overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
№ 1-120/07
о прекращении уголовного дела
22 февраля 2007 года г.Запорожье
Шевченковский районный суд г.
Запорожья в составе:
председательствующего судьи Дмитрюк О.В.,
при секретаре Прохорове Р.С.,
прокурора Зимковой М.А.
рассмотрев в открытом судебном
заседании в зале суда уголовное дела по обвинению
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 года
рождения, уроженца г. Запорожья, украинца, гражданина Украины, имеющего среднее
специальное образование, холостого, официально не работающего, проживающего в АДРЕСА_1, ранее в силу
ст.89 УК Украины не судимого, состоит на учете в ЗОНД, на учете ЗГПНД не состоит
по ч. 1 ст. 309 УК Украины,
примерно в 19.30 часов ОСОБА_1, имея умысел на незаконное приобретение и
хранение особо опасного наркотического средства без цели сбыта, находясь возле дома № 52
по ул. 8 Марта в г.Запорожье у не установленного лица, путем покупки за 20 грн. приобрел
медицинский шприц, емкостью 5 мл, с жидкостью темно-коричневого цвета объемом
1,1 мл, которая согласно заключения судебно-химической экспертизы является раствором особо
опасного наркотического средства - опия (ацетилированного опия), вес которого в
представленном растворе составляет 0,198 г в пересчете на сухое вещество. После
ОСОБА_1 был задержан сотрудниками милиции, и указанное наркотическое средство в
присутствии понятых у него было обнаружено и изъято, чем совершил преступление,
предусмотренное ч. 1 ст. 309 УК Украины по признакам незаконного приобретения и хранения
наркотического средства без цели сбыта.
В судебном
заседании подсудимый ОСОБА_1 предъявил суду медицинскую справку Запорожского
областного наркологического диспансера о том, что он добровольно обратился в
лечебное учреждение и с 27.11.2006 года по 18.12.2006 года прошел курс лечения от наркотической зависимости.
ОСОБА_1 добровольно обратился в лечебное учреждение по поводу
прохождения курса лечения от наркомании и прошел его, суд считает возможным в соответствии со
ст. 4 ст. 309 УК Украины освободить его от уголовной ответственности за действия, предусмотренные ч. 1 ст.
На основании изложенного, в
соответствии со ст. 44, ч. 4 ст. 309 УК Украины, суд -
Уголовное дело в отношении ОСОБА_1
по ч.1 ст.309 УК Украины - прекратить, освободив его от уголовной
Меру пресечения ОСОБА_1, подписку о
невыезде с постоянного места жительства
доказательство по делу: шприц емкостью 5 мл с раствором особо опасного
наркотического средства опия (ацетилированного опия), весом в пересчете на
сухое вещество 0,198 г, находящееся на хранении в Шевченковском РО ЗГУ УМВД
Украины в Запорожской
области - уничтожить.
Постановление может быть обжаловано в апелляционный суд
Запорожской области в течении
15-и суток с момента его провозглашения.
Судья О.В.Дмитрюк
ПОСТАНОВА

5-52/07

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченка
А.Г.

при секретарі Федорченко О.В.

за участю прокурора Гавриш М.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського райсуду м. Полтави подання інспектора
Октябрського ВКВІ м. Полтави Коваленка Л.В. про звільнення від покарання у
зв'язку з закінченням іспитового строку стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця,
освіта незакінчена середня, одруженого, пенсіонера, мешкає в
АДРЕСА_1, судимого,
-встановив:

ОСОБА_1 Октябрського районного суду міста Полтави від 31 січня 2006 року було засуджено за ч. 1 ст.185КК України до 3 років позбавлення волі, згідно
ст.75 КК України - з іспитовим
строком протягом одного року.

На обліку в Октябрському ВКВІ м. Полтави засуджений перебував з 2 березня 2006 року За час іспитового строку
покладені на нього судом обов'язки виконував, не притягувався до
адміністративної відповідальності. За місцем проживання характеризується
задовільно.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що іспитовий строк закінчився,
суд приходить до висновку про задоволення подання та
звільнення ОСОБА_1 від призначеного покарання, проти чого не заперечує
прокурор.

Керуючись ст.408-1 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_1, засудженого вироком Октябрського райсуду міста Полтави від 31 січня 2006 року за ч. 1 ст.185КК України - від призначеного покарання звільнити.

Постанова оскарженню не підлягає.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Федченка О.С. і
Школярова В.Ф.

за участю прокурора Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Львівської області на постанову Сколівського районного суду
Львівської області від 26 серпня 2005 року щодо ОСОБА_1

Цією постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянку України, судиму:

23.11.2004 р. за ст.ст. 186 ч. 1, 342 ч. 3,

345 ч. 2, 347 ч. 1 КК України на 2 роки

позбавлення волі та звільнену від відбування

покарання з випробуванням на підставі

ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

звільнено від покарання, призначеного вироком Сколівського районного суду
Львівської області від 23 листопада 2004 року, на підставі п. “б” ст. 1 Закону
України “Про амністію” від 31 травня 2005 року.

У касаційному поданні
прокурором ставиться питання про скасування постанови щодо ОСОБА_1 у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону. Вважає, що ОСОБА_1 було
засуджено за злочини, в перелік яких входить і злочин, передбачений ст. 345 ч.
2 КК України, вчинення якого перешкоджає застосуванню амністії.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання
касаційного подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про амністію” від 31
травня 2005 року амністія не застосовується до осіб, яких притягнуто до
кримінальної відповідальності або засуджено за вчинення злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 345 КК України.

Як видно з матеріалів справи,
вироком Сколівського районного суду Львівської області від 23 листопада 2004
року ОСОБА_1 засуджено за ст.ст. 186 ч. 1, 342 ч. 3, 345 ч. 2, 347 ч. 1 КК
України на 2 роки позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення
ОСОБА_1 від покарання на підставі п. “б” ст. 1 Закону України “Про амністію”
від 31 травня 2005 року, яка була засуджена за вчинення злочину, передбаченого
ст. 345 ч. 2 КК України, що перешкоджає застосуванню амністії, неправильно
застосував кримінальний закон.

У зв'язку з цим постанову
щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Львівської області
задовольнити.

Постанову
Сколівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2005 року щодо
ОСОБА_1скасувати.

С у д д і:

Ю.М. Кармазін
О.С. Федченко В.Ф.
Школяров
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Мороза М.А.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 7 червня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Кіровського районного суду
Автономної Республіки Крим від 15 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця
та жителя АДРЕСА_1

Поле
Кіровського району АР Крим, судимості не має в силу ст.89 КК України,

засуджено:

- за
ч.3 ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі, з конфіскацією всього
майна, що є його особистою власністю;

- за ч.1 ст.296
КК України на шість місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю злочинів призначено
вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою
власністю.

Як визнав суд, у середині вересня 2005 року, приблизно о 19 годині 30
хвилин, ОСОБА_1, за попередньою змовою із ОСОБА_2, справу щодо якого виділено в
окреме провадження, у зв'язку із його розшуком, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, в АДРЕСА_1, з метою заволодіння чужим майном, напав на
ОСОБА_3, штовхнув її, завдав удари відром, а також руками і ногами у голову.
Будучи поміченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, засуджений заволодів ножем та кувалдою,
вартістю 70 грн. і з місця події втік.

27 січня 2006 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, у АДРЕСА_1 Поле, напав на ОСОБА_6 та завдавши йому
ударів по різних частинах тіла, здавлюючи шию рушником, погрожуючи вбивством,
заволодів грошима потерпілого на суму 30 грн.

