Справа №377/1223/14-к
Провадження №1-кп/377/4/15
23 січня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 , представника кримінальної міліції у справах дітей Славутицького міського відділу ОСОБА_9 ,, представника служби у справах дітей та сім,ї, органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області ОСОБА_10 .
- у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України
Обвинувачений ОСОБА_12 , грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, за таких обставин: 29 серпня 2014 року близько 23 години ОСОБА_4 , знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_3 , зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , і у нього виник умисел на вчинення хуліганських дій по відношенню до останнього. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , непомітно для ОСОБА_7 , котрий в цей час присів, наблизився до нього ззаду та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, використовуючи надуманий привід, безпричинно завдав потерпілому удару ногою по голові. Від отриманого удару ОСОБА_7 , впав на землю, де ОСОБА_4 , зробив спробу вдарити потерпілого кулаком руки, однак не влучив. Після цього, коли ОСОБА_7 , робив спроби підвестись, ОСОБА_4 , наніс йому ще одного удару кулаком руки в область голови. У подальшому, вперто не бажаючи припинити свої хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, ОСОБА_4 , направивши в сторону ОСОБА_7 , пневматичний пістолет, намагався здійснити постріл, однак пістолет не спрацював. В той час, коли потерпілий підвівся та почав тікати, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, використовуючи предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пневматичний пістолет, здійснив декілька пострілів в спину ОСОБА_7 . В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, параорбітальних гематом, струсу головного мозку, які утворились від дії тупого предмета; садна в області лівої лопатки і лівого плеча, які утворились від дії кульки від пневматичної зброї і згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 26.09.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 , свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Суду показав, що 29 серпня 2014 року у вечірній час зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , оскільки йому здалося, що останній безпричинно пристав до дівчини, то непомітно для ОСОБА_7 , котрий в цей час присів, наблизився до нього ззаду, завдав потерпілому удару ногою по голові. Від отриманого удару ОСОБА_7 , впав на землю, де він, зробив спробу вдарити потерпілого кулаком руки, однак не влучив. Після цього, коли ОСОБА_7 , робив спроби підвестись, він, наніс йому ще одного удару кулаком руки в область голови. Після чого направивши в сторону ОСОБА_7 , пневматичний пістолет, намагався здійснити постріл, однак пістолет не спрацював. В той час, коли ОСОБА_7 , підвівся та почав тікати, він, здійснив декілька пострілів з пістолета в спину ОСОБА_7 . Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах ДЗ МСЧ-5 він визнає, у добровільному порядку сплатив кошти. Заявлений цивільний позов потерпілого визнає частково, в частині матеріальної шкоди повністю, в частині моральної шкоди у розмірі 1000 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченого, потерпілого, їх законних представників та перевіркою матеріалів щодо процедури досудового розслідування і даних, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченого, в яких він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченим своєї вини, врахувавши відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_15 , винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення (злочину) та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.
Відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_12 , передбачена ч.4 ст.296 КК України за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, (хуліганство), із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки його дії відповідають кваліфікуючим ознакам цього кримінального правопорушення.
Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення (злочин), що згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
За місцем проживання обвинувачений характеризується формально позитивно, має постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до положень ст. 67 КК України не вбачає.
Санкція ч.4 ст. 296 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи кілька обставин, що пом,якшують покарання обвинуваченого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. Проте згідно скоєного ОСОБА_12 , характеристик його особи, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, до нього можливо застосувати покарання з застосуванням ст.75,104 КК України, тобто звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 , та його законний представник ОСОБА_8 , підтримали заявлені позовні вимоги, на обґрунтування заявлених позовних вимог надали документи.
Обвинувачений ОСОБА_12 , та його законний представник ОСОБА_5 , заявлені позовні вимоги визнали частково, вважали, що майнову шкоду необхідно відшкодувати, моральну шкоду визнали частково у розмірі 1000 гривень, заявлену суму моральної шкоди вважали безпідставною.
Суд дійшов висновку що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_18 , підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями цих осіб.
Відповідно до ст.62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під час розгляду справи доведено, що обвинуваченим ОСОБА_12 , було вчинено злочин, передбачений ч. 4 ст.296 КК України, та внаслідок його злочинних дій було завдано значної матеріальної і моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, параорбітальних гематом, струсу головного мозку, які утворились від дії тупого предмета; садна в області лівої лопатки і лівого плеча, які утворились від дії кульки від пневматичної зброї і згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 26.09.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Частиною першою ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких передбачено в тому числі і завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, визначені у ст. 11 ЦК України.
Відповідно до вимог ст.22, ст.1166 ЦК України потерпілий має право на відшкодування завданої йому з вини відповідача майнової шкоди, спричинених збитків. Вищезазначені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини за даним цивільним позовом, дають право потерпілому вимагати від відповідача повної компенсації матеріальних витрат, пов`язаних з його лікуванням, відшкодування моральної шкоди. Виходячи з вищенаведеного, відповідач в особі ОСОБА_4 зобов`язаний компенсувати потерпілому майнову шкоду, розмір якої за доданими потерпілим до позову платіжними документами складає 286 гривень 11 копійок.
Відповідно до роз`яснень, які надані у п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
З аналізу доказів які вивчені судом у кримінальному проваджені суд дійшов висновку, що обвинуваченим потерпілому спричинена і моральна шкода, оскільки через побиття потерпілий відчував моральні та фізичні страждання, які він відчував як під час побиття та спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 , так і під час свого лікування. З вини обвинуваченого, потерпілий тривалий час був відірваний від спілкування з оточуючими його людьми, а також від учбового процесу у вищому учбовому закладі, в який він тільки поступив на навчання відповідно до наданих документів. Невідомо які негативні наслідки чекають потерпілого в майбутньому внаслідок отриманої ним травми - струсу головного мозку. При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав та зазнає потерпілий по цей час, тривалість часу, який потрібний потерпілому для відновлення його стану здоров`я. Враховуючи ці та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання по відшкодуванню моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_18 , про стягнення на його користь моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 10 000 гривень.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої постановлено рішення з іншої сторони підлягають до стягненню документально підтверджені понесені судові витрати. Тому вимоги ОСОБА_18 , про стягнення понесених судових витрат у сумі 250 гривень підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Частина друга даної норми закону передбачає, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди завдано не з їхньої вини. Враховуючи неповнолітній вік відповідача та відсутність в нього майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, суд вважає, що відповідальність по його відшкодуванню повинна нести його мати ОСОБА_5 .
Прокурор м. Славутича звернувся до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Державного закладу СМСЧ-5 Міністерства охорони здоров,я України до ОСОБА_15 , про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого. Просять стягнути з ОСОБА_15 , на користь держави в особі державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5 Міністерства охорони здоров`я України», що фінансується з державного бюджету, у розмірі 513 гривень 59 копійок. В судовому засіданні прокурор надав до суду письмову заяву про залишення без розгляду, оскільки ОСОБА_4 , добровільно відшкодував кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого. Відповідно до ст.207 ЦПК України суд своєю ухвалою залишає без розгляду позов якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.
Питання з приводу речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме речові докази: три роздруківки з інтернету - сторінки в соціальній мережі «В контакте» ОСОБА_19 , де він значиться як « ОСОБА_20 », а також чотири фотознімки з тієї ж самої сторінки відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України залишити у матеріалах кримінального провадження. Газовий балон до пневматичних пістолетів калібру 4,5мм. та 70 (сімдесят) предметів, схожих на кульки, які є кульками калібру 4,5мм. до пневматичної зброї калібру 4,5мм., відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України знищити.
Документально підтверджені витрати на суму 294 гривні 84 копійки, пов`язані з проведенням експертиз у державній спеціалізованій установі, за правилами ст. 122, 124, 126 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Арешт на майно не накладався.
Підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистої поруки немає.
Керуючись ст.ст. 369-371,373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, і призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.104,75,76 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом випробувального строку двох років, не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; буде повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну проживання, роботи; буде з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
- три роздруківки з інтернету - сторінки в соціальній мережі «В контакте» ОСОБА_19 , де він значиться як « ОСОБА_20 », а також чотири фотознімки з тієї ж самої сторінки - залишити у матеріалах кримінального провадження;
- газовий балон до пневматичних пістолетів калібру 4,5 мм. та 70 (сімдесят) предметів, схожих на кульки, які є кульками калібру 4,5мм. до пневматичної зброї калібру 4,5 мм., які зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області -знищити.
Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.
Цивільний позов прокурора м. Славутича в інтересах держави в особі Державного закладу СМСЧ-5 Міністерства охорони здоров,я України до ОСОБА_15 , про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого - залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області витрати пов`язані із залученням експерта, в сумі 294,84 гривні.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1