Справа № 1-45/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня
2008року Хотинський
районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді Мартинюка А.О.

при
секретарі
Паламар Н.В.

за участю

прокурора
Петровича В.В.

адвоката
ОСОБА_1.

підсудного
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Хотині справу по
обвинуваченню

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Стахановка Луганської області, жителя АДРЕСА_1українця,

гр.України,
освіта професійно-технічна, не
одруженого (розлучений), не працює, не
судимого в силу
ст. 89 КК України

за ст. 115 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2. 1
листопада 2006 року в
АДРЕСА_2 , перебуваючи у
стані алкогольного сп”яніння,
на грунті особистих відносин
вчинив умисне вбивство ОСОБА_3. при
слідуючих обставинах.

1 листопада
2006 року біля 22 год. 30 хв. ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. розпивали спиртні напої
в будинку АДРЕСА_2, що
раніше належав ОСОБА_3.

Під час
розпиття спиртного ОСОБА_3.
став негативно
висловлюватися про покійну
дружину ОСОБА_2. обзиваючи її нецензурними
словами, а також нецензурно висловлюватися в адресу
ОСОБА_2.

ОСОБА_2. став висловлювати нецензурні слова
в адресу покійної дружини ОСОБА_3.,
який встав та наніс
підсудному удар кулаком в
ліве око та
чоло, потім удар ногою в
груди та ребра. У відповідь
ОСОБА_2. наніс ОСОБА_3. удар кулаком
в обличчя від чого ОСОБА_3. упав і вдарився
головою до одвірка.
Піднявшись, ОСОБА_3. схопив
ОСОБА_2. за одяг в області
грудини, а ОСОБА_2. таким же
чином ОСОБА_3і між ними
знову зав”язалася боротьба,
в ході
якої підсудний знову наніс
ОСОБА_3. удар кулаком
правої руки в
обличчя від чого
той впав на
підлогу в кімнаті. ОСОБА_2.
підійшов до нього, коліном правої
ноги натиснув на груди ОСОБА_3. та
утримував його, а потім
бажаючи смерті ОСОБА_3.
став умисно здавлювати тому шию
обома руками. ОСОБА_3. намагався вирватися
від ОСОБА_2., наносив
йому удари по
руках, однак ОСОБА_2. долаючи опір
ОСОБА_3. з метою його
вбивтсва стискував шию все
сильніше і сильніше та
утримував до тих
пір поки той не
помер.

Смерть ОСОБА_3. настала від механічної асфіксії
внаслідок стискання органів шиї
руками.

Будучи допитаним в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2.
вину у вчиненому
не визнав. Суду
пояснив, що 1 листопада
2006 року ввечері у
будинку ОСОБА_3. не
був, того не
вбивав, нічого з будинку не
брав.

Однак, вина
підсудного у вчиненні злочину доведена
матеріалами судового слідства.

Так, допитаний 4
листопада 2006 року ОСОБА_2. у
присутності адвоката
зізнався у вчиненні
злочину, зокрема показав, що 1 листопада
2006 року біля 10.00
до нього додому прийшов тесть ОСОБА_3.,
який запросив його
у кафе, щоб
випити. По дорозі до кафе
до них приєднався
ОСОБА_4. По дорозі
вони зайшли на ринок
і тут він купив
собі черевики за 70 грн. 50 грн.
було у нього, а
20 грн. добавив ОСОБА_3.

У кафе вони
замочували черевики. Випивку
та закуску замовляв Коньков, через деякий
час до них приєдналась їхня знайома
ОСОБА_5по прізвиську „ОСОБА_5”. Тут вони
пробули до 13-14 год., а потім направились до
ОСОБА_3 додому. По дорозі
ОСОБА_3. дав йому 10 грн. і сказав,
щоб він у
„Міні-маркеті” купив пляшку
горілки „Біленька”.

Після розпиття спиртного в
будинку ОСОБА_3., коли
розходились, ОСОБА_3. сказав йому,
щоб він увечері
прийшов до нього
на похмілля.

Увечері цього ж
дня, біля 19.00-20.00
він взяв з дому 20
грн. і прийшов до
ОСОБА_3., який послав його
в „Міні-маркет” за горілкою.

Вони вдвох
розпили принесену горілку. Через деякий
час біля 22.00 він знову пішов
у магазин „Міні-маркет”, де
купив чвертку горілки
„Біленька”. Після розпиття якої
ОСОБА_3. став ображати
його (підсудного) дружину,
висловлюючись про неї
нецензурно, а потім і його
самого. Вставши ОСОБА_3. наніс
удар кулаком йому
в ліве око та чоло, потім ногою
в груди
та по ребрах. Він не падав, у відповідь наніс удар
ОСОБА_3. кулаком в
обличчя і той впав та
вдарився головою до одвірка.
Коли ОСОБА_3піднявся між ними
зав”язалась знову боротьба, він
кинув ОСОБА_3. на
ліжко і притиснув правою
рукою його за
горло, бажаючи заспокоїти
того, однак ОСОБА_3. намагався вирватись, бив його по руках
та чинив йому
опір. Він ще сильніше навалився на ОСОБА_3.
ліктем лівої руки натиснув
на груди, а правою
рукою сильно здавлював йому
горло до тих пір
поки той не перестав
рухатись.

Накривши ОСОБА_3.
його ж (ОСОБА_3) курткою взяв
зі столу 100 грн. та
пішов додому.

Допускає, що можливо
в показах є в
деталях неточності, поскільки
він був сильно
п”яним та знервованим ( т.1 а.с. 98-99).

Вказані покази
підсудний підтвердив при
відтворенні обстановки і обставин
події ( а.с. 160-165 т.1 ), уточнивши,
що після того,
як ОСОБА_3 упав головою до
одвірка, він, ОСОБА_2.,
коліном правої ноги уперся в
груди ОСОБА_3., а
правою рукою схопих його
за горло та утримував
до тих пір,
поки той перестав рухатись,
після чого пішов додому.

Ранком наступного
дня біля 6.00 він
прийшов до будинку ОСОБА_3і виявивши
його мертвим біля дверей, переніс його
тіло на ліжко та положив головою до
шафи. Після чого повернувся
додому, а через кілька годин знову
пішов до будинку ОСОБА_3.

Свою причетність
до вбивства ОСОБА_2. визнав
у присутності учасників процесу
при продовження йому строку затримання та обрання
запобіжного заходу

(т.1 а.с. 167-168,
179, 180, матеріали подання
№ 9-125 та № 9-130
за 2006 рік).

Вина підсудного
у вчиненні злочину
доведена і іншими
матеріалами справи.

Так, із судово-медичних експертиз № 92 від
10.Х1.2006 року та № 927 від

26. 12.2006 року
стверджується, що на
тілі як ОСОБА_2., так
і ОСОБА_3. виявлено численні
тілесні ушкодження, зокрема
синці голови, обличчя,
грудної клітини, верхніх та
нижніх кінцівок (т.1 а.с. 106-110,
114), що
відповідає вищедослідженим
показам підсудного про боротьбу та
бійку з потепілим.

При проведенні експертизи ОСОБА_2. пояснював експерту, що
ОСОБА_3. при бійці наносив
йому (підсудному) удари
руками, ногами по
тілу, бив кочергою по
ногах ( т. 1 а.с. 114).

З досліджених
пояснень ОСОБА_5. (т.1 а.с.
57-59 на день
розгляду справи померла) вбачається,
що в ніч
на 2 листопада 2006
року вона спала в
будинку ОСОБА_2. після п”янки.
Коли було на
вулиці темно, ОСОБА_2виходив з будинку, а
через годину повернувся та
приніс пляшку самогону,
яку вони вдвох розпили. Вранці

вона
прокинулась першою і хотіла йти збирати на автостанцію пляшки, однак
ОСОБА_2 заборонив їй це
зробити. З пакета, який
висів на поличці, дістав гроші,
дав їй 20 грн. однією купюрою, а
решту поклав собі в кишеню.
Гроші дав на горілку,
закуску та сигарети, сам
сказав, що йде в магазин
купити маленький телевізор за 140
грн.

З показів свідка ОСОБА_4. вбачається, що у
ОСОБА_2. 1 листопада
2006 року не було
грошей. Покійний ОСОБА_3. давав
йому гроші для придбання
черевиків, розрахувався у кафе,
давав гроші на
придбання спиртного у магазині.
ОСОБА_3 давав гроші крупними купюрами
200 грн. та 100грн.

Свідок
ОСОБА_6. ствердив, що 1
листопада 2006 року
біля 17 год. 30 хв.

він з ОСОБА_4. заходили до
ОСОБА_2, де ОСОБА_4випив 100гр. горілки.

З досліджених
показів ОСОБА_7. (т.1 а.с.
64-66), який помер на
час розгляду справи
вбачається, що 1 листопада 2006 року
в обідній час
в будинку ОСОБА_3 він, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 розпивали спиртне,
принесене ОСОБА_2, ОСОБА_3 з ними не
пив, спав на
ліжку.

Розпивши вказану пляшку горілки,
він взяв дві лопати та пішов з
дому. З будинку ОСОБА_3він
вийшов біля 13.00.

Покази ОСОБА_4.,
ОСОБА_7. ОСОБА_6. свідчать
про те, що
ОСОБА_2. та ОСОБА_5.
повернулись від ОСОБА_3.
біля 17 год. 30 хв. Дома вони розпили
принесену з собою самогонку та
близько 19 год. лягли спати.

Ними ж стверджуються
покази ОСОБА_5. у тій частині, що
коли вона прокинулась, то на
вулиці було вже
темно, а ОСОБА_2. нічого
їй не кажучи
кудись пішов і повернувся приблизно через
годину.

Таким чином,
оцінка зазначених показів
дає підстави для
висновку про те, що
ОСОБА_2. лігши спати біля 19
год. 1.Х1.2006 року поспав
кілька годин, а прокинувшись знову пішов до
ОСОБА_3., чим стверджуються
його покази з досудового
слідства, що він увечері 1.Х1.2006 року біля
22 год. прийшов до ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 98-99).

Суд вважає, що
факт перебування ОСОБА_2. у
будинку ОСОБА_3. та його причетність до
вбивства потерпілого
підтверджується наступними доказами:

Так, свідок
ОСОБА_4. ствердив, що вдень 1.1.2006 року у ОСОБА_2.
крім

56 грн., які йому
дав ОСОБА_3. перед
цим не було. При
ньому ОСОБА_3. взяв у ОСОБА_2. 50
грн. а з продавцем за черевики
для ОСОБА_2 розрахувався
200-т гривневою купюрою, отримавши
130 грн.здачі.

Він же та
свідок ОСОБА_8. суду ствердили,
що 1.Х1.2006 року у кафе
за спиртне та їжу розраховувася покійний ОСОБА_3 купюрою в 100 грн.

Вказане свідчить
як про наявність
у покійного ОСОБА_3.
грошей різними купюрами,
так і про
відсутність їх у ОСОБА_2.

Згідно досліджених
показів померлої ОСОБА_5. ( т.1 а.с. 57-59)
вранці 2.Х1.2006 року
ОСОБА_2. витягнув із поліетиленового пакета
зім”яті грошові купюри,
дав її зім”яту 20 грн. купюру. Збирався купувати телевізор за
140 грн.

Разом з тим, судом
встановлено, що 1.Х1.2006
року у ОСОБА_2. грошей не було,

що свідчить про
те, що він
взяв гроші увечері в будинку
ОСОБА_3.

В ході
досудового слідства ( т.1 а.с. 52) ОСОБА_2. добровільно видав дві
100 грн. купюри, заявивши, що
вказані гроші йому дав
ОСОБА_3.

З протоколу
огляду, виїмки одягу ОСОБА_2. ( т.1 а.с. 87-88)
вбачається, що у задній кишені його
штанів виявлено грошову купюру в 100
грн. При цьому
ОСОБА_2. пояснив, що гроші
він узяв з правої кишені
штанів ОСОБА_3. після того, як задушив
його і той був
мертвий.

Дану обставину
ствердили свідки ОСОБА_9. та
ОСОБА_10., які були
понятими при проведенні вказаної слідчої дії.

Аналогічне ствердив і
свідок ОСОБА_11.

Крім того,
з протоколу огляду
місця події- колишнього житлового
будинку ОСОБА_3. в
АДРЕСА_2 вбачається, що труп ОСОБА_3.
виявлено на спині на ліжку, ноги
трупа знаходились одна біля одної та
нахилені в праву сторону, а труп по
пояс накрито курткою
чорного кольору. В
кімнаті, де виявлено труп та
біля порогу вхідних дверей виявлено на
підлозі масивні сліди крові та
зім”яту грошову купюру номіналом в 1 грн.
( т.1 а.с. 3-22).

З досліджених
показів свідка ОСОБА_12.,
який не з”явився
до суду з
поважної причини- знаходиться
на заробітках в
Росії (а.с. 68-71) вбачається, що
25.10.2006 року він
купив у покійного ОСОБА_3. будинок. 31.10.2006 року на
прохання ОСОБА_3. допомогав
йому зняти частину
грошей з рахунку і про
це знав ОСОБА_2, який був біля
будинку ОСОБА_3. Біля
16.00 він бачив
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 біля
бувшого будинку ОСОБА_3п”яними.

2.Х1.2006 року,
коли він вранці
зайшов у будинок, що
придбав, то на ліжку
виявив покритого одягом ОСОБА_3.
На відкритій частині
обличчя побачив багато синців,
одна нога була на поруччі
ліжка. Він викликав брата ОСОБА_3-
ОСОБА_3 Анатолія. Коли вони були в
будинку, сюди ж зайшов
ОСОБА_2і його ОСОБА_3 запитав:
„Це ти
його ?” ( т. 1 а.с. 68-71).

Аналогічне вбачається із досліджених
показів померлого ОСОБА_3.
(т.1 а.с. 55-56).

Свідок ОСОБА_13. суду ствердила,
що при відтворенні обстановки та
обставин подіїї з
ОСОБА_2. вона та ОСОБА_14. були запрошені як поняті.
ОСОБА_2. добровільно давав
пояснення з приводу
вчиненого, які знайшли
своє відображення в
протоколі, що досліджено судом ( т.1 а.с. 160-165) після
її допиту. Цей
протокол вона підписала.
На даний час
вона детально не пам”ятає
покази ОСОБА_2.

З висновку
експерта № 92 екс. ( т.1 а.с.
114) видно, що
під час проведення
експертизи ОСОБА_2. пояснював, що
приймав участь у бійці з
ОСОБА_3., наносив удари тому.
У ОСОБА_2 . виявлено: синці обох
верхніх кінцівок, грудної клітини, лівої
нижньої кінцівки.

Висновком експерта ( т.1 а.с. 106-110, 286-298) вбачається,
що смерть ОСОБА_3. могла настати у
вечірній час 1.Х1.2006 року і
настала вона від
механічної асфіксіі внаслідок стискання
органів шиї.

Аналогічне і в
експертизі за № 170-Д від 9.10.2007 року ( а.с. 312-324 т.1 )

Суд вважає,
що в основу
вироку слід покласти матеріали додаткової комісійної
судово-медичної експертизи ( т.2
а.с. 40- 53) як найбільш повної
та такої, що не
знаходиться в протиріччі
з іншими: на трупі
ОСОБА_3. виявлено наступні тілесні
ушкодження: 1) синці в лівій пара
орбітальній ділянці, в ділянці
правого ока, на
підборідді, носі, на правій
та лівій гомілках, правому
стегні та на правій лопатці; садно в
ділянці грудинно-ключинного
з”єднання зправа та
зліва та крововилив в ділянці
навколо ниркової жирової клітковини
лівої нирки. Вказані
тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли цілком можливо
від дії частин тіла людини- кулаків та взутої
ноги.

2) рани
в ділянці волосяної частини голови в
лобній ділянці по
центру та в
правій скроневій ділянці. Крововиливи
в м”які тканини волосяної частини
голови в правій скроневій ділянці та
в лобній ділянці по
центру. Субарахноїдальний
крововилив в лівій скроневій ділянці
з переходом на тім”яну
ділянку. Злами 3-6 ребер зліва по
біля грудинній лінії 2-6 ребер
зліва по середньо- ключинній лінії, 5-го
ребра по середньо- під паховій лінії та 6-10 ребра зправа по
середньо-ключинній лінії, 5-го ребра
середньо- під паховій лінії та 6-10
ребра зправа по середньо- ключинній
лінії з утворенням капсульованої гематоми.
Вказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли незадовго до
моменту настання смерті, цілком можливо
від дії частин тіла людини- кулаків та взута
нога та відносяться до середніх
тілесних ушкоджень.

3)
крововиливи в м”язи в
лівій боковій поверхні шиї в
нижній третині, по
правій боковій поверхні шиї
в проекції правого ріжка щитоподібного
хряща, біля кореня язика
зправа, в ділянці кінець трахеї як зправа, так
і зліва, в білкові оболонки очей

та в слизову оболонку гортані. Вказані тілесні
ушкодження є прижиттєвими, виникли за короткий проміжок
часу, який передував моменту
настання смерті та є характерними для стискання
пальцями обох рук людини та
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень і перебувають в
прямому причинному зв”язку з фактом настання смерті.

Тілесні ушкодження,
які перераховані в пунктах 1-2
найбільш ймовірно отримані, коли
потерпілий та нападник перебували в динамічному русі. Тілесні
ушкодження, які перераховані у пункті
3- коли потерпілий перебував у положенні
лежачи на спині, а нападник
в положенні напівприсядки
над ним.

В крові ОСОБА_3. виявлено етиловий спирт
в кількості 4,67%, що відповідає
важкому алкогольному сп”янінню.

Смерть ОСОБА_3. настала у
вечірній час 1.Х1.2006 року від
механічної асфіксії внаслідок стискання
органів шиї обома руками.

Матеріалами
даної експертизи уточнюються та
підтверджуються всі попередні
медичні експертизи в справі,
зокрема, що смерть ОСОБА_3.
настала у вечірній час
1.Х1.2006 року від
механічної асфіксії внаслідок
стискання органів шиї
обома руками.

Разом з
тим, висновок про
настання смерті ОСОБА_3.
за 11-15 годин до проведення судово-медичного огляду спростовується висновками
додаткової комісійної
судово-медичної експертизи ( т.1
а.с. 312-324, т.2 а.с. 40-54).

Такий висновок
(про настання смерті за 11-15 годин до
проведення судово-медичного огляду)
протирічить і матеріалам справи,
поскільки 2.Х1.2006 року о 12.40 вже було розпочато
огляд місця події (а.с. 3-22),
а ще
до цього було
виявлено труп ОСОБА_3
ОСОБА_12, а за вищевказаним трупа
ще не
було.

Висновок про
те, що ОСОБА_3.
був убитий у вечірній
час 1 листопада 2006 року не
протирічить показам свідків ОСОБА_15. та ОСОБА_16.
про те, що
ОСОБА_3. 1.Х1.2006 року біля 22.00
заходив у „Міні - маркет”.

Про те,
що покійний ОСОБА_3. та
ОСОБА_2. часто пиячили, сварились та
бились убачається з показів
свідків ОСОБА_17., ОСОБА_18., ОСОБА_4.

Допитаний в
судовому засіданні
судово-медичний експерт Мельник М.М. підтвердив висновки вищевказаної експертизи,
що покладене в основу
вироку та пояснив, що безпосереднє переміщення тіла потерпілого
ОСОБА_3. після того, як його було задушено з підлоги на
ліжко зразу ж після вчинення
злочину могло не викликати
слідів на тілі вбитого. Пункт 7 експертизи слід трактувати як
перенесення однією людиною
трупа на більш значну
віддаль, ніж підлога - ліжко
однієї і тієї ж кімнати. Що стосується
часу настання смерті, то могла настати
у вечірній час 1.Х1.2006 року.
Установити точний час настання
смерті неможливо, а у висновку
про настання смерті за 11-15 годин
до початку проведення
судово-медичного огляду тіла
допущена похибка, що
спростована в дальнійшому експертами.

Оцінюючи
вищевказане та деякі протиріччя
в показах ОСОБА_2.,
зокрема щодо переміщення
трупа потерпілого, суд виходить
з того, що
окремі неточності зумовлені
тим, що як підсудний,
так і потерпілий 31 жовтня 2006,
1 листопада 2006 року
на протязі цілих
днів пиячили. Потерпілий був у стані
важкого алкогольного
сп”яніння, що не
виключає такого ж стану
підсудного.

4 листопада
2006 року ( т.1 а.с. 99) ОСОБА_2.
заявив: „Я розповів всю
правду, але можливо і якісь деталі
я упустив, так як був
п”яний і також був знервований від образливих слів та боротьби”.

Вина підсудного
у вчиненні злочину доведена також
висновком судово-цитологічної
експертизи № 172 згідно якої в
піднігтьовому вмісті ОСОБА_2. знайдено нетравматичного походження епітельні клітини,
які містять антиген В та
А, що
не виключає, що
вказані клітинні елементи належать потерпілому ОСОБА_3.

( т.1 а.с. 118-119).

З висновку
судово-імунологічної експертизи №
1644 вбачається, що на серветці яку було вилучено
при обшуку в
будинку ОСОБА_2. в плямах
бурого кольору знайдено
кров людини та виявлено антиген В. Вказана кров
може походити від
особи (осіб) з групою крові В,
в даному випадку не виключається,
що вказана кров належить ОСОБА_3. або ОСОБА_2. (
т.1 а.с. 123-127).

Суд
вважає, що в даному
випадку на серветці виявлено саме
кров ОСОБА_3., поскільки
лише у нього
внаслідок бійки з ОСОБА_2. були
джерела кровотечі.

Висновком
дактолоскопічної експертизи № 2693
стверджується, що на
місці події в будинку ОСОБА_3 виявлено
сліди пальців рук,
які належать ОСОБА_2.
( т.1 а.с. 139-142).

Згідно висновку
судово-психіатричної експертизи №
605 ОСОБА_2. осудний
( а.с. 156-157 т.1 ).

Таким
чином, вищенаведені докази
в своїй сукупності доводять
вину підсудного у вчиненні
злочину.

Його дії
слід кваліфікувати за ст.
115 ч.1 КК України,
поскільки він своїми умисними діями
вчинив вбивство, тобто
протиправне заподіяння смерті
іншій людині.

Не визнання
підсудним вини в судовому
засіданні зумовлене наміром
уникнути відповідальності за вчинене
і спростовується
вищевказаними доказами.

Суд вважає, що покази ОСОБА_5.,
яка була співмешканкою ОСОБА_2.,
яка на протязі
дня, коли було
вчинене вбивство пиячила разом
із потерпілим та
підсудним в частині
алібі ОСОБА_2. направлені на
вигородження підсудного, є неправдивими,
як такі, що
протирічать вищенаведеним доказам.

Такими, що протирічать вищенаведеним доказам є і
покази ОСОБА_19., яка є
дочкою ОСОБА_2. Про зацікавленість її
у виправданні батька свідчить
і те, що 4 листопада
2006 року підсудного було затримано за
вчинення злочину, з 22 січня
2007 року справа
перебувала на розгляді в
Хотинському районному суді і
лише 20 вересня
2007 року вона
з”явилась в суді, заявляючи про
алібі батька.

Не знайшло
свого підтвердження і те, що
до підсудного застосовувались фізична сила
працівниками міліції (т.1 а.с.
228-229, т.1 а.с.114).

Допитаний як свідок ОСОБА_20., який доставляв ОСОБА_2. в
Хотинський РВ УМВС суду ствердив,
що ОСОБА_2. пиячив, порушував
громадський порядок, бився
із собутильниками.

Обираючи покарання
підсудному суд ураховує межі
санкції ст. 115 ч.1
КК України за
якою ОСОБА_2. притягується
до відповідальності, призначає
покарання відповідно до
положень Загальної частини КК
України, враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та
обставини, що пом”якшують
та обтяжують покарання,
призначає підсудному покарання
необхідне й достатнє
для його виправлення
та попередження нових злочинів.

Підсудний вчинив особливо
тяжкий злочин, що є обтяжуючою покарання обставиною, як
і вчинення злочину
в стані алкогольного
сп”яніння, як особа
характеризується негативно.

Обставини, що пом”якшують
покарання не встановлено.

Таким чином,
підсудному слід обрати
покарання, яке буде пов”язане
із позбавленням волі,
відповідно до санкції
ст.115 ч.1 КК України.

Заявлений потерпілою позов
підлягає до задоволення, як
такий, що знайшов своє повне
підтвердження та доведеність.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК
України,-

з а с у д и в :

визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого ст. 115
ч.1 КК України

ОСОБА_2 і обрати йому покарання у
вигляді десяти років позбавлення
волі.

В задоволення
цивільного позову стягнути на
користь ОСОБА_21 . 2176
грн. на відшкодування матеріальної та 2000 грн.
моральної шкоди, а
всього 4176 грн.

Мірою запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_2. залишити
утримання під вартою.
Строк відбуття покарання відраховувати
з 4 листопада 2006 року.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернівецької області через Хотинський районний суд
терміном п»ятнадцять діб з моменту його проголошення, а
засудженим ОСОБА_2 . в цей же
термін з моменту вручення
йому копії вироку через
Хотинський районний суд.

Суддя: