І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2008 року Носівський районний суд в складі:
головуючого районного судді Дикого В.М.
при секретарі Прядко О.С.
з участю прокурора Герасименко О.Б.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні
Носівського районного суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області,
жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна,
непрацюючого, раніше судимого 07.02.2003 року Козелецьким райсудом по ст.185ч.4
КК України до п»яти років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на
три роки, постановою Дніпровського райсуду від 05.04.2006 року звільнено від
відбуття покарання, обвинувачуваного по ст.27ч.2, ст.185ч.5 КК України,
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Климовичі Могильовської
області, жителя с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області,
громадянина України, національність білорус, освіта середня, непрацюючого,
раніше судимого 13.06.1995 року Бобровицьким райсудом по ст.ст.86-1, 145ч.1,
140ч.3 КК України до 3 років 6 міс п)в ,
07.02.2003 року Козелецьким райсудом по ст.185ч.4, ст.69
КК України до трьох років позбавлення волі, звільнено з місць позбавлення волі
по постанові Харківського райсуду від 18.11.2004 року умовно достроково з
невідбутим строком 11 міс.4 дні, обвинуваченого по ст.27 ч.2, ст.185ч.5 КК
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської
області, громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, не
судимого в порядку ст.89 КК України, обвинувачуваного по ст.185ч.3 КК України,
29 липня 2005 рокуОСОБА_1,
будучи у складі злочинної групи, зустрівся в центрі с. Кобижча Бобровицького
району, з організатором даної групи
ОСОБА_5. та іншим учасником групи ОСОБА_2. За попередньо розробленим
планом і доведеним до всіх членів групи,
вони вирішили вчинити крадіжку коней в с. Хрещате Козелецького району
Чернігівської області. Взявши знаряддя для вчинення злочину, а саме: мотузки,
вуздечки, сокиру, ножі, змінний одяг,
використовуючи автомобіль марки “Опель”, яким керував ОСОБА_5 та
автомобіль марки “СЕАТ-Толедо”, державний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1,
прибули в нічний час в с. Хрещате
Козелецького району. Здійснюючи свій спільний злочинний намір,
автомобілі вони залишили неподалік від ферми і переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_2 за
попередньо розподіленими ролями,
залишився біля сараю ферми для спостереження і повідомлення іншим
учасникам групи в разі виникнення небезпеки, а
ОСОБА_5 іОСОБА_1 проникли в кошару відділення №1 ТОВ СВК „Дружба”, звідки таємно викрали двох коней ,
загальною вагою 1050 кг, на суму 6300 грн. 00 коп., та перевели їх до
лісосмуги. В лісосмузі,
прив'язавши коней до дерева,
забили їх та розробили на м'ясо, а потім м'ясо завантажили в автомобіль ОСОБА_1 і поїхали в бік с. Кобижча. В селі ОСОБА_2ийшов з
а ОСОБА_5 таОСОБА_1 поїхали в напрямку м. Києва та здали м'ясо на Броварський
м'ясокомбінат. Отримані гроші від
реалізації м'яса ОСОБА_5 розділив між учасниками злочину, які вони використали на власні потреби.
серпня 2005 рокуОСОБА_1, будучи у
складі злочинної групи, зустрівся в с. Кобижча Бобровицького району, з
організатором даної групи ОСОБА_5. та іншим учасником групи ОСОБА_2. За
попередньо розробленим планом і доведеним до всіх членів групи, вони вирішили
вчинити крадіжку коней в одному із сіл Козелецького району Чернігівської
області. Взявши знаряддя для вчинення злочину: сокиру, ножі, саморобні вуздечки
з мотузки, використовуючи автомобіль
“СЕАТ-Толедо”, державний НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1, прибули в денний час на автошлях Кіпті-Глухів. Рухаючись по
автошляху в напрямку с. Кіпті, вивчаючи місцевість та шукаючи об'єкт посягання,
поблизу с. Чемер Козелецького району на літньому пасовищі вони побачили двох
коней, яких спланували викрасти в нічний час.
В ніч з 18 на 19.08.05 року, на автомобілі ОСОБА_1 вони втрьох приїхали
на попереднє вибране місце та зупинилися на трасі Кіпті-Глухів, біля літнього
табору в урочищі “Попадьки”, поблизу с. Чемер Козелецького району.
Переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи
спільно за попередньо розподіленими ролями, ОСОБА_2 залишився біля автомобіля,
для спостереження і повідомлення інших членів злочинної групи в разі виникнення
небезпеки, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1
вчинили таємне викрадення двох коней, що паслися біля сторожової будки літнього
табору. Один з викрадених коней, вагою
500 кг, вартістю 3000 гривень, належав пастуху ОСОБА_6, а інший кінь вагою 400
кг, вартістю 2000 гривень належав ТОВ “Чемер” Козелецького району. Після
чого ОСОБА_5ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зникли, викрадених
коней перегнали в ліс поблизу с. Козари Носівського району. За вказівкою
ОСОБА_5., ОСОБА_2 залишився в лісі приглядати за викраденими кіньми, а ОСОБА_5 таОСОБА_1 поїхали в с. Кобижчу
Бобровицького району. ОСОБА_5 за
домовленістю з ОСОБА_1 залишився вдома, щоб зранку поїхати на місце де залишився ОСОБА_2 з кіньми, щоб до
приїзду ОСОБА_1 забити та розробити коней. ОСОБА_1 поїхав в м. Київ, залишив у невстановленої особи свій автомобіль, і взяв у невстановленої
слідством особи автомобіль марки “Соболь”, після чого вранці приїхав в ліс
поблизу с. Козари Носівського району, де вночі залишили коней, які були вже забиті та розроблені. Спільно
завантаживши м'ясо в автомобіль марки “Соболь” , ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали в с.
Кобижча, де висадилиОСОБА_2, який пішов додому. А самі поїхали в сторону м
Бровари, Київської області, де на м'ясокомбінаті здали м'ясо викрадених коней,
а отримані за це гроші ОСОБА_5 розділив
між учасниками злочину, які вони
використали на власні потреби.
30 листопада 2005 рокуОСОБА_1,
будучи у складі злочинної групи, зустрівся в
с. Кобижча Бобровицького району, з організатором даної групи ОСОБА_5. та
іншим учасником групи ОСОБА_2. За попередньо розробленим планом і доведеним до
всіх членів групи, вони вирішили вчинити
крадіжку коней в одному із сіл Ніжинського району Чернігівської області. Взявши
знаряддя для вчинення злочину: сокири, ножі, вуздечки із мотузки, змінний одяг
та використовуючи автомобіль марки “Опель”, яким керував ОСОБА_5 і автомобіль
марки “СЕАТ-Толедо”, державний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_1, прибули в денний час на автошлях
Кіпті-Глухів. Рухаючись по даній трасі в
напрямку Глухова, вони повернули ліворуч та приїхали в с. Стодоли Ніжинського
району. Знаходячись в даному селі, вони їздили по селу вивчаючи місцевість та шукаючи місце
знаходження коней, яких побачили біля ферми. Встановивши місце знаходження
коней та спланувавши їх викрадення в нічний час, вони заїхали в місцевий
магазин та придбали пляшку горілки “ 5 капель-Клюква” і продукти харчування,
після чого виїхали за село в напрямку с. Переходівка і стали чекати сутінків. В
нічний час на 01.12.05 року, вони
приїхали двома автомобілями до ферми, та залишили їх неподалік, а потім втрьох
пішли на ферму. Переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не
спостерігає, діючи спільно за попередньо розподіленими ролями, ОСОБА_2 залишився біля одного із сараїв, для
спостереження і повідомлення інших членів злочинної групи в разі виникнення
небезпеки, а ОСОБА_5 таОСОБА_1 проникли в кошару ферми СВК „Зоря” в с. Стодоли
Ніжинського району, звідки таємно викрали 4-х коней, загальною вагою 2050 кг,
на суму 9225 грн. 00 коп. Після чого,
чотирьох викрадених коней вони повели в колгоспний сад, що розташований
неподалік від даної ферми, де прив'язавши коней до дерев їх забили, а м'ясо
завантажили в обидва автомобілі і поїхали в напрямку Київської області. М'ясо
викрадених коней здали на Броварський м'ясокомбінат, а отримані за це гроші
ОСОБА_5 розділив між учасниками злочину, які вони використали на власні потреби.
грудня 2005 рокуОСОБА_1,
будучи у складі злочинної групи, зустрівся в
с. Кобижча Бобровицького району, з організатором даної групи ОСОБА_5. та іншим учасником групи ОСОБА_2.
За попередньо розробленим планом і доведеним до всіх членів групи, вони вирішили вчинити крадіжку коней в одному
із сіл Ніжинського району Чернігівської області. Взявши знаряддя для вчинення
злочину: сокири, ножі, мотузкові вуздечки
та використовуючи автомобіль марки “Опель”, яким керував ОСОБА_5 та
автомобіль “СЕАТ-Толедо”, державний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_1, прибули
в вечірній час на автотрасу Кіпті-Глухів. Потім вони приїхали в с. Бобрик
Ніжинського району. Неподалік від ферми
залишили автомобілі і втрьох пішли на
ферму. Переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи
спільно згідно розподілених ролей,
ОСОБА_2 залишився біля одного із сараїв, для спостереження і повідомлення інших
членів злочинної групи в разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_5 таОСОБА_1 проникли в сарай ферми
СТОВ „Пролісок” в с. Бобрик
Ніжинського району, звідки таємно викрали одного коня
вагою 650 кг, на суму 3900 грн. 00 коп.
Викраденого коня вони повели до лісосмуги, розташованої біля ставка, неподалік від даної
ферми, де прив'язавши коня до дерева вони забили та розробили його, а м'ясо
коня завантажили в один з двох автомобілів і поїхали в напрямку Київської
області, де здали його на Броварський м'ясокомбінат, а отримані за це гроші
ОСОБА_5 розділив між учасниками злочину, які вони використали на власні потреби.
6.01.2006 рокуОСОБА_1, будучи у складі злочинної групи, зустрівся в с. Кобижча Бобровицького району, з
організатором даної групи ОСОБА_5. та іншим учасником групи ОСОБА_2. За
попередньо розробленим планом і доведеним до всіх членів групи, вони вирішили вчинити крадіжку коней в с.
Хотинівка Носівського району Чернігівської області. Взявши знаряддя для
вчинення злочину: сокири, ножі, вуздечки, перемінний одяг та
використовуючи автомобіль “СЕАТ-Толедо”,
державний знак НОМЕР_1 , що належить
ОСОБА_1, прибули в вечірній час в
с. Хотинівку. Поблизу ферми вони
залишили автомобіль і втрьох пішли на
ферму. Переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи
спільно за попередньо розподіленими ролями, ОСОБА_2 залишився біля одного із
сараїв, для спостереження і повідомлення інших членів злочинної групи в разі
виникнення небезпеки. ОСОБА_5
таОСОБА_1 проникли в приміщення сараю ЗАТ „Воздвиженське ” , звідки таємно викрали трьох коней, загальною
вагою 1460 кг., на суму 17 520 гривень 00 копійок і з місця вчинення злочину зникли. На викрадених конях ОСОБА_5 та ОСОБА_2ерхи поїхали
в ліс поблизу сіл Підгайне та Кобижча, аОСОБА_1 поїхав за ними на своєму
автомобілі. В лісі ОСОБА_2 залишився доглядати за викраденими тваринами, а
ОСОБА_5 і ОСОБА_1 поїхали на автомобілі ОСОБА_1 в с. Кобижча. Там, ОСОБА_5 взяв
автомобіль марки “Москвич” і двома автомобілями вони приїхали на те місце, де
знаходився ОСОБА_2 Прив'язавши коней до
дерев вони їх забили, потім м'ясо завантажили в автомобіль “Москвич”, після
чого двома автомобілями всі разом поїхали в с. Кобижчу Бобровицького
району. ОСОБА_2 пішов додому, а ОСОБА_5
спільно з ОСОБА_1на автомобілі марки “Москвич” повезли м'ясо викрадених коней в
м. Київ, де здали його невстановленим слідством, приватному підприємцю.
Отримані гроші за реалізацію м'яса
ОСОБА_5 розділив між учасниками злочину, які вони використали на власні потреби.
В ніч на 20 лютого 2006 року
ОСОБА_1, будучи у складі злочинної
групи, зустрівся в с. Кобижча Бобровицького району, з
організатором даної групи ОСОБА_5. та
іншим учасником групи ОСОБА_2. За попередньо розробленим планом і доведеним до
всіх членів групи, вони вирішили вчинити
крадіжку коней в с. Гальчин Козелецького району Чернігівської області. Взявши
знаряддя для вчинення злочину: сокири, ножі, мотузкові вуздечки та
використовуючи автомобіль марки “Опель”, яким керував ОСОБА_5 та автомобіль
марки “СЕАТ-Толедо”, державний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_1, прибули в
нічний час в с. Гальчин Козелецького
району. Здійснюючи свій спільний злочинний намір, автомобілі вони
залишили неподалік від ферми. Переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, діючи спільно за
попередньо розподіленими ролями, ОСОБА_2 залишився біля сараю ферми для
спостереження і повідомлення іншим учасникам групи в разі виникнення небезпеки,
а ОСОБА_5 іОСОБА_1 проникли в кошару
відділення № 3 ТОВ СВК „Дружба”, звідки
таємно викрали одного коня, вагою 500
суму 3000 грн. 00 коп. Після
чого, біля дороги, що веде з с. Гальчин в напрямку с. Хрещате Козелецького
району, прив'язали коня до дерева та забили його, а м'ясо завантажили в автомобіль ОСОБА_5. і здали м'ясо на Броварський
м'ясокомбінат. Отримані гроші від реалізації м'яса ОСОБА_5 розділив між учасниками злочину, які вони використали на власні потреби.
В ніч на 15 квітня 2006 року
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, з метою таємного
викрадення чужого майна прибули автомобілем в с.Хотинівка Носівського району і
зупинилися неподалік від ферми ЗАТ «Воздвиженське». ОСОБА_2 залишився біля одного сараїв з метою
попередити решту учасників в разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5
вийнявши шибку у вікні проникли в приміщення і таємно викрали трьох коней
В ніч на 06.11.2006 рокуОСОБА_1, будучи
у складі злочинної групи, зустрівся
в с. Кобижча Бобровицького району, з
організатором даної групи ОСОБА_5. та
іншим учасником групи ОСОБА_2. За попередньо розробленим планом і доведеним до
всіх членів групи, вони вирішили вчинити
крадіжку коней в с. Хотинівка Носівського району Чернігівської області. Взявши
знаряддя для вчинення злочину: сокиру, ножі, мотузкові вуздечки та
використовуючи автомобіль марки
“Москвич”, яким керував ОСОБА_5 прибули в вечірній час в с. Хотинівку
Носівського району. Поблизу ферми залишили
автомобіль і втрьох пішли на ферму. Переконавшись, що за їхніми
злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи спільно за попередньо
розподіленими ролями, ОСОБА_2 залишився біля одного із сараїв, для
спостереження і повідомлення інших членів злочинної групи в разі виникнення
небезпеки, а ОСОБА_5 таОСОБА_1 проникли в приміщення сараю ЗАТ „Воздвиженське ”
, звідки таємно викрали одного коня, вагою 450 кг., на суму 5400
гривень 00 копійок. На
викраденому коні ОСОБА_2ерхи поїхав в ліс за трасу Кіпті-Глухів, а ОСОБА_5 з ОСОБА_1поїхали
за ним на автомобілі. В лісі вони прив'язавши
коня до дерева забили його,
завантажили в автомобіль “Москвич”. Після чого всі
поїхали в с. Кобижчу Бобровицького району, де ОСОБА_2 пішов додому, а
ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_1на автомобіля марки “Москвич” повезли м'ясо
викраденого коня в м. Київ, де здали його невстановленому слідством приватному
підприємцю. Отримані гроші за реалізацію м'яса,
ОСОБА_5 розділив між усіма
Допитаний як підсудний ОСОБА_1
винним себе по ст.27ч.2, ст.185ч.5 КК України визнав повністю і показав, що він
проживає в місті Києві, але періодично буває в с.Кобижча Бобровицького району,
звідки він родом. Тому він добре знає своїх односельчан ОСОБА_5,ОСОБА_2. З
ОСОБА_2ін вже притягувався до кримінальної відповідальності в 2003 році
Козелецьким райсудом.
ході спілкування між ними ОСОБА_5 запропонував йому та ОСОБА_2 спільно вчиняти крадіжки
коней, щоб заробити грошей. ОСОБА_5 також повідомив, що знає села, де це
можливо зробити і те, що коней легше за все красти. Заздалегідь
за пропозицією ОСОБА_5. вони планували вчинення злочинів та готувалися до них,
для цього вони використовували автотранспорт який був в ОСОБА_5. та в його. На вчинення
брали з собою мотузки, сокири та ножі , також старий одяг та вуздечки, але хто
саме і що брав він вже не пам'ятає . Іноді в денний час доби вони всі втрьох
їздили на його автомобілі, або автомобілі
ОСОБА_5. вивчаючи місцевість та місця розташування ферм та наявність на
кінці липня місяця 2005 року, він спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 домовилися
вчинити крадіжку коней, щоб заробити гроші, обставини при яких вони зустрілися
і як домовлялися точно оповісти не може, так як не пам'ятає . Вони на двох автомобілях, тобто його СЕАТІ та ОПЕЛІ ОСОБА_5., спільно з ОСОБА_2 вечірній
час приїхали в с. Хрещате Козелецького району, де знайшли кошару в якій були коні. Автомобілі залишили
на деякій відстані від кошари, ОСОБА_2 за вказівкою ОСОБА_5. стояв та спостерігав, щоб в разі
виникнення небезпеки їх попередити, а він та ОСОБА_5 за допомогою мотузок, які
вони заздалегідь приготували, вивели з даної кошари двох коней, яких перевели
через дорогу та забили в якійсь лісосмузі, де саме він вже не пам'ятає. М'ясо
забитих тварин завантажили в автомобіль ОСОБА_5, потім обома машинами
поїхали в сторону Броварів, щоб здати м'ясо, він на своїй машині їхав попереду, а ОСОБА_5 за ним, м'ясо двох коней
вони здали на Броварський м'ясокомбінат, зароблені гроші від цього розділили
між собою, кому скільки дісталося він вже не пам'ятає, гроші ділив ОСОБА_5
В середині серпня місяця 2005 року, точної
дати він не пам'ятає , мабуть числа 18 чи 19, він приїхав в Кобижчу на своєму
автомобілі “СЕАТ -ТОЛЕДО” червоного кольору,
в денний час зустрів в Кобижчі
ОСОБА_5 таОСОБА_2, в ході
спілкування між ними, вони домовилися вчинити крадіжку живності, це запропонував ОСОБА_5, знаряддя для забою
тварин взяли з собою. Так, вони втрьох в
денний час доби поїхали в бік московської траси, приїхавши на трасу вони
повернули в сторону Кіптів, недалеко від с. Чемер Козелецького району з правої
сторони дороги вони побачили як на пасовищі, неподалік від кошари та будки
сторожів, паслося двоє коней. Пізніше ввечері вони втрьох біля 00 годин,
приїхали до даної кошари, машину залишили біля московської траси, де ОСОБА_2
залишився для спостереження . А він і ОСОБА_5 пішли в бік кошари, де паслися
двоє коней, один з них був на припоні тобто на залізному ланцюгу, яких вони
спільно з ОСОБА_5 викрали. Потім повели їх через дорогу, після чого ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 поїхали на них верхи в бік с. Козари, а він поїхав за ними на своєму
автомобілі. Приїхавши в ліс поблизу с. Козари Носівського району, коні та ОСОБА_2 залишились в лісі, а він завіз
ОСОБА_5 в с. Кобижчу, а сам поїхав в м. Київ, де взяв у покійного знайомого ОСОБА_7 автомобіль
марки “Соболь”, на той час його знайомий
жив м. Києві, але в 2008 році він помер, адреси його він не пам'ятає, жив ОСОБА_7 по вул. Празькій. Так, взявши в нього цей
автомобіль, він наступного дня приїхав
на те місце де залишався ОСОБА_2 та коні, коли приїхав, то там був також і
ОСОБА_5 і коні були вже розроблені. Вони всі втрьох завантажили м'ясо в
автомобіль “Соболь”, яке здали на Броварський м'ясокомбінат. Скільки грошей
вони отримали за здачу м'яса точно він
повідомити не може. На той час за одного коня на комбінаті давали близько
півтори тисячі гривень, гроші ділив ОСОБА_5
Підсудний ОСОБА_1 дав показання, що в кінці листопада
місяця 2005 року, знаходячись в с. Кобижча спільно домовившись про вчинення
крадіжки коней, він спільно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, двома машинами поїхали в с.
Стодоли Ніжинського району, тобто він був на своїй автомашині, а ОСОБА_5 на
своїй машині марки “ОПЕЛЬ” білого
кольору, які були в ОСОБА_5. номера на машині він не пам'ятає. В с. Стодоли
вони приїхали в денний час, де їздили по селу, заїхали в місцевий магазин, там
купили пляшку горілки “ 5 капель-Клюква”
дляОСОБА_2 та ще якусь закуску, що саме він не пам'ятає, також в його автомобілі
чи автомобілі ОСОБА_5 були знаряддя для забою та розробляння тварин, але що і в
кого знаходилось в машині він не пам'ятає, також вони брали з собою старий
одяг. Їздивши по селу вони побачили ферму на якій були коні, тому вирішили
дочекатися темряви, а потім вчинити крадіжку живності. В нічний час вони
поставили два автомобіля неподалік від ферми, після чого втрьох пішли до
сараїв, коні знаходилися в стайні, за допомогою мотузок вони вивели четверо
коней, які повели через дорогу в колгоспний сад, де їх і забили. Коней забивали
він та ОСОБА_5 сокирою, тельбухи
залишили там же на місці, мабуть хтось із них замазав старий одяг та викинув
його, але особисто він ніякого одягу не викидав, що ще вони залишили на місці
забою тварин він не пам'ятає . М'ясо вони завантажили в його та ОСОБА_5 машину
і поїхали на м'ясокомбінат м. Бровари, де його здали, чи їздив з ними ОСОБА_2ін
не пам'ятає, гроші які були отримані за здачу м'яса, вони розділили порівну,
але скільки кому дісталося також сказати не може, так як пройшло чимала часу,
На початку грудня 2005 року, числа мабуть 8
чи 9, він спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 домовилися вчинити крадіжку коней, що
заробити гроші, обставини при яких вони зустрілися і як домовлялися точно
оповісти не може, так як не пам'ятає . Вони також на двох автомобілях, тобто
його “СЕАТІ” та “ОПЕЛІ” ОСОБА_5.,
спільно з ОСОБА_2 приїхали в с. Бобрик Ніжинського району, де знайшли ферму,
тобто сарай, мабуть вівчарню, там був один кінь, це було в кінці ферми, сарай
був цегляний, двері були мабуть не замкнені. Хто з приміщення сараю виводив
коня він не пам'ятає, вони повели його в бік якогось ставка, де цього коня і
забили. Забивав коня він та ОСОБА_5, ОСОБА_2 при цьому їм допомагав. Рештки
коня вони залишили біля цього ставка, тобто тельбухи, та голову. М'ясо забитого
коня завантажили в автомобіль ОСОБА_5, потім обома машинами поїхали в сторону
Броварів, щоб здати м'ясо , він на своїй
машині їхав попереду, а ОСОБА_5 за ним, м'ясо коня вони здали на Броварський
м'ясокомбінат, зароблені гроші від цього
ОСОБА_5 розділив між ними, кому скільки дісталося він не пам'ятає.
в січні місяці 2006 року, він на своєму автомобілі “Сеат-Толедо”, червоного
кольору, державний номер НОМЕР_1, приїхав до матері в село, де зустрівся з ОСОБА_5 та ОСОБА_2, при яких обставинах він
вже не пам'ятає. ОСОБА_5 запропонував йому та ОСОБА_2чинити
крадіжку коней. В вечірній час вони на його автомобілі поїхали в с. Хотинівку Носівського району . Не доїхавши до ферми вони
залишили машину, а самі пішли до сараїв. Згідно з розподілу обов'язків, які планувалися раніше, ОСОБА_2 залишився на
вулиці для спостереження, а він та ОСОБА_5 відкрили двері сараю, так як засов мабуть був без замка, в руках у них
були вуздечки. В сараї вони знайшли трьох
коней, наділи на них вуздечки та вивели коней, якої масті були коні він не
пам'ятає . Потім ОСОБА_2 та ОСОБА_5 поїхали на конях верхи в ліс, а він на
машині поїхав за ними, точне місце вказати він не може, але коней привели в ліс
десь між селами Підгайне та Кобижча, хто забивав коней він не пам'ятає , але
коли їх забили, то ОСОБА_2 залишився в лісі, а він та ОСОБА_5 поїхали на машині в село Кобижчу, де ОСОБА_5 взяв свою
машину марки Москвич- пірожок, щоб завантажити м'ясо . Все м'ясо забитих тварин завантажили в автомобіль Москвич, голови, шкури та внутрішні органи залишили
на місці забою тварин, вуздечки та деякі речі викинули, що ще саме викинули він
не пам'ятає . Потім поїхали двома машинами в Кобижчу , де ОСОБА_2 пішов додому,
а він та ОСОБА_5 повезли м'ясо в Київ на машині марки «Москвич». В Києві м'ясо
вони збули приватному підприємцю на ім'я ОСОБА_8, який живе в районі “Троещина”.За
м'ясо мабуть вони отримали біля 3 чи 4 тисяч гривень, які розділили між собою, ділив гроші ОСОБА_5 спільно зі ним, свою частку грошей він витратив на власні потреби.
Також в середині лютого місяця 2006
року, він спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2
домовилися вчинити крадіжку коней, щоб заробити гроші, обставини при яких вони
зустрілися і як домовлялися точно оповісти не може, так як не пам'ятає.
Вони також на двох автомобілях, тобто
його “СЕАТІ”, та “ОПЕЛІ” ОСОБА_5.,
спільно з ОСОБА_2 вечірній час приїхали, в с. Гальчин Козелецького району, що знаходиться неподалік
від с. Хрещате, там знайшли ферму, в
одному із сараїв знайшли мабуть кобилу.
Автомобілі залишили на деякій відстані від ферми, ОСОБА_2 стояв та спостерігав,
щоб в разі виникнення небезпеки їх попередити, а він та ОСОБА_5 за допомогою
мотузок, які вони заздалегідь приготували,
вивели з сараю одного коня, якого повели за село та забили в якійсь
посадці біля дороги. Тельбухи та голову
залишили на місці забою, а м'ясо забитої тварини завантажили в автомобіль
ОСОБА_5, потім обома машинами поїхали в сторону Броварів, щоб здати м'ясо , він на своїй машині їхав попереду, а ОСОБА_5 за
ним, м'ясо вони здали на Броварський м'ясокомбінат, зароблені гроші від цього
розділили між собою, кому скільки дісталося він
вже не пам'ятає, гроші ділив ОСОБА_5
Восени 2006 року, він був в селі Кобижча, де знову зустрів ОСОБА_5 таОСОБА_2, в ході розмови ОСОБА_5
знову запропонував їм вчинити крадіжку коней, при цьому повідомив свій план
дій. Так, в вечері того ж дня, точно
час та дату він не пам'ятає, вони втрьох на автомашині ОСОБА_5. марки
«Москвич», знову поїхали в с. Хотинівка
Носівського району. При цьому також брали старий одяг, сокиру,
ножі, поліетиленову плівку та мотузкові вуздечки. Машину залишили неподалік ферми, взяли
мотузкові вуздечки, та пішли до сараю, ОСОБА_2 стояв на “шухері”, з однієї сторони
, а він з другої, ОСОБА_5 зайшов в середину сарая та вивів коня білої масті, на
нього сів ОСОБА_2 та поїхав за Московську трасу в лісопосадку, а вони за ним
поїхали з ОСОБА_5. на його машині. В лісі вони забили цього коня та розробