Справа №1-297/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2007 р. Святошинський
районний суд м. Києва в складі головуючого судді Сержанюка А.С., з участю
секретаря Жук О.В., прокурора Бондарука P.O.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, майора запасу
Збройних Сил України, зареєстрованого і проживаючого АДРЕСА_1, раніше не
судимого

за ст. 190 ч. 1 КК України
ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2002 року заступника
командира батальйону з озброєння -
начальника технічної частини майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у
запас на підставі п. 67 п.п.
„б" „Положення про проходження військової служби особами офіцерського
складу, прапорщиками ( мічманами
) Збройних сил
України" - за
станом здоров'я. З того часу останній отримує пенсію за вислугу років, як
пенсіонер Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ст. 16 ч. 1
п. „а" Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" від 9 травня 1992 року,
непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утримані непрацездатних членів
родини, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати
годувальника і не отримують трудову або соціальну пенсію, нараховується
надбавка до пенсії в розмірі соціальної пенсії, встановленої Законом України
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" для відповідної
категорії непрацездатних осіб, на кожного непрацездатного члена родини.

5 грудня 2002 року при
оформленні пенсії майор запасу ОСОБА_1 подав до Святошинського РВК м. Києва всі
необхідні документи для призначення йому надбавки до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру, який має на утриманні трьох непрацездатних членів сім'ї ( дружину - ОСОБА_2, доньку - ОСОБА_3, 1993 р. н. та сина -ОСОБА_4, 2000 р.н.).

На підставі поданої заяви про призначення надбавки до пенсії та доданих до
неї документів ОСОБА_1, відповідно до вказаних вище вимог чинного
законодавства, було призначено нарахування і виплату надбавки до пенсії за
вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні
непрацездатних членів сім'ї, яку останній отримував, починаючи з жовтня 2002 року по січень 2007 року, включно.

При оформленні зазначених документів майору запасу ОСОБА_1 було роз'яснено
про його обов'язок в разі працевлаштування негайно повідомити про це посадових
осіб Святошинського РВК м. Києва, оскільки, в такому випадку, нарахування

та виплата такої
надбавки до пенсії на непрацездатних членів родини припинялися.

26 листопада
2003 року
майор запасу ОСОБА_1 працевлаштувався до філії автобусного парку №4 на посаду водія 3-го класу, в зв'язку
з чим втратив право на отримання надбавки до пенсії на утриманців. В філії
автобусного парку № 4 ОСОБА_1
пропрацював до 25 лютого 2005 року, після чого
звільнився.

9 березня 2005 року ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу в приватне підприємство „Базальт" на посаду водія, де
працював до 04 травня 2005 року.

12 травня 2005 року майор
запасу ОСОБА_1 працевлаштувався до автомобільного парку № 3 на посаду водія 3-го класу та почав
отримувати заробітну плату, з якого він в подальшому звільнився 16 лютого 2007 року.

В зв'язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 втратив право на надбавки до пенсії
на непрацездатних членів родини.

З листопада 2003 по
січень 2007 року,
майор запасу ОСОБА_1, з метою незаконного збагачення за рахунок держави, шляхом
обману, надалі отримував призначену йому раніше надбавку до пенсії на
непрацездатних членів родини, право на отримання якої він втратив.

Достовірно знаючи від посадових осіб Святошинського РВК
м. Києва про порядок та підстави виплати зазначеної надбавки до пенсії за
вислугу років, майор запасу ОСОБА_1, діючи з корисливих мотивів та порушуючи
вимоги ст.16 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", не повідомив посадовим особам Святошинського РВК м. Києва про факт
працевлаштування.

Загалом в період з листопада 2003 року по січень 2007 року майор
запасу ОСОБА_1 шляхом обману заволодів чужим майном - державними
коштами у виді надбавки до пенсії на непрацездатних членів родини на загальну
суму 6 799,72 грн.,
чим заподіяв державі майнову шкоду.

Таким чином, майор запасу ОСОБА_1, діючи з корисливих
мотивів та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, шляхом
обману заволодів чужим майном -
державними коштами у виді надбавки до пенсії на кожного непрацездатного
члена сім'ї на загальну суму 6
799,72 грн., чим вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ), тобто скоїв
злочин, передбачений ст. 190
ч.І КК України.

В судовому засіданні підсудний вину в скоєному визнав
повністю і підтвердив встановлені судом обставини заволодіння чужим майном - державними
коштами, шляхом обману з листопада 2003
року по січень 2007 року, на
загальну суму 6 799,72 грн.

Винність підсудного в скоєні названого діяння, окрім визнання вини
підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, час, місце та спосіб здійснення діяння, підтверджуються також
протоколами явки з повинною ( а.с. 4-6 ), огляду документу ( а.с. 36-39 ),
розрахунку виплаченої суми ( а.с. 69 ), копією трудової книжки ( а.с. 95-97 ).

Пояснення підсудного по справі, названі докази не викликають у суду
сумнівів щодо їх достовірності, оскільки вони послідовні і непротиречиві між
собою.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку про обґрунтованість пред'явленого ОСОБА_1
обвинувачення в частині діяння, встановленого судом та правильності
кваліфікації його дій за ст. 190
ч. 1 КК
України, оскільки він своїми навмисними діями заволодів чужим майном шляхом
обману (шахрайство).

Однак, з пред'явленого підсудному, на думку суду, необхідно виключити його
обвинувачення в заподіянні державі матеріальної шкоди в зазначеному розмірі, як
надлишкової, яка не утворює складу злочину і не є кваліфікуючою ознакою ст. 190 ч. 1 КК України

При обранні міри покарання ОСОБА_1 судом враховується характер та

ступінь
суспільної небезпеки скоєного, його особистість та характеристику, склад сім'ї,
стан здоров'я як самого підсудного так і членів його сім'ї.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1, суд визнає його допомогу
в ході слідства та суду, повне погашення матеріальної шкоди, розкаяння, явку з
повинною, наявність на утриманні непрацездатних та неповнолітніх членів родини.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що для досягнення мети
покарання ОСОБА_1 необхідно призначити штраф у розмірі 40 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає 680
грн.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним й достатнім для
виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.
323 - 324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 190 ч. 1 КК України і
призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає 680
грн.

Міру запобіжного
заходу йому залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, що знаходяться в військовій прокуратурі Київського
гарнізону, передати за належністю -
Київському міському військовому комісаріату.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва Протягом 15 діб з моменту
його проголошення.