Справа №477/2785/14-к 17.02.2015 17.02.2015 17.02.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000096 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2014 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Тернівка Миколаївської області, громадянина України, обвинуваченого за ст. 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, обвинуваченого за ст. 185 ч.2 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_6

судового розпорядника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить змінити вирок суду та пом`якшити призначене покарання.
Провадження № 11/784/124/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18.07.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_4 до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 вирок не оскаржується.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що йому призначено занадто суворе покарання. Посилається на те, що суд, недостатньо врахував обставини, які пом`якшують покарання та призначив 3 років 6 місяців позбавлення волі, що, на його думку, не відповідає тяжкості злочину та його особі. Інших будь-яких доводів не наводить.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2014 року та 17.10.2014 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , реалізуючи умисел, направлений на викрадення чужого майна, прибули на територію СВТ «Рассвет», що розташоване біля с.Коларівка Жовтневого району Миколаївської області, де шляхом вільного доступу проникли на територію дачних ділянок №3, АДРЕСА_1 та № НОМЕР_1 , належних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно, звідки викрали з ділянки №3 металеву кришку від бака вартістю 500 грн., з ділянки №18 - 9 металевих труб загальною вартістю 600 грн. та з ділянки № 41 - двотаврову балку вартістю 300 грн.

Дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, скоєне за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляції без задоволення; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

4.Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, у якому він обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

Фактичні обставини справи, доведеність винуватості та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 не оскаржується. Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.

Що стосується покарання, то при його призначенні суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахував тяжкість скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, в тому числі й за скоєння аналогічного злочину, за місцем проживання характеризується посередньо.

Також судом визнано обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

На думку апеляційного суду, покарання призначене обвинуваченому в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 після постановлення вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18.07.2014 року, яким він був засуджений за ст.ст.185 ч.2,71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, вчинив новий злочин, то суд правильно застосував положення ст. 71 КК України та призначив остаточне покарання за сукупністю вироків.

Підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_4 , апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2014 року відносно ОСОБА_4 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення її копії.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3