Справа № 1-962/11 Провадження №11/0390/234/2012
Головуючий в 1 інстанції Каліновська
В.С. Категорія:ч.2,ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 369
ч.3 ст. 368-3, ч. 1 ст. 190 КК України
Доповідач : Оксентюк В. Н.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2012 рокумісто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -судді Оксентюка В.Н.,

суддів: Польового М.І., Бешти Г.Б.,

з участю секретаря: Уманської Л.С.

прокурора: Старчука В.М.,

засудженого: ОСОБА_1,

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді
кримінальної справи в суді першої
інстанції на вирок Луцького
міськрайонного суду від 25 січня 2012
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Луцьк, громадянина України, освіта
вища, одружений, на утриманні має
малолітню дитину, працюючий
заступником директора ПП «Юридична
компанія АФК», житель АДРЕСА_3, раніше
не судимий ,-

засуджений за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 369
КК України на 4 300 (чотири тисячі триста)
гривень штрафу в дохід держави;

- за ч. 3 ст. 368 -3 КК України на 8 500 ( вісім
тисяч п'ятсот) гривень штрафу в дохід
держави з позбавленням права займати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 1 (один ) рік;

- за ч. 1 ст. 190 КК Україн на 800 (вісімсот)
гривень штрафу в дохід держави.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
остаточно до відбування ОСОБА_1
визначено 9 000 (дев'ять тисяч) гривень
штрафу в дохід держави з позбавленням
права займати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
функцій строком на 1 ( один) рік.

Запобіжний захід засудженому залишено
попередній -підписку про невиїзд.

Речові докази: електронний записуючий
пристрій -цифровий диктофон марки
«ОLYMPUS»залишено у користуванні
громадянки ОСОБА_3; повідомлення вих.
№33592 від 26.08.2011 року, постанову про
звільнення майна з під арешту ОСОБА_4,
DVD+R диск, №2847 з відеозаписами від 26.08.2011
року, відеокасету з записом огляду
місця події від 26.08.2011 року, - залишено
при матеріалах справи; грошові кошти в
сумі 4 тис. доларів США, які
зберігаються в фінансовому відділі
забезпечення та бухгалтерського
обліку УМВС України у Волинській
області, - залишено за належністю
фінансовому відділу УМВС України у
Волинській області.

Розглядаючи справу в апеляційному
порядку, колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області,-

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний
винним і засуджений за те, що, будучи
службовою особою юридичної особи
приватного права з 01 квітня 2010 року,
працюючи на посаді начальника відділу
правового забезпечення Волинського
регіону Департаменту правового
забезпечення АТ «Ерсте Банк», в
обов'язки якого відповідно до
посадової інструкції входило: керувати
діяльністю відділу правового
забезпечення банку, здійснювати
позовну роботу банку в судах,
правоохоронних та інших органах
державної влади, подавати заяви до
державної виконавчої служби з доданням
виконавчих документів, забезпечувати
відкриття виконавчих проваджень,
супроводжувати процес арешту, опису,
оцінки, передачі і реалізації
заставного майна боржника та виконуючи
інші повноваження, в період з квітня 2010
року по 26 серпня 2011 року, вчинив ряд
злочинів при таких обставинах.

Так, 01.02.2008 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 та АТ «Ерсте
Банк»був укладений кредитний договір
№014/2635/1/09814 згідно якого остання
отримала в користування до 31.01.2015 року
цільові кредитні кошти в сумі 68 000,00
(шістдесят вісім тисяч) доларів США під
заставу обладнання для станції
технічного обслуговування автомобілів
ТзОВ «Світ Авто Луцьк».

Протягом 2008 року ОСОБА_4 проводила
часткове погашення кредиту та
відсотків по ньому, а у подальшому таке
погашення припинила.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 2 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_4
та поручителя ОСОБА_6, в користь АТ
«Ерсте Банк» 577 533 грн.98 коп. -
заборгованості за зазначеним
кредитним договором.

Після вступу даного рішення в законну
силу ОСОБА_1, виконуючи свої посадові
обов'язки представника АТ «Ерсте
Банк»подав до Другого відділу ДВС
Луцького міського управління юстиції
заяву про відкриття виконавчого
провадження та виконання рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02 лютого 2010
року.

За зазначеною заявою, 26 квітня 2010 року,
державним виконавцем Другого відділу
ДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 було відкрито
виконавче провадження, та винесено
постанову про накладення арешту на все
рухоме та нерухому майно боржника, в
тому числі і квартиру АДРЕСА_1 та
направлено копію постанови боржникам
для добровільного виконання. Але у
встановлений термін борг не був
погашений. ОСОБА_7 неодноразово
здійснювалися виїзд за місцем
проживання боржника ОСОБА_4, однак
двері квартири ніхто не відкривав. В
зв'язку з цим, 8 квітня 2011 року, останній
отримав в Луцькому міськрайонному суді
дозвіл на примусове проникнення до
квартири ОСОБА_4, за адресою АДРЕСА_2.

Дізнавшись про зазначені вище
обставини, ОСОБА_1, діючи умисно та з
корисливих мотивів, почав словесно
підбурювати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до дачі
за внесення ним у ДВС заяви про
повернення виканавчого документа
стягувачу без виконання неправомірної
йому вигоди в сумі 2000 доларів США та
передачі хабара працівникам Другого
відділу ДВС ЛМУЮ в сумі 2000 доларів США
за винесення постанови про зняття
арешту з майна ОСОБА_4

26 серпня 2011 року ОСОБА_3, усвідомлюючи,
що дії ОСОБА_1 є неправомірними,
звернувся із заявою в правоохоронні
органи про вимагання у нього хабара.

Після цього, 26 серпня 2011 року приблизно
о 13 год. 30 хв., ОСОБА_1 в м. Луцьку,
перебуваючи поблизу бару «Майдан», що
розташований по вул. Винниченка
зустрівся з ОСОБА_3, де від останнього
отримав грошові кошти у розмірі 2000
доларів США (еквівалент 15943 грн. по
курсу НБУ станом на 26.08.2011 року) - за
внесення заяви про повернення
виконавчого документа стягувачу без
виконання, та кошти в сумі 2000 доларів
США (еквівалент 15943 грн. по курсу НБУ
станом на 26.08.2011 року ) - для подальшої
передачі службовим особам Другого
відділу ДВС ЛМУЮ в якості хабара за
винесення постанови про зняття арешту,
накладеного на майно ОСОБА_4, хоча
наміру на передачу 2000 дол. США
працівникам ДВС не мав, тобто діяв
шляхом обману. Отримані від ОСОБА_6 4000
дол. США, що становить 31 888 гривень
ОСОБА_1 привласнив.

Після цього ОСОБА_1 був затриманий
працівниками правоохоронного органу, а
4 000 дол. США у нього були вилучені.

Прокурор, який брав участь у розгляді
справи в суді першої інстанції, не
оспорюючи фактичних обставин справи,
правильності кваліфікації дій ОСОБА_1
та доведеності його вини вказує на
незаконність вироку суду першої
інстанції в частині призначеного
покарання через його м'якість.

Апеляцію обґрунтував тим, що ОСОБА_1
вчинив декілька умисних корисливих
злочинів, які відносяться до категорії
легких та середньої тяжкості. Вчинені
ним злочини складають підвищену
суспільну небезпеку, а тому вважає, що
призначене покарання у виді штрафу не
відповідає тяжкості вчинених злочинів
та особі засудженого. Прохає вирок в
частині призначеного покарання
скасувати та постановити новий вирок,
призначивши за сукупністю злочинів
ОСОБА_1 остаточне покарання 2 (два) роки
позбавлення волі з позбавленням права
займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій,
строком на 1 рік.

В доповненні до апеляції прокурор
вказує на порушення судом вимог ч. 1 ст.
70 КК України при призначенні ОСОБА_1
покараня за сукупністю злочинів.
Прохає вирок скасувати та постановити
свій вирок, призначивши ОСОБА_1 за
сукупністю злочинів остаточне
покарання у виді 2-х років і шість
місяців обмеження волі з позбавленням
права займати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
функцій, строком на 1 рік.

Заслухавши доповідача, який виклав
суть вироку та доводи апеляції,
прокурора, який апеляцію підтримав,
просив вирок суду в частині покарання
скасувати та постановити новий вирок,
засудженого ОСОБА_1 та його захисника
-адвоката ОСОБА_2, які апеляцію в
частині неправильності призначення
покарання за сукупності злочинів
визнали, в іншій частині апеляцію
прокурора заперечили, провівши
часткове судове слідство, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляція
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи і
дав їм вірну юридичну оцінку. Дії
ОСОБА_1 кваліфікував за ч. 2 ст. 15. ч. 4 ст.
27 та ч. 2 ст. 369, ч. 3 ст. 368-3 та ч. 1 ст. 190 КК
України, така кваліфікація ніким не
оспорюється і є правильною. Винуватіть
ОСОБА_1 у вчинених ним злочинах
повністю стверджується зібраними і
перевіреними у суді першої інстанції
доказами і також у апеляції не
оспорюється.

Згідно ст.ст. 50,65 КК України при
призначенні покарання суд має
враховувати характер, ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначено покарання,
необхідне і достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів. Більш суворий вид покарання
з числа передбачених за вчинений
злочин призначається лише у разі, якщо
менш суворий вид покарання буде
недостатній для виправлення особи та
попередження вчинення нею нових
злочинів.

Вказаних вимог закону при призначення
ОСОБА_1 покарання суд дотримав.

Зокрема врахував, що останній вчинив
злочини невеликої та середньої
тяжкості, до кримінальної
відповідальності притягується вперше,
на досудовому слідстві ( а.с. 208 ) та у
суді вину визнав повністю та щиро
розкаявся ( а.с. 239 ), активно сприяв
розкриттю злочинів.

Крім цього, суд врахував, що ОСОБА_1
працює, виключно позитивно
характеризується, має на утриманні
малолітню дитину.

Обтяжуючих покарання обставин
досудове слідство і суд не встановили.

З врахуванням всіх цих обставин у їх
сукупності суд першої інстанції
прийшов до висновку про можливість
виправлення та перевиховання
підсудного без ізоляції від
суспільства та призначив йому
покарання у виді штрафу, яке
передбачено санкціями статтей
Особливої частини КК України з
призначенням додаткового покарання у
виді позбавлення права займати посади,
повязані з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків.

Колегія суддів судової палати вважає,
що призначене ОСОБА_1 покарання за
кожен злочин окремо відповідає
тяжкості вчинених злочинів та особі
винного, є необхідним і достатнім для
його виправлення та перевиховання.

Прокурор у своїй апеляції не навів
достатніх доказів, які би вказували, що
призначене ОСОБА_1 покарання є надто
м'яким і таким, що не відповідає
тяжкості вчинених злочинів та особі
винного. А тому апеляція прокурора в
цій частині є безпідставна.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_1
покарання за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим та призначивши
йому остаточне покарання у виді штрафу
в розмірі 9 000 гривень, суд допустив
неправильне застосування
кримінального закону, оскільки таке
покарання за кожен злочин окремо
ОСОБА_1 не призначалось, чим допустив
неправильне застосування
кримінального закону.

За таких обставин та за
сукупністю злочинів, ОСОБА_1 слід було
призначити покарання шляхом
часткового складання призначених
покарань.

Тому вирок суду першої інстанції
в частині призначеного покарання слід
скасувати та постановити новий вирок.

При призначенні ОСОБА_1 покарання,
колегія суддів враховує характер та
тяжкість вчинених ним злочинів, які
відносяться до невеликої та середньої
тяжкості та особу винного у їх
сукупності.

До пом'якшуючих покарання
обставин відносить щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочинів.

Обтяжуючих покарання обставин не
знаходить.

По відношенню до підсудного також
враховує, що до кримінальної
відповідальності він притягується
вперше, працює, виключно позитивно
характеризується, на утриманні має
неповнолітню дитину. Судом також
враховується, що ОСОБА_1 30 березня 2012
року повністю сплатив в дохід держави
визначений вироком штраф, що
стверджується наданою ним квитанцією
№ 2610001. Вказане свідчить про
усвідомлення ним вчиненого і бажання
стати на шлях виправлення. Колегія
суддів також враховує, що ОСОБА_1 на
попередній посаді не працює, що
унеможливлює вчинення ним аналогічних
діянь.

З наведених мотивів суд приходить
до висновку, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства і йому слід
призначити покарання у виді штрафу в
межах санкцій статей Особливої частини
КК України, з призначенням за ч. 3 ст. 368-3
КК України додаткового покарання у
виді позбалення права займати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів остаточне
покарання ОСОБА_1 слід призначити
шляхом часткового складання
призначених покарань.

Керуючись ст. ст. 365,366,378 КПК
України, колегія суддів судової палати,

з а с у д и л а:

Апеляцію прокурора задовольнити
частково.

Вирок Луцького міськрайонного
суду від 25 січня 2012 року щодо ОСОБА_1 в
частині призначеного покарання
скасувати та постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_1 за ч.2 ст.15, ч.4
ст. 27 - ч. 2 ст. 369 КК України покарання у
виді штрафу в дохід держави в розмірі 4
300 (чотири тисячі триста ) гривень;

- за ч. 3 ст. 368-3 КК України у виді 8 500
( восьми тисяч п'ятсот) гривень штрафу в
дохід держави, з позбавленням права
займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій,
строком на 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді
штрафу в розмірі 800 (вісімсот) гривень в
дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань
остаточно до відбування ОСОБА_1
визначити покарання у виді штрафу в
розмірі 9 000 (дев'ять тисяч ) гривень в
дохід держави з позбавленням права
займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій,
строком на 1 (один) рік.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до
Вищего спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ через апеляційний суд Волинської
області всіма учасниками процесу
шляхом подачі касаційної скарги на
протязі одного місяця з моменту
проголошення вироку.

Головуючий

Судді