Справа № 342/103/15-к
Провадження № 1-кп/342/19/2015
23 лютого 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, яка має неповну середню освіту, не працюючої, громадянки України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, який має неповну середню освіту, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.
Кримінальне правопорушення вчинили при таких обставинах:
В ніч з 09.12.2014 року на 10.12.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрали чугунні батареї опалення, які знаходились в господарстві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 , жителю м.Чернівці, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 946 гривень. Викраденим майном повністю розпорядились, здавши на пункт прийому металобрухту в м.Городенка за 320 гривень, які розділили між собою та витратили на власні потреби.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вважають недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, та щиро розкаюються у вчиненому.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. В поданій заяві зазначив, що претензій до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ні морального, ні матеріального характеру не має і в майбутньому заявляти не буде.
Згідно вимог ст. 325 КПК України вирішено провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та дослідив дані, які характеризують особи обвинувачених.
Суду обвинувачена ОСОБА_4 показала, що вона проживає разом із своїм братом ОСОБА_5 та співжителем ОСОБА_8 у селі Чернятин по вулиці Івана Франка, 10 а. 09 грудня 2014 року брат ОСОБА_5 запропонував їй викрасти з господарства ОСОБА_9 батареї опалення. ОСОБА_4 погодилась допомогти брату. Вечором, дочекавшись, коли сусідка ляже спати, вони з братом пішли по батареї, які знаходились в господарстві ОСОБА_6 . Брат ОСОБА_5 пішов до господарства ОСОБА_9 , а вона залишилась чекати його біля огорожі. Брат виносив батареї з господарства ОСОБА_6 і складав їх біля паркана, а вона допомагала йому переставляти їх через паркан і вже сама відносила викрадені батареї до своєї хати. Пізно вночі вони повернулися додому і полягали спати. Коли вона прокинулась брата не було вдома, а на подвір`ї були сліди від коліс. Вона встала і пішла у село, коли повернулася побачила брата, який повернувся. Запитала, що то за сліди, а брат відповів їй, що то сліди від фіри, якою вони везли здавати батареї на металолом. ОСОБА_4 запитала брата скільки грошей їм заплатили, брат відповів, що 320 гривень, але грошей вона не бачила. Брат сказав, що вказані гроші він потратив у магазині - купив: хліба, солі, цукру, пива, горілки. Через деякий час, десь під обід, прийшла міліція і запитала про батареї. Вони пояснили, що 6 штук батарей здали, а 4 штуки залишились. Батареї, які залишились міліція забрала і віддала ОСОБА_10 . Обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, просить її суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що він проживає разом із своєю сестрою ОСОБА_4 та її співжителем ОСОБА_8 . Так, як вони ніде не працюють у них немає грошей. 09 грудня 2014 року співжитель сестри порекомендував йому, що якщо він хоче мати гроші, то щоб він пішов до господарства ОСОБА_6 і взяв там батареї опалення і здав їх на металолом. В господарстві сусідки ОСОБА_6 , біля хати, він бачив батареї опалення, які лежали там ще з літа і ніхто ними не користувався. Вечором 09 грудня 2014 року попросив сестру, щоб вона допомогла йому викрасти батареї опалення з господарства ОСОБА_9 . Сестра погодилась йому допомогти. Вечором, дочекавшись, коли сусідка ляже спати, вони з сестрою пішли по батареї. Він пішов до господарства ОСОБА_6 , а сестра залишилась чекати його біля паркана. ОСОБА_5 показав, що він сам виносив батареї опалення з господарства ОСОБА_6 . Сестра допомагала йому їх передоймати через паркан і відносила батареї до будинку, де вони разом проживали. Пізно вночі вони повернулися додому і полягали спати. Зранку, коли сестра ще спала, він пішов до сусіда щоб позичити фіру. Погрузивши батареї на фіру, відвіз їх на металолом. За батареї йому заплатили 320 гривень. 60 гривень ОСОБА_5 віддав сусіду за те, що позичав фіру, а решту грошей потратив в магазині, купив: хліб, сіль, цукор, пиво, горілку. Повернувшись додому, сказав сестрі, що здав батареї опалення, а за виручені гроші купив продукти і горілку. Грошей сестрі не давав. Через деякий час, десь під обід, прийшла міліція і запитала про батареї. Вони пояснили, що 6 штук батарей здали, а 4 штуки залишились. Батареї, які залишились міліція забрала і віддала ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - крадіжки чужого майна за попередньою змовою групою осіб, - доведена повністю. Дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до середньої тяжкості; обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття обвинувачених, повне визнання вини, відсутність претензій потерпілого.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом, не встановлено.
Суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка за місцем проживання характеризуються задовільно, не перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ, знаходиться на обліку в наркологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що за місцем проживання він характеризується добре, не перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ, не знаходиться на обліку в наркологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Тому суд вважає, що обвинуваченим слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - 3 (три) місяці арешту.
Обрати обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Взяти ОСОБА_4 під варту із зали суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.02.2015 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання - 3 (три) місяці арешту.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Взяти ОСОБА_5 під варту із зали суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 23.02.2015 року.
Речові докази: чотири чугунні батареї опалення та 15 ребер від батарей опалення, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1