Справа № 450/427/15-к Провадження № 1-кп/450/94/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 15.01.2015 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовква, Львівської області, українки, гр. України, освіта неповна середня, навчається в 10 класі ЖовківськоїЗОШ І-ІІІ ступенів, не одруженої , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

неповнолітня обвинувачена - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_5

інші учасники процесу:

законний представник неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_6

представник служби у справах дітей - ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
15.01.2015 р., близько 15:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у торговому центрі Кінг Крос Леополіс, який знаходиться у с. Сокільники по вул. Стрийська, 30, Пустомитівського району, Львівської області, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно намагалася викрасти майно, яке належить ТОВ «Страдіваріус Україна», а саме: светр за артикулом №4355/104/210/02 вартістю 359 грн. 00 коп., штани за артикулом № 8207/120/001/34 вартістю 399 грн. 00 коп., футболку за артикулом № 6517/124/011/02 вартістю 179 грн. 00 коп., на загальну суму 937 грн. 00 коп. Під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки вона була затримана працівником охорони за межами магазину «Страдіваріус» з переліченим вище викраденим майном, тому остання не мала реальної можливості розпорядитися чи користуватися викраденим майном. Таким чином, ОСОБА_3 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та показала суду, що 15. 01. 2014 року близько 15:00 год. вона приїхала до ТРЦ «Кінг Крос Леополіс» із собою мала близько 400 грн. Зайшовши в магазин «Страдіваріус» обвинувачена взяла декілька речей, які продавалися та зайшла в примірочну, щоб приміряти їх. Коли обвинувачена поміряла светр сірого кольору, футболку темно - синього кольору та штани темно синього кольору, вони їй сподобались. Тоді в обвинуваченої виник умисел на викрадення зазначених речей, тому в примірочній користуючись тим, що її ніхто не бачить остання відєднала пластмасові магніти та цінники із речей, а речі заховала собі в сумку, яку мала із собою, щоб в подальшому їх непомітно пронести із магазину. Після цього обвинувачена вийшла із примірочної та попрямувала до виходу із магазину «Страдіваріус». Коли обвинувачена вийшли з магазину і пройшла по коридору декілька метрів, вона була затримана працівником охорони торгового центру. У вчиненому щиро кається.

Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, обвинуваченому зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи вона буде обмежена у праві на оскарження обставин кримінального провадження.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 23.04. 1999 року), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (Довідка № 79-16022015/46024 видана УІТ УМВСУ у Львівській області за станом на 16.02. 2015 року), вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно ч. 3 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, оскільки найсуворіше покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України є позбавлення волі на строк не більше трьох років.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України не досягнула вісімнадцяти років, тобто була та на теперішній час є неповнолітньою.

Готовність обвинуваченої ОСОБА_3 понести покарання свідчить про щире каяття обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні. Встановлено, що за час від вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_3 до постановлення вироку, остання не вчиняла кримінальних правопорушень та до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно (Характеристика вих.. № 108 від 17.02. 2015 року, видана КП «Жовківське міське виробниче управління житлово комінального господарства»), за місцем навчання характеризується позитивно (Характеристика ОСОБА_3 , видана ЗОШ № 2, І ІІІ ступенів м. Жовква). Зазначені обставини, об`єктивно свідчить про бездоганну поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

За вказаних вище обставин та беручи до уваги особу обвинуваченої, який є неповнолітнім, характеризується позитивно; поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, яку суд оцінює як бездоганну; положення ст. 105 КК України, суд прийшов до висновку, що неповнолітня ОСОБА_3 не потребує застосування до неї покарання. Тому, обвинувачену слід звільнити від покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та до неповнолітньої необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Речові докази: светр за артикулом №4355/104/210/02, штани за артикулом № 8207/120/001/34, футболку за артикулом № 6517/124/011/02, - слід вважати повернутими законному володільцю.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченій ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

п р и с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян /850 грн./ в дохід держави.

На підставі ст. 105 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від призначеного їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян /850 грн./.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речові докази: светр за артикулом №4355/104/210/02, штани за артикулом № 8207/120/001/34, футболку за артикулом № 6517/124/011/02, - вважати повернутими законному володільцю

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку його апеляційного оскарження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, в той же строк з часу вручення копії вироку.

СуддяОСОБА_1