У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Косарєва В.І. та
Таран Т.С.,

за участі прокурора

Опанасюка О.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 10 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, касаційним поданням першого заступника прокурора Івано-Франківської
області І.Римарука, -

встановила:

вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 6
лютого 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця смт Перегінське
Рожнятівського району Івано-Франківської області, мешканця села Креховичі
Рожнятівського району Івано-Франківської області, звільненого 4 вересня 2003
року на підставі акту амністії від кримінальної відповідальності за злочин
передбачений ст. 286 ч. 1 КК України, -

засуджено
за ст. 296 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням відповідно
до вимог ст. 76 КК України обов'язків не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично
з'являтися для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця смт Перегінське
Рожнятівського району Івано-Франківської області, мешканця міста
Івано-Франківська, раніше не судимого, -

засуджено
за ст. 296 ч. 3 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідно до
вимог ст. 76 КК України обов'язку не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Судом постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 на відшкодування спричинено злочином моральної шкоди 1000 гривень та 50
гривень на відшкодування оплати юридичних послуг; на користь ОСОБА_3 530
гривень 46 копійок на відшкодування спричиненої злочином матеріальної шкоди та
3000 гривень моральної шкоди, а також на відшкодування спричиненої злочином
моральної шкоди: на користь ОСОБА_4 - 3000 гривень, ОСОБА_6 - 1000 гривень.

Постановою того ж суду від 6 лютого 2006 року відмовлено в задоволенні
скарг ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_7 про скасування рішення органів
досудового слідства про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 липня 2006 року
залишено без зміни: вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також постанову того ж
місцевого суду від 6 лютого 2006 року про відмову в задоволенні скарг
засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_7 про скасування рішення, прийнятого
органами досудового слідства щодо ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано судом винними і засуджено за те, що вони, будучи
в стані алкогольного сп'яніння, 14 вересня 2002 року близько 13-ої години на
ринку в смт Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області
вчинили хуліганські дії щодо ОСОБА_5,
при цьому ОСОБА_1 наніс йому удар рукою
по обличчю, від чого у потерпілого упали
та розбилися окуляри При цьому засуджені також лихословили та ображали
потерпілого.

Щодо потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які намагалися припинити їх хуліганські
дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також вчинили хуліганські дії - ображали потерпілих, а
ОСОБА_6 ОСОБА_1 спричинив удар.

Близько 15-ї години ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили хуліганські дії щодо ОСОБА_3,
унаслідок чого це потерпілий змушений був зробити кілька попереджувальних
пострілів з газового пістолета в повітря. Через неправомірні дії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_4 ОСОБА_3 отримали легкі тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
порушується питання про скасування постановлених судових рішень із винесенням
щодо нього виправдувального вироку та направленням справи на додаткове
розслідування. Свою вимогу засуджений обґрунтовує тим, що матеріали
кримінальної справи сфальсифіковані, його засуджено необґрунтовано, злочину він
не вчиняв. Насправді злочин щодо нього було вчинено потерпілим ОСОБА_3, про
відповідальність якого рішення не прийнято. Зазначає про порушення
кримінально-процесуального законодавства України, що виразилися у суперечності
зібраних у справі доказів та порушенні процесуальних строків розслідування у
справі.

Касаційна скарга засудженого ОСОБА_2 містить ті ж вимоги, що і скарга
ОСОБА_1. Цей засуджений також зазначає про фальсифікацію матеріалів справи та
необґрунтованість його засудження.

У касаційній скарзі потерпілого ОСОБА_3 порушується питання про скасування
ухвали апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд з
метою постановлення апеляційним судом нового вироку і визначення засудженим
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 максимальної міри покарання, а також просить вирішити
питання про стягнення з них на його користь коштів на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди й на оплату послуг адвоката. Своє прохання
потерпілий обґрунтовує тим, що судами першої та апеляційної інстанцій було
неправильно вирішено його цивільний позов, а апеляційний суд у своєму судовому
рішенні не спростував усіх доводів його апеляції.

Скарга потерпілої ОСОБА_4 за своїм змістом по суті аналогічна скарзі
потерпілого ОСОБА_3 і містить такі ж вимоги.

У касаційному поданні прокурора порушується питання про скасування
постановлених у справі судових рішень з направленням її на новий судовий
розгляд. Свою вимогу прокурор обґрунтовує тим, що судом без достатнього
врахування всіх обставин справи та даних про особу засуджених визначена їм міра
покарання, яка є невиправдано м'якою. Також зазначає, що в вступній частині
вироку суд не повинен був наводити дані про те, що ОСОБА_1 звільнявся від
кримінальної відповідальності за амністією, оскільки його фактично не було
засуджено. Також прокурор не погоджується із ухвалою апеляційного суду, яка на
його думку не містить спростувань усіх доводів апеляцій.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, прокурора Опанасюка О.В., який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
касаційних скарг і подання, колегія суддів вважає, що вони підлягають
задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК
України апеляційний суд при розгляді справи в апеляційному порядку та залишенні
апеляцій без задоволення в ухвалі має навести підстави, через які апеляції
визнано необґрунтованими.

Як убачається із змісту ухвали
апеляційного суду, в ній на підтвердження винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2 вказані
ті ж докази, що й у вироку суду першої інстанції, без ретельного їх аналізу та
без наведення доводів на спростування апеляцій. Так, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у апеляціях посилалися на
неправильну оцінку доказів, зокрема, показань потерпілих, які є непослідовними,
безпідставне оголошення показань свідків, недостовірність висновків
судово-медичних експертиз, оскільки вони ґрунтувалися на даних медичної
документації, в той час як потерпілі за медичною допомогою не зверталися,
неправдивість показань ряду свідків тощо. Крім того, ОСОБА_1, оскаржуючи
постанову, посилався на те, що не він, а потерпілий ОСОБА_3 учинив злочин, що
не було належним чином перевірено - не проведено необхідних процесуальних дій.
Однак, на ці та інші питання, порушені в апеляції, апеляційний суд фактично
ніякої відповіді не дав.

Таким чином при апеляційному
розгляді кримінальної справи допущено
такі порушення чинного кримінально-процесуального законодавства, які істотно
вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою
для скасування ухвали апеляційного суду і направлення справи на новий
апеляційний розгляд.

Що стосується доводів скарг
засуджених про їх невинуватість, потерпілого ОСОБА_3 про необхідність вирішення
питання про призначення засудженим максимального покарання та перегляд
цивільного позову, а також подання прокурора про невиправдану м'якість
покарання, то вони мають бути перевірені під час нового апеляційного розгляду
справи.

Оскільки вирішення питання щодо
обґрунтованості засудження ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 тісно пов'язано з рішеннями, прийнятими щодо потерпілого ОСОБА_3,
то підлягає скасуванню ухвала
апеляційного суду й в частині залишення без зміни постанови місцевого суду від
6 лютого 2006 року.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, касаційне подання першого заступника прокурора Івано-Франківської
області задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 липня 2006 року
щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також в частині залишення без зміни
постанови Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 6 лютого 2006 року скасувати. Кримінальну справу
направити до того ж апеляційного суду на новий апеляційний розгляд в іншому
складі суддів.

Паневін В.О. Косарєв В.І. Таран Т.С.

_______________________________________________________________________

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України Паневін
В.О.