 року, не може бути меншим за не відбуте покарання повністю або частково, призначене за попереднім вироком.

Враховуючи вирок апеляційного суду Чернігівської області від 10.12.2014 року, який набрав законної сили та яким рішення суду першої інстанції від 09.09.2014 року скасовано, ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, призначити обвинуваченій менше за розміром покарання не можливо.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначене покарання, є достатнім і необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів, і не вбачає підстав для його пом`якшення.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4