1-кп/357/104/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 , старшого прокурора прокуратури Білоцерківського району ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальні акти, які надійшли: 29.12.2014 року від прокурора прокуратури м.Біла Церква Київської області у кримінальному провадженні № №0005502 від 12.12.2014 року за ознаками ст.185 ч.2 КК України, 19.01.2015 року від старшого прокурора прокуратури Білоцерківського району Київської області у кримінальному провадженні № 0000100 за ознаками ст.185 ч.3 КК України, які об`єднані в одне провадження по обвинуваченню за ст.ст. 185 ч.2,3 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Угорщини, м. Естаргом, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , раніше судимого: 1). 04.09.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 місяців арешту; 2). 20.07.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч.І ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2ст. 185, ст. 70 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням терміном 3 роки; 3) 25.12.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки, звільнений 17.07.2014 року за ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.07.2014 року , згідно ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:
06.12.2014 року близько 13.30 год. ОСОБА_7 , знаходячись у відділенні № 47 магазину дитячого одягу «Ангел», який розташований на третьому поверсі Торгівельного центру «Гермес», що по вул. Ярослава Мудрого, 42 в м. Біла Церква, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що продавець ОСОБА_8 відволіклася та за його діями не спостерігає, умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зі стелажу вчинив крадіжку дитячої куртки для дівчинки марки «КИТА» вартістю 1006 грн. 36 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1006 грн. 36 коп.

Крім цього ОСОБА_7 05.01.2015 року близько 10 годин, повторно, в одній із кімнат будинку по АДРЕСА_2 , в який проник шляхом відчинення дверей, заволодів ключами до гаражного приміщення ОСОБА_9 та користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно вчинив крадіжку з гаражного приміщення бувшої у використанні бензопили марки «Штіль мс 180» вартістю 2200 грн. та бувшим у використанні човном марки «Шкіппер с 260» вартістю 1950 грн, що належали ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 4150грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчинених ним злочинів і показав суду, що він хворий на гепатит С, віл-інфекцію, йому потрібне лікування від хвороб, на роботу після звільнення з місць позбавлення волі він влаштуватись не зміг, а тому він вчинив крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 та свого рідного брата ОСОБА_9 .. Викраденою курткою він розпорядився на свій розсуд, продав близько за 300 грн., так як потрібні були грошові кошти, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнає в повному обсязі, зобов`язується відшкодувати завдані ним збитки, у вчиненому щиро кається, а тому просить не позбавляти його волі. Зазначає, що періодично вживає наркотичні засоби, а тому фактично не спілкується з братом, батьком, які також не допомагають йому матеріально.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_7 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що обвинувачений є його братом, з яким він фактично не спілкується, так як брат неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі на роботу не влаштувався, а знову почав викрадати чуже майно, викрав належні йому пилку та лодку, які зберігались у діда в домоволодінні в гаражі, який був замкнений і кімната в якій був ключ від гаража також замикалась на ключ.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги та суду показала, що обвинувачений ні разу до неї не звернувся під час досудового розслідування та не відшкодував вартість викраденої курточки, а тому вона вважає, що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні майна ОСОБА_5 , вчиненого за кваліфікуючою ознакою повторність, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_9 , з кваліфікуючими ознаками повторність та проникнення до приміщення - кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_7 раніше піддавався кримінальному переслідуванню, був тричі судимий за злочини проти власності громадян, з користі, не одружений, характеризується позитивно за місцем проживання, перебуває на обліку в Білоцерківському психоневрологічному диспансері у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками, у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обвинувачений після звільнення з місць позбавлення волі на роботу не влаштувався, продовжив вчинювати кримінальні правопорушення, що розцінюється судом як таке, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, його особа становить підвищену суспільну небезпеку.

У скоєному ОСОБА_7 чистосердечно розкаюється - наведену обставину суд розцінює як пом`якшуючу відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_7 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи та розміру завданих збитків, які є незначними, обвинувачений вчинив нові злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, який не спричинив тяжких наслідків, хворіє, однак доказів того, що потребує лікування, суду не надано, суд вважає особу підсудного такою, що становить підвищену суспільну небезпеку, а тому виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання в межах санкції ст.185 ч.2,3 КК України у вигляді позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, а тому з метою забезпечення кримінального провадження обвинуваченому слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, так як з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може ухилитись від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 слід задовольнити в повному обсязі з врахуванням визнання позову обвинуваченим.

Речові докази- бензопилу та човен, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 слід залишити потерпілому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, на підставі яких призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на 3 роки.

Згідно ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за ст.185 ч.2,3 КК України у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців.

Цивільний позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 1006 грн. 36 коп. відшкодування завданої матеріальної шкоди.

До вступу вироку в законну силу застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взяти його під варту із зали суду та утримувати в СІЗО №13 ДДУ ПВП ГУ МВС України в м.Києві та Київській області.

Строки відбування покарання ОСОБА_7 вираховувати з часу взяття під варту, 06.02.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_10 Закаблук