Справа
№ 1-251/ 2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року Крюківський
районний суд міста
Кременчука, Полтавської області, в складі: Головуючого судді Демиденко
І.О., при секретарі
Коптяєвій Т.М.,

з участю
прокурора Ландар Є.О., адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Недогарки,
Кременчуцького району, Полтавської
області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
проживаючого в АДРЕСА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив умисний злочин за наступних обставин:

11.12.2006 року,
близько 16 год 30 хв.,
в битовому приміщенні
Кременчуцької дільниці „Полтававторресурси" , що по вул.Ярмарковій, 5а в
м. Кременчуці, під час сварки, яка виникла на грунті неприязних стосунків, ОСОБА_2 повалив
потерпілого ОСОБА_3 на підлогу, після чого завдав йому кілька ударів взутими
ногами в область живота.

Внаслідок дій
ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, як такі,
що небезпечні для життя в момент їх заподіяння, у вигляді „тупой закрытой травмы живота, вызвавшей разрыв 12-ти перстной кишки, осложнившейся
флегмоной забрюшинной клетчатки, разлитым серозно-гнойным перитонитом, общей
интоксикацией организма".

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 себе винним
визнав повністю та
пояснив, що, дійсно, між ним та потерпілим виник конфлікт, під час
якого він вдарив потерпілого, що сидів на стулі, кулаком, а після того, як
ОСОБА_3 упав на підлогу, наніс кулька ударів взутими ногами йому в живіт. Також
підсудний зазначив, що він не хотів настання тих наслідків ускладнення стану
здоров"я потерпілого, що відбувся.

Окрім повного
визнання себе винним, вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину
повністю доведена наступними доказами:

- показами в
судовому засіданні потерпілого ОСОБА_3, який підтвердив, що підсудний його бив
ногами в живіт, після чого він поїхав додому, звідки був госпіталізований до
лікарні, де йому зробили операцію,

- показами
свідка ОСОБА_4, який
пояснив, що між ним та ОСОБА_3 стався конфлікт, під час якого ОСОБА_3 його
ображав. В цей час до нього на роботу під"їхав син його співмешканки - ОСОБА_2, який вступився
за нього перед ОСОБА_3, між останніми виникла сварка, яка перерослі в бійку.
Під час бійки ОСОБА_2 завдав
кілька ударів ОСОБА_3,

- показами
свідка ОСОБА_5, яка підтвердила, що бачила, як між підсудним та потерпілим
розвився конфлікт, який переріс в бійку,

під час якої підсудний завдав ногами кілька ударів в живіт потерпілому, який впав на підлогу в
битовці,

- показами свідка ОСОБА_6, який підтвердив
покази свідка ОСОБА_5 з її слів, а також пояснив, що після конфлікту, до того,
як поїхати додому, ОСОБА_3 скаржився на біль в животі.

- показами свідка ОСОБА_7, який також
підтвердив, що бачив, як підсудний бив потерпілого,

- матеріалами справи:

- висновком судово-медичної експертизи, який
підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт, у відповідності з яким,
потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що
небезпечні для життя в момент їх заподіяння, у вигляді „тупой закрытой травмы живота, вызвавшей разрыв 12-ти перстной кишки, осложнившейся
флегмоной забрюшинной клетчатки, разлитым серозно-гнойным перитонитом, общей
интоксикацией организма", /а.с.75-77/,

- рапортом
слідчого СВ Світловодського МРВ, який зареєстрований в КОЗП - про госпіталізацію
12.12 2006 року до Світловодської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями громадянина
ОСОБА_3/а.с.8/, протоколом огляду місця пригоди - битової кімнати Кременчуцької
дільниці „Полтаваавторресурси" з складанням плану-схеми розташування речей
та визначення положення потерпілого, коли йому були спрчинені тілесні
ушкодження/а.с.14-16/,

іншими
матеріалами справи в їх сукупності.

Кваліфікація дій
підсудного за ст.121 ч.1 КК України вірна, так як він, умисно заподіяв
потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто, таке тілесне ушкодження, яке
небезпечне для життя потерпілого в момент заподіяння.

При призначенні
покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного , а
також особу підсудного, який раніше не судимий, працює, характеризується
позитивно.

Обставин,
які обтяжують покарання, суд не
встановлено.

Під обставинами,
які пом"якшують покарання, суд визнає щире каяття, позитивні
характеристики підсудного, добровільне відшкодування ним завданої шкоди
потерпілому.

Також суд
враховує думку потерпілого, який заявив про повне відшкодування йому підсудним
завданої шкоди, відмовився від своїх позовних вимог та просив призначити
ОСОБА_2 покарання, не пов"язане з позбавленням волі.

З урахуванням
наведеного, суд вважає за можливе, призначивши ОСОБА_2 покарання у вигляді
позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Провадження за
цивільним позовом ОСОБА_3 підлягає закриттю в зв"язку з відмовою позивача
від позовних вимог.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК
України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України і піддати
покаранню у вигляді 5/п"яти/ років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК,
від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши один рік
іспитового строку.

Впродовж
іспитового строку на ОСОБА_2 покласти обов"язок:

- повідомляти
органи кримінально-виконавчоі системи про зміну місця проживання.

Провадження за
цивільним позовом ОСОБА_3 закрити в зв"язку з відмовою позивача від
позовних вимог.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити -підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція протягом 15 діб до апеляційного суду Полтавської області.