19 лютого 2006 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, у АДРЕСА_2 грубо порушуючи громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, брутально
лаявся, завдав декілька ударів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та пошкодив майно у вказаній
квартирі.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року апеляцію засудженого залишено без
задоволення, а вирок Кіровського районного суду від 15 серпня 2006 року - без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, як видно
із її змісту, вважає постановлені щодо нього судові рішення незаконними.
Зазначає, що досудове та судове слідство проведено однобічно та неповно, з
порушенням кримінально-процесуального закону, його дії невірно кваліфіковано як
розбій.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги засудженого, колегія
суддів вважає за необхідне призначити справу до розгляду у касаційному порядку,
із дотриманням вимог ст.389 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

кримінальну справу щодо ОСОБА_1
призначити до касаційного розгляду у Верховному Суді України на 10 годину 12
липня 2007 року, про що повідомити заінтересованих осіб.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Канигіна Г.В. Мороз М.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

розглянула
в судовому засіданні 24 травня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора м. Києва та касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 3
листопада 2005 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 23 березня
2006 року щодо ОСОБА_1

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця АДРЕСА_1

Ямпільського району Вінницької області, не судимого,

засуджено за ч. 5 ст. 185
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 6 років позбавлення
волі з конфіскацією майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15745,7 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 23 березня 2006 року вирок залишено без
зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 засуджено
за те, що він, працюючи вантажником у приватного підприємця ОСОБА_2, 14 грудня
2003 року в підземному переході біля станції Київського метрополітену
“Либідська” в м. Києві, що по вул. Велика Васильківська, 143 таємно викрав
майно ОСОБА_2 загальною вартістю 28409,
7 грн.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про зміну постановлених
судових рішень у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону
судами першої та апеляційної інстанції. Вважає за необхідне виключити з
кваліфікації дій ОСОБА_1 кваліфікуючу ознаку-
вчинення крадіжки із заподіянням потерпілому значної матеріальної шкоди.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, посилаючись на неповноту судового
слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить
постановлені щодо нього судові рішення скасувати і справу направити на новий
судовий розгляд у зв'язку з неправильним встановленням суми завданих збитків.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання та касаційної скарги, колегія суддів вважає, що подання та скарга задоволенню не підлягають.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину
грунтується на доказах, які детально викладені у вироку, яким суд дав належну
оцінку.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 185 КК України відповідає встановленим
обставинам справи і є правильної, виходячи із способу заволодіння чужим майном
та суми викраденого.

Сума викраденого майна ОСОБА_1 судом установлена вірно.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за
собою зміну або скасування постановлених судових рішень, не встановлено.

Покарання засудженому ОСОБА_1
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Отже,
передбачені ч. 1 ст. 398 КПК України підстави для призначення справи щодо
ОСОБА_1 до касаційного розгляду відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 389, 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а :

у задоволенні касаційного подання заступника прокурора м. Києва та касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Пивовар В.Ф.
Гошовська Т.В. Мороз М.А.
месяца «08» дня Коллегия судей судебной палаты по
уголовным делам Апелляционного суда Автономной Республики Крым в составе: Председательствующего - Топчий
судей - Тищенко
О.И., Куртлушаева И. Д. с участием
прокурора - Быстряковой Д.С. осужденного
рассмотрела в открытом судебном заседании в г.
Симферополе уголовное дело по апелляционной жалобе осужденного ОСОБА_1 на приговор Советского
районного суда Автономной Республики Крым от 08 декабря 2006 года, которым
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 г. рождения,
уроженец ІНФОРМАЦІЯ_2 Симферопольского
проживающий в АДРЕСА_1, в силу ст. 89 УК Украины не судимый, осужден по ст. 311 ч. 1 УК Украины к 1 году ограничения свободы.
Взыскано с осужденного судебные издержки в сумме 94 грн. 15 коп. Решен вопрос с вещественными
приговору ОСОБА_1 признан виновным и осужден за то, что 12.08.2006 г. в г. Феодосии АР Крым незаконно приобрел у
неустановленного лица и перевез в пгт. Советский Советского района АР Крым
полимерный шприц с находящимся в нем прокурором с целью изготовления
наркотического средства. В этот же день около 21-00 часов в ходе осмотра ОСОБА_1 в помещении дежурной части Советского РО ГУ
Украины в АР Крым работниками милиции была обнаружена и изъята жидкость массой 0,19 гр., которая является ангидридом уксусной кислоты и является
осужденный ОСОБА_1 просит приговор суда изменить, назначить наказание с
применением ст. 75 УК Украины, поскольку судом не
учтены смягчающие наказание обстоятельства: чистосердечное раскаяние,
признание вины, помощь следствию в
раскрытии преступления, и данные о его личности
докладчика, осужденного ОСОБА_1, поддержавшего апелляцию, мнение
прокурора, полагавшего приговор суда оставить без изменения, изучив материалы дела и, обсудив
доводы апелляционной жалобы, коллегия судей считает апелляцию не подлежащей удовлетворению.
Вывод суда о доказанности
виновности осужденного ОСОБА_1 в совершении преступления, за которое он осужден, не оспаривается в
Действия осужденного правильно квалифицированы судом по ст. 311 ч. 1 УК
Дело №11-211/2007г. Председательствующий
Категория ст. 311 ч. 1 УК Украины в 1 инстанции Кордик
Докладчик Тищенко О.И.
незаконное приобретение, хранение, перевозка прокуроров с целью их использования для изготовления
наркотических средств.
Мера наказания ОСОБА_1 назначена в
соответствии с требованиями ст.65 УК Украины, с учетом степени
тяжести содеянного, данных о личности осужденного, смягчающего наказание обстоятельства, в пределах санкции
статьи, по которой он осужден.
осужденного о том, что наказание ему назначено без учета смягчающих наказание
обстоятельств и данных о его личности, по мнению коллегии судей, не заслуживают
внимания, поскольку все указанные в апелляции обстоятельства учтены судом при
Оснований для удовлетворения апелляционной жалобы коллегия судей не
Руководствуясь ст.ст.365, 366 УПК Украины, коллегия судей
Апелляционную жалобу осужденного ОСОБА_1 оставить без удовлетворения,
приговор Советского районного суда Автономной Республики Крым от 08 декабря 2006 года в отношении него оставить без
Справа № 1-178/2007р.
ВИРОК

Іменем
України

09 лютого 2007 р. Бердянський міськрайсуд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Мороки
СМ.,

при секретарі Магда
О.А.,

за участю прокурора Адамюк Д.І.

розі .танувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за обви­нуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, громадянина України, українця, уродженця й жителя АДРЕСА_1, що має середню освіту,
не одруженого, не військовозобов'язаного, що не працює, раніше не засудже­ного,

За ст. 190
ч. 1 КК
України,

Встановив:

23 серпня 2006 р. близько 10 години ОСОБА_1, перебуваючії на території Централь­ного ринку по АДРЕСА_2, шляхом обману й зловживан­ня довірою ОСОБА_2, з метою незаконного заволодіння її мобільним телефоном
«Самсунт Е-350» кошт. 1000
грн., під приводом подзвонити попросив у ОСОБА_2 зазначений мобі­льний телефон.

Будучи впевненою, що ОСОБА_1 поверне їй телефон, ОСОБА_2 передала його ОСОБА_1, який, заволодівши телефоном, зник з території
ІНФОРМАЦІЯ_2 й розпоря­дився їм за своїм розсудом,
заподіявши потерпілий матеріальний збиток на суму 1000 грн.

У процесі досудового слідства
телефон вилучений і повернутий потерпілій.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав свою провину в здійс­ненні
шахрайства при зазначених у вироку обставинах, підтвердив, що в серпні 2006 р. на те­риторії ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянську шляхом обману й
зловживання довірою заволо­дів телефоном, що належав знайомій дівчині.

Інші докази
не досліджувалися згідно ст. 299, 301-1 КПК України, тому що суд прийшов до
висновку про відсутність необхідності дослідження доказів щодо фактичних
обставин спра­ви ніким не оскаржених.

При цьому суд
дійшов висновку про доведеність провини ОСОБА_1 по пред'явле­ному обвинуваченню, правильності кваліфікації його дій по
ст. 190
ч. 1 КК України як шахрай­ство.

Визначаючи
вид і міру покарання підсудному, керуючись ст. 65 КК України, суд урахо­вує обставини й ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу ОСОБА_1, який раніше не су­димий, задовільно характеризується
за місцем проживання, визнав свою провину, сприяв слідс­тву й суду у
встановленні істини в справі, збиток потерпілої відшкодований, що свідчить про його щире розкаяння, що суд сприймає як
пом'якшуючі провину підсудного обставини.

З урахуванням викладеного, суд
дійшов висновку щодо можливості виправлення підсуд­

ного із застосуванням мінімального
покарання передбаченого санкцією ст. 190 ч. 1 КК України

у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 323,
324 КПК України, суд -

Присудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого

ст. 190 ч. 1 КК України й, із застосуванням ст. 53 КК України, призначити йому
покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 НМДГ, що становить 510 (п'ятсот десять) грн.

Запобіжний
захід засудженому до набрання вироком чинності залишити - підписку про невиїзд.

Речовинний доказ (мобільний телефон)
залишити по приналежності потерпілий ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області через Бердянський міськрайсуд у
п'ятнадцятиденний строк з наступного дня після проголошення.
Справа №1-191 /2007 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 13 лютого 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бачинського В.Л.

за участю секретаря Письменної Н.П.

прокурора Грищенка Я. А.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки АДРЕСА_1,
жительки АДРЕСА_1, непрацюючої,
освіта середня спеціальна, неодруженої, громадянки України, раніше
не судимої,

- у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 191
ч. 2 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вона, працюючи на ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи
матеріально-відповідальною особою, привласнила із складу та
використала для власних потреб ввірене їй майно, а саме: зерно пшениці та овес,
чим завдала ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду на загальну суму 10917,4 грн.

В судовому
засіданні від захисника та директора ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання про
закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2 у зв'язку із зміною обстановки.

Суд, заслухавши
думку прокурора, який підтримав клопотання захисника та ІНФОРМАЦІЯ_2, підсудну,
яка просила закрити кримінальну справу відносно неї в зв'язку з зазначеною
обставиною, вважає, що провадження в справі слід закрити.

Під час судового
розгляду справи судом встановлено наявність усіх підстав для звільнення ОСОБА_2
від кримінальної відповідальності у зв'язку з зміною обстановки, а саме:
ОСОБА_2 раніше не судима, вперше вчинила злочин середньої тяжкості, розкаялася у вчиненому, на час розгляду
кримінальної справи в суді повністю відшкодувала заподіяні збитки, цим
самим перестала бути суспільно небезпечною особою.

Дії підсудної досудовим слідством кваліфіковано за ст. 191 ч. 2 КК України.

Згідно ст. 12 КК України
зазначений злочин відноситься до злочину середнього ступеню тяжкості, отже, у
відповідності до ст. 48 КК
України особа, яка вперше вчинила злочин середньої тяжкості, вину визнала, щиро
розкаялася, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на час
розгляду справи в суді повністю відшкодувала заподіяні збитки, цим самим вона
перестала бути суспільно небезпечною особою, тому суд вбачає підстави для
звільнення її від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 48 КК України, ст. ст. 72, 282 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 191 ч. 2 КК України у
зв'язку із зміною обстановки.

2

Провадження по справі закрити.

Міру запобіжного заходу щодо
ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд -скасувати.

На постанову
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом семи
діб з моменту її проголошення.