Справа №1-751/2007
ВИРОК

іменем України

12 жовтня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді -
Дев'ятка В.В.,

при секретарі - Слободян
Ю.О.,

з участю прокурора -
Сімонова Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
АДРЕСА_1, кубинця, громадянина
України,

3
середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого:
АДРЕСА_2, раніше судимого: 1. 24.07.1997
Мінським районним судом м. Києва за
ч.3 ст.
140, 46-1 КК України 1960 року до
3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, 2. 18.05.1999 Ленінградським районним судом
м. Києва за ст.
17, ч. 2 ст.
140 КК України 1960 року, з
застосуванням ст. 43 КК України 1960 року до

4
років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна,
що належить йому на праві власності,
звільненого 16.08.2003 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого спи 15, ч. 2
ст. 185 КК України,

встановив:

10 липня 2007 року,
приблизно між 17 та 18 годиною,
ОСОБА_1, з особою стосовно якої
матеріали справи виділені в окреме провадження,
їхав в маршрутному таксі № 573. Маршрутне таксі рухалося по пр.
Московському в м. Києві в сторону
станції метро „Петрівка". Побачивши на плечі у пасажира таксі ОСОБА_2.
сумочку, ОСОБА_1 та особа стосовно якої
матеріали справи виділені в окреме провадження,
вирішили таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна за попередньою
змовою групою осіб, ОСОБА_1, рухаючись в маршрутному таксі по пр.
Московському, підійшов до ОСОБА_2. та
дістав з його сумочки мобільний телефон „Сіменс CXV 70", вартістю
700 гривень, та передав його особі
стосовно якої матеріали справи виділені в окреме провадження. Одразу ж, потерпілий ОСОБА_2. виявив відсутність свого
мобільного телефону „Сіменс CXV 70" та затримав ОСОБА_1 та особу стосовно якої матеріали справи
виділені в окреме провадження. Таким чином,
виконавши усі дії, які вважав
необхідними для доведення злочину до кінця,
злочин ОСОБА_1 не закінчив, з
причин, що не залежали від його
волі, оскільки був затриманий на місці
його вчинення.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою
винність, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 15 ч. 2
ст. 185 КК України, визнав,
підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. Зокрема, пояснивши,
що 10 липня 2007 року, у
маршрутному таксі № 573, разом з ОСОБА_3
викрав мобільний телефон ОСОБА_2. Однак,
потерпілий, виявивши
крадіжку, їх затримав.

На підставі
ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів
по справі, стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким з учасників
процесу не оспорюються.

За таких обставин,
суд вважає, що винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочину передбаченого ст. 15, ч.
2 ст.
185 КК України доведена.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ст.
15, ч. 2 ст. 185
КК України, тому, що він вчинив дії, що виразились у замаху на таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинене
повторно, за попередньою змовою групою
осіб.

Призначаючи покарання підсудному у відповідності зі ст. 65
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставину, що пом'якшує
покарання.

Обставиною, що
пом'якшує покарання ОСОБА_1, згідно ст. 66
КК України, суд визнає, що підсудний покаявся.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного,
згідно ст. 67 КК України, не виявлено.

Крім цього, при
обранні підсудному ОСОБА_1 міри покарання,
судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали,
що його характеризують, те, що підсудний за місцем проживання
характеризується позитивно, не працює, відбував покарання у місцях позбавлення
волі, однак правильних висновків для
себе не зробив.

На підставі викладеного,
суд вважає за необхідне обрати підсудному покарання у виді позбавлення
волі та вважає, що його перевиховання не
можливе без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення
йому покарання не пов'язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.
ст. 69, 75 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 15, ч. 2
ст. 185 КК України та призначити
йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити без зміни - утримання
під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань міста Києва та Київської області.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з часу фактичного
затримання - 10.07.2007.

Речовий доказ - мобільний телефон „Сіменс CXV 70" -
залишити за належністю потерпілому ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим - з моменту
отримання копії вироку.