Справа № 507/811/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. смт. Любашівка
Слідчий СВ Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Приймаючи до уваги, що зазначені речі мають значення речових доказів, їх наявність та транспортування містять ознаки кримінального правопорушення та в подальшому по кримінальному провадженню вони будуть підлягати експертному дослідженню, слідчий просить накласти на вказані цигарки арешт, так як вони являються речовими доказами та можуть бути приховані, відчужені чи пошкоджені.
Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання.
В судовому засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пояснили, що вказані цигарки вони отримали від свого знайомого ОСОБА_8 в якості застави, так як він їм був винен гроші. Цигарки вони везли до себе додому і після повернення ОСОБА_8 грошей повинні були повернути цигарки ОСОБА_8 . Ящики з цигарками вони не відкривали і не бачили, які цигарки там знаходяться.
Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що мети збуту даних цигарок у вищевказаних осіб не було, тому підстав для накладення арешту не має.
Відповідно до ст. 131 КПК України арешт тимчасово вилученого майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ст. 132 КПК України до клопотання слідчого про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно. Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Крім того, згідно ст. 171 ЦПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані документи та інші матеріали, якими слідчий прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження видно, що слідчим внесено до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, а саме транспортування цигарок виробництва Російської Федерації без відповідних документів.
Однак, ч.1 ст. 204 КК України передбачає відповідальність за транспортування цигарок з метою збуту, або за безпосередньо їх збут.
За транспортування цигарок без марок акцизного збору, відповідальність передбачена ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Слідчим та прокурором не надано суду жодного доказу про наявність у вказаних осіб мети збуту чи самого факту збуту, тобто доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення. Слідчим взагалі не визнано вилучені цигарки речовими доказами, як це передбачено 98 КПК України. Крім того, з рапортів ІДПС УДАІ, які зупинили автомобілі, видно, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 самі повідомили їх, що везуть цигарки.
З протоколу огляду видно, що коробки з цигарками були запаковані.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 чи будь-якій іншій особі повідомлення про підозру не висувалось.
Крім того, відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України предмети, які вилучені з законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Виявлені у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 цигарки не мають марок акцизного збору, в зв`язку з чим являються вилученими законом з обігу, а тому не являються тимчасово вилученим майном. Відповідно до ст.ст. 167, 170 КПК України арешт можливо накласти на тимчасово вилучене майно.
Тому, вказане клопотання являється передчасним та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1