Справа № 171/1021/15-к

В И Р О К
іменем України
19 травня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
встановив:
12.04.2015 року близько 19 год. ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у ОСОБА_5 , що проживає в АДРЕСА_2 , розпивала з останнім спиртні напої. Після того, як потерпілий ОСОБА_5 заснув, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу в кімнаті вказаного будинку викрала кошти в сумі 500 гр., чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму, після чого з місця злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь.
У судовому засіданні обвинувачена винною себе в інкримінованому діянні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю та показала, що 12.04.2015 року потерпілий ОСОБА_5 запросив її до себе в гості, на що вона погодилася та разом зі своєю подругою, взявши пляшку коньяку, пішла до потерпілого в гості. Після розпивання спиртних напоїв, потерпілий заснув, а вона викрала 500 гр., які знаходилися в гаманці на столі, які витратила на придбання продуктів харчування.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачену.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила викрадення чужого майна (крадіжку).
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, раніше не судима, має на утриманні малолітнього сина, 2009 р.н., обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, тому суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.
Покласти на обвинувачену відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілому.
Суддя: