УХВАЛА

Апеляційного
суду Закарпатської області

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року м.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Гошовського Г. М. суддів - Симаченко Л. І., Дідика В. М., з участю прокурора - Кураха Ю. М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області
від 2 серпня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, уродженець АДРЕСА_1,

судимий:

1). 22 березня 1999 року
Виноградівським

районним судом за ч. З ст. 193, ч. 1 ст. 215-3 КК

України, на підставі ст. 42 КК України на один рік

і шість місяців'позбавлення волі;

2). 16 червня 1999 року Тячівським районним

судом за ч. 1 ст. 140. ч. 1 ст. 215 - З КК України,

на
підставі ст. 42 . КК
України на два
роки

позбавлення волі;

3). 21 грудня 2001 року Тячівським районним

судом за ч. 2 ст. 289 КК України на п'ять років

позбавлення волі;

4). 1 березня 2006 року Виноградівським

районним судом за ч. 2 ст. 289
КК України на

підставі ст. 71
КК України на п'ять років і два

місяці позбавлення волі. . Постановою

Ужгородського міськрайонного суду
від 18
квітня

2006 року звільнений від покарання за хворобою,

засуджений за
ч. .2
ст. 289 КК України на п'ять років і шість
місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві
особистої власності.

Справа: №
11-652/06

Головуючий у першій інстанції: Мельник В.І.

Доповідач: Симаченко
Л.І.

На підставі ст. 96 КК України
ОСОБА_1 призначено примусове лікування від туберкульозу в
противотуберкульозному диспансері.

Запобіжний захід
залишено попередній - тримання
під вартою. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 8 червня 2006 року.

За вироком суду
ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що 7 червня 2006
року, будучи в стані алкогольного сп'яніння, о 20 - й годині 30 хвилинах біля
АДРЕСА_2 незаконно заволодів автомобілем ВАЗ -2105, державний номер НОМЕР_1
вартістю 10000 гривень,
який належав потерпілому ОСОБА_2

В апеляції
засуджений просить вирок суду скасувати із - за однобічності й неповноти судового слідства та істотних
порушень кримінально - процесуального
закону, які полягають в позбавленні права ознайомитися з матеріалами справи до
початку судового розгляду та у розгляді справи під час його перебування на
стаціонарному лікуванні, звідки він був доставлений на суд працівниками
міліції.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення
підозрюваному, обвинуваченому чи підсудному права на захист відповідно до вимог
ч. 2 ст. 63, п. 6 ч. З ст. 129 Конституції
України є однією з основних засад судочинства, що гарантує об'єктивний розгляд
справи.

Судом ці вимоги
закону дотримані не були. Допит підсудного відбувся за відсутністю захисника та
під час хвороби ОСОБА_1., що позбавило його реальної можливості здійснювати
належний захист своїх інтересів.

В апеляції
засуджений зазначив, що на розгляд справи його було доставлено працівниками
міліції з лікарні, де він перебував на стаціонарному лікуванні з приводу
туберкульозу, що підтверджується довідкою ЖК Тячівського тубдиспансеру від 1
серпня 2006 року, в якій зазначено, що підсудний хворіє та перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом ВДТБ у фазі розпаду легенів. (а. с. 100).

З протоколу
судового засідання вбачається, що на початку судового розгляду справи підсудний
відмовився від участі захисника. Однак, визнати таку відмову добровільною в
даному випадку неможна, оскільки суд не надав підсудному реальну можливість
скористатися послугами захисника. Зокрема, суд не повідомив адвоката ОСОБА_3,
що приймав участь на досудовому слідстві про дату та час розгляду справи, не
запросив іншого захисника для участі у розгляді справи. Про вимушеність відмови
підсудного від захисника свідчить також і той факт, що після допиту підсудного
та потерпілого ОСОБА_1 все ж таки настояв на участі захисника ОСОБА_3., після
чого розгляд справи було відкладено на
інший термін. При цьому з матеріалів справи не видно, чи був захисник
ознайомлений з протоколом попереднього судового засідання, де зафіксовані
показання його підзахисного та потерпілого.

Крім того, суд
позбавив підсудного права ознайомитися з матеріалами справи в будь - якій стадії
судового процесу. Так, до початку слухання справи -
1 серпня 2006
року

З

ОСОБА_1. заявив клопотання про
ознайомлення з матеріалами справи до проведення судових дебатів. Відомостей про задоволення даного клопотання,в матеріалах
справи немає. ( а. с. 99 ). Після проголошення вироку - 3 серпня 2006 року він знову заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та з
протоколом судового засідання. Докази про своєчасне надання
засудженому такої можливості в матеріалах справи відсутні. Заява від імені засудженого про ознайомлення написана іншою
особою, дата ознайомлення на ній нерозбірлива і
протирічить іншим відомостям, що містяться на розписках чергового та
засудженого про отримання копії вироку, а саме: якщо ОСОБА_1. ознайомлювався з протоколом судового засідання 4 серпня 2006 року, як це стверджує суд в своїх постановах про залишення без розгляду його
зауважень на протокол, то незрозуміло чому суд в цей же день
не вручив засудженому копію вироку, а передав її в той день черговому, який вручив її ОСОБА_1 тільки 7 серпня 2006 року. При цьому повідомлення про виготовлення протоколу судового
засідання засудженому не направлялось і даних про доставку
ОСОБА_1. в суд в справі немає. (а. с. 110,113,114).

До того ж, в порушення вимог ст. 88 - 1 КПК України письмові зауваження на протокол судового засідання були розглянуті судом без
повідомлення сторін про час і місце його проведення. Про залишення
зауважень без розгляду ОСОБА_1. не було повідомлено,
що позбавило його права оскаржувати дану постанову. Після повернення справи в суд першої інстанції для належного виконання
вимог ст. 88, 88 - 1 та ст. 354 КПК України вказівки апеляційного суду були виконані
формально.

Крім того, всупереч вимогам ст. ст. 323, 324, 334 КПК України
вирок ґрунтується на доказах, які не були розглянуті в
судовому засіданні. Вирок містить посилання на показання свідка
ОСОБА_4, який в
судовому засіданні не допитувався і його показання,
дані на досудовому слідстві, не досліджувались та на протокол заяви від 7 червня 2006 року, який також судом не
досліджувався. Таким чином, в порушення принципу
змагальності учасники процесу були позбавлені можливості подати свої докази на
спростування, доповнення чи уточнення цих доказів.

Наведене свідчить, що права підсудного на захист під час провадження справи
в суді були порушені, що виключає визнання
вироку таким, що встановив істину і є безумовною підставою для
його скасування.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1.
задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд
до того ж суду в іншому складі суддів.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити
попередній - тримання під вартою.