Справа № 755/3369/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.06.2004 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 21.02.2005 року Сосновським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 01.02.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 25.03.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільнився 16.08.2013 року з Березанської ВК №95 на підставі постанови Березанського міського суду Київської області від 08.08.2013 року, умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 13 днів,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний злочин, а саме11 січня 2015 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи в районі Ленінградської площі, що розташована в Дніпровському районі м. Києва, вирішив повторно незаконно придбати для подальшого власного вживання наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, ОСОБА_4 здійснив телефонний дзвінок невстановленій досудовим слідством особі, під час розмови з якою домовився про придбання у неї за 800 гривень ? г наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону.
Діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим слідством особою, відразу після телефонної розмови з останньою, ОСОБА_4 на автомобілі таксі поїхав до платіжного терміналу банку Приватбанк, що розміщений по бул. Перова, 40 в м. Києві, де 11.01.2015 року о 20 годині 25 хвилин, за його допомогою перерахував на вказаний невстановленою досудовим слідством особою банківський рахунок власні гроші в сумі 800 гривень, про що відразу за допомогою мобільного телефону повідомив останній.
Після цього, невстановлена досудовим слідством особа зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_4 та повідомила про місце знаходження придбаного ним наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, за адресою: м. Київ, вул. Ілліча, 25-А. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, ОСОБА_4 на таксі поїхав в напрямку Дарницького району м. Києва. Діючи за вказівкою невстановленої досудовим слідством особи, ОСОБА_4 на таксі доїхав до будинку № 25-А по вул. Ілліча в м. Києві, після чого вийшовши з салону автомобіля, із землі підняв, тим самим повторно незаконно придбав поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась два згортки з фольги, середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 помістив придбаний ним поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась два згортки з фольги, середині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, до правої кишені штанів, в які він був одягнений та став повторно незаконно зберігати його при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Після чого, ОСОБА_4 зберігаючи при собі, в правій кишені штанів, наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, сів до салону автомобіля таксі, та поїхав в напрямку місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим вчинив повторне незаконне перевезення наркотичного засобу.
Того ж дня, тобто 11 січня 2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 5-А, працівниками УБНОН ГУ МВС України в м. Києві, був виявлений ОСОБА_5 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб метадон.
В подальшому, 12.01.2015 року в період часу з 00 годин 15 хвилин до 01 години 15 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 5-А співробітниками міліції, у присутності двох понятих, в правій кишені штанів, в які був одягнений ОСОБА_4 , було виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходились два згортки з фольги, що містили наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,130 г (об.1,2), який ОСОБА_4 повторно незаконно придбав, зберігав та перевіз для подальшого власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 45х від 19.01.2015 року: 1. Надані на дослідження кристалічні порошкоподібні речовини білого кольору масою 0,091 г (об.1) та 0,081 г (об.2) містять наркотичний засіб метадон (фенадон). Маса в речовині метадону дорівнює 0,069 г (об.1), 0,061 г (об.2). Загальна маса метадону дорівнює 0,130 г (об.1, 2).
Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено в Таблиці ІІ, є наркотичним засобом.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів"(зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При цьому, суд не убачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною у діях обвинуваченого рецидив злочину, як про те вказано в обвинувальному акті, оскільки системний аналіз КК України свідчить, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Поряд з цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, наявність зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, не одружений, раніше неодноразово судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає не належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті 309 КК України.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, способу та характеру вчиненого злочину, та оскільки однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід ОСОБА_4 , як захід забезпечення кримінального провадження, не обирався та підстави для його визначення, враховуючи відсутність клопотань учасників процесу та безпосередньо прокурора про його визначення, на цьому етапі, відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання.
Речові докази: поліетиленовий пакет, в середині якого знаходяться два згортки з фольги, що містять наркотичний засіб - метадон знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення хімічної експертизи у сумі 887 гривень 04 копійки (висновок експерта № 45х від 19.01.2015 року).
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1