Провадження №1-кп/635/261/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003819 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці квітня 2014 року ОСОБА_4 , проїжджаючи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив автомобіль ГАЗ 33029 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_3 , після чого у нього раптово виник намір на заволодіння зазначеним автомобілем. Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 в процесі спілкування з ОСОБА_6 , розташувавши останнього до себе та викликавши помилкове враження про себе, як про порядну і чесну людину, звернувся до нього з пропозицією взяти в оренду автомобіль ГАЗ 33029 реєстраційний номер НОМЕР_1 для здійснення вантажоперевезення з правом викупу в майбутньому, після чого, ввівши в оману ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою останнього з метою приховування своїх злочинних дій, не укладаючи договору щодо оренди вказаного автомобіля, досяг з останнім усної домовленості з приводу зазначених обставин та 29 квітня 2014 року отримав автомобіль ГАЗ 33029 реєстраційний номер НОМЕР_1 , пообіцявши при цьому виконувати умови усної угоди і своєчасно здійснювати грошові виплати за оренду і вартість вказаного автомобіля, але виконувати усну угоду обвинувачений свідомо наміру не мав. Через місяць, коли настав час виконання домовленості, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння автомобілем потерпілого, повідомив йому завідомо неправдиві відомості про те, що не має можливості виконати угоду. Разом з тим, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, розібрав автомобіль ГАЗ 33029 на автозапчастини, а саме: напіввісь до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 2 штук заводського виробництва в комплектації автомобіля 2007 року випуску вартістю 540, 96 гривень; редуктор заднього мосту до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 4 969, 20 гривень; акумулятор «WESTA 6 CT-74» до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 288,97 гривень; магнітофон «SHUTTEL SUD-390» в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 545 гривень; відеореєстратор «GAZER H 511» в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 668 гривень; лампочки ксенонові до фар ближнього та дальнього світла «БОШ» по 2 штуки в загальній кількості 4 штуки заводського виробництва вартістю 560 гривень; диск «IVECO» розміром 185х75х16 в кількості 1 штуки вартістю 1244 гривень; гума всесезонна «ROSAVA BC 185|75 R16» в кількості 1 штуки вартістю 661 гривень; дзеркало бокове праве заднього зовнішнього виду в кількості 1 штуки вартістю 21,98 гривень, якими вільно розпорядився за власним розсудом, тим частим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_3 на загальну суму 9499, 11 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, в період часу з 02 травня 2014 року по 07 травня 2014 року, діючи повторно, переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_3 , переконав останнього передати у власність йому автозапчастини до автомобіля ГАЗ 33029, а саме: топливний насос (ТНВД) «БОШ» для дизельного двигуна в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 5195, 45 гривень; салейнтблоки до ресор нові в кількості 12 штук заводського виробництва вартістю 487, 14 гривень; стартер до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 2 штук заводського виробництва вартістю 1176, 84 гривень; генератор до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 754, 02 гривень; запчастини до інжектора автомобіля ГАЗ 33029 (б/у): бортовий комп`ютер «Multitronics SL-50 Gazel» вартістю 953 гривень, форсунки на пластмасовій планці в кількості 4 штук вартістю 233, 24 гривень; проводка на весь двигун вартістю 733, 94 гривень; впускний колектор вартістю 502, 56 гривень; передній бампер до автомобіля ГАЗ 33029 вартістю 338,04 гривень; задні тормозні колодки нові до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 6 штук вартістю 567, 24 гривень; ресори заднього мосту до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 8 штук вартістю 2736 гривень; редуктор заднього мосту до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 1 штук заводського виробництва вартістю 2839, 90 гривень; вітрове скло до автомобіля ГАЗ 33029 в кількості 1 штуки заводського виробництва вартістю 579 гривень; ліві водійські двері до автомобіля ГАЗ 33029 в повній комплектації заводського виробництва в кількості 1 штуки вартістю 2912, 52 гривень та пообіцяв якнайшвидше повернути гроші за вказане майно, але виконувати усну угоду ОСОБА_4 свідомо наміру не мав та, привізши до себе додому зазначені автозапчастини, розпорядився ними за власним розсудом, тим самим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_3 на загальну суму 20009, 19 гривень.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі підозри, щиро розкаявся та пояснив про обставини, викладені вище у даному вироку.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заволодіння автомобілем ГАЗ 33029 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою останнього суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 щодо заволодіння запчастинами до автомобіля ГАЗ 33029, які належать ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою останнього суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі підозри суд вважає доведеною.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не має судимості, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі. Суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст.. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробовуванням при здійснені контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 29508,30 гривень та моральної шкоди на суму 20000 гривень підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з визнанням обвинуваченим розміру позовних вимог. При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди суд керується положеннями ч.3 ст.60 та ч.1 ст.61 ЦПК України, з аналізу змісту яких вбачається, що у разі відсутності спору щодо розміру завданої матеріальної шкоди наявність та розмір такої шкоди доказуванню не підлягають. При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування спричиненої моральної шкоди суд керується положеннями ч.1 ст. 1167 та ч.2 ст. 1168 ЦК України, а також принципами розумності та справедливості.

Витрати на залучення експерта по проведенню судової автотоварознавчої експертизи відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

· за ч. 1 ст. 190 КК України у виді двох років обмеження волі,

· за ч. 2 ст. 190 КК України у виді трьох років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком три роки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 29508 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот вісім) гривень 30 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 20000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової автотоварознавчої експертизи №11644 від 29 жовтня 2014 року у сумі 246 (двісті сорок шість) гривень.

Речовий доказ автомобіль ГАЗ 33029, 2007 року випуску, синього кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя