У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Пекного С.Д. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 29 січня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора м. Києва на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_1, яким її,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку м. Києва, громадянку України,

раніше судиму 24 жовтня 2002 року

Оболонським районним судом м. Києва

за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі;

07 квітня 2004 року Солом'янським районним судом м. Києва

за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі,

зі звільненням від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком два роки з покладенням обов'язків,

передбачених ст. 76 КК України,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2004 року і остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки з покладенням на неї обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Даним вироком засуджено також ОСОБА_2, судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Постановлено стягнути судові витрати за проведення експертиз: солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 -1 271,10 грн.; із ОСОБА_1 - 847, 40 грн.

В апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1 не розглядалася.

ОСОБА_1 засуджено за те, що вона за попередньою змовою з ОСОБА_2 30 квітня 2005 року о 22 год. в с. Пінчуках Бориспільського району Київської області незаконно придбала, а також зберігала та перевозила в автомобілі “Форд Скорпіо” НОМЕР_1 наркотичний засіб - макову солому, який того ж дня було виявлено та вилучено працівниками міліції при проведенні огляду салону транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_1 10 травня 2005 року об 11-й год. 30 хв. на території Деміївського ринку м. Києва, що по вул. Ізюмській, 1, повторно незаконно придбала наркотичні засоби - опій ацетильований та макову солому, які зберігала при собі до їх вилучення того ж дня працівниками міліції.

У касаційному поданні прокурор, не оскаржуючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, просить вирок щодо неї скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного засудженій покарання тяжкості злочину та її особі внаслідок м'якості, а також у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. При цьому посилається на те, що суд безпідставно дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, повторно звільнивши останню від його відбування з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Морозової С.Ю., яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу без мети збуту і вірно кваліфікував її дії за ч. 2
ст. 309 КК України, що в касаційному поданні не заперечується.

Що ж стосується доводів касаційного подання про визнання призначеного ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. 75 КК України таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженої, то їх слід визнати необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 75 КК України, при прийнятті рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, які дають підстави вважати можливим виправлення особи без відбування покарання, і наводить їх у вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про її особу її стан здоровґя та збіг тяжких особистих, сімейних обставини, позитивну характеристику з місця роботи та, визнавши пом'якшуючими покарання обставинами визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також перебування засудженої на момент вчинення злочину у стані вагітності, дійшов обґрунтованого висновку про призначення їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України і, належним чином мотивувавши своє рішення,
призначив покарання необхідне і достатнє для її виправлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 у зв'язку із м'якістю призначеного їй покарання внаслідок застосування ст. 75 КК України, як про це ставиться питання у касаційному поданні.

Інших обґрунтованих доводів щодо незаконності постановленого відносно ОСОБА_1 судового рішення, які б давали підстави для їх зміни чи скасування, у касаційному поданні не наведено.

Керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

С У
Д Д І :

Синявський О.Г. Пекний С.Д. Нікітін Ю.І.