Справа № 442/2148/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/192/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2014 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимої, жительки АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На підставі ч.3 ст. 183 КПК України визначено розмір застави у розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що становить 121 800 (сто двадцять одну тисячу вісімсот) грн. та визначено обов`язки, що будуть покладені на ОСОБА_7 у разі внесення застави, а саме: прибувати на виклик слідчого; не відлучатися з м. Дрогобич без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється в тому, що вона будучи службовою особою - начальником відділення № 1 Філії ВАТ КБ «Надра» Львівського РУ, 26 червня 2006 року, діючи умисно, з корисливих мотивів склала і видала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме депозитний договір № 320137/04-Д від 20.06.2006 року, на ім`я ОСОБА_10 , в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що банк приймає від потерпілої кошти в сумі 127 000 грн. та зобов`язується виплатити відсотки на вклад на умовах та в порядку встановленому договором, який скріпила відтиском гербової печатки банку та власним підписом, хоча фактично вкладний (депозитний) рахунок в банку не відкрила та не зареєструвала, внаслідок чого отримала від ОСОБА_10 кошти в сумі 127 000 грн.

Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вчинення службового підроблення депозитного договору № 320137/04-Д від 26.06.2006 року на ім`я ОСОБА_10 , згідно якого їй були ввірені кошти в сумі 127 000 грн., які ОСОБА_7 в касу не внесла, а шляхом обману їх привласнила, чим спричинила ОСОБА_10 збитки на суму 127 000 грн.

12 лютого 2014 року слідчим Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

31 березня 2014 року слідчим Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України.

31 березня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України.

01 квітня 2014 року слідчий Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчий обґрунтував тяжкістю кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється, можливістю переховуватись від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, потерпілих, а також можливістю вчинення інших правопорушень.

Приймаючи рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив із того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, зокрема санкція ч.5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, вчинила кримінальне правопорушення перебуваючи у статусі обвинуваченої у іншому кримінальному провадженні, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється, обвинувачується.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, й обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування вимог покликається на те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є занадто суворим, оскільки слідчий суддя прийшов до неправильного висновку, що визнання підозрюваною ОСОБА_7 своєї вини, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України; повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_7 є необґрунтованим, так як слідчим не було проведено допиту потерпілої ОСОБА_10 ; слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється, обвинувачується. Окрім цього, при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував стан здоров`я та вік ОСОБА_7 , вчинення нею дій, спрямованих на відшкодування заданої шкоди, а також того, що у неї міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, активне сприяння розкриття злочину, й дотримання нею процесуальних обов`язків у іншому кримінальному провадженні, в якому до неї застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 , підозрювану ОСОБА_7 , які висловились на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000300 та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею не в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також не перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею не взято до уваги, що заявлений у клопотанні слідчого ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вчинила кримінальне правопорушення в статусі обвинуваченої у іншому кримінальному провадженню слідчим не обґрунтовані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000300, кримінальні правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_7 вчиненні в червні 2006 року, тобто ще задовго до тих злочинів, в яких вона обвинувачується у іншому кримінальному провадженні. Отже покликання слідчого в своєму клопотанні на зазначений ризик є необґрунтованим.

Слідчий суддя вказавши в ухвалі на наявність вказаного ризику допустився помилки, оскільки заявлений ризик є необґрунтованим й відповідними доказами не підтверджений.

Тяжкість злочину (на яку як на підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою покликається слідчий), сама по собі, не може бути безумовною обставиною для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається з долученої в суді апеляційної інстанції копії ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2014 року, ОСОБА_7 вже обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, про яке вказує у своєму клопотанні слідчий, і враховано ті ризики, на які покликається слідчий.

Висновок слідчого судді про неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не мотивований і всупереч вимогам ст. 196 КПК України обставини на підтвердження зазначеного висновку в судовому рішенні не наведені.

Ухвала слідчого судді постановлена без дотримання вимог ст.ст. 178, 194, 196 КПК України і підлягає скасуванню.

Разом з тим надані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України, а також про наявність передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ризику переховуватися від органів досудового розслідування й суду.

Щодо обставини, яка б свідчила про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, то така прокурором не доведена й доказами не підтверджується.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 366, ч.5 ст. 191 КК України; наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід домашній арешт із забороною покидати житло цілодобово та з покладенням на неї обов`язку прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду.

При цьому колегія суддів враховує також обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Зокрема те, що ОСОБА_7 має родину та постійне місце проживання, її стан здоров`я, а також те, що підозрювана дотримується умов застосованого до неї раніше запобіжного заходу.

Колегія суддів приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2014 року, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Клопотання слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт та заборонити ОСОБА_7 залишати квартиру АДРЕСА_2 цілодобово.

Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду.

Датою закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу визначити 30 травня 2014 року.

Ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Дрогобицькому МВ ГУМВС України у Львівській.

Доручити Дрогобицькому МВ ГУМВС України у Львівській області негайно доставити ОСОБА_7 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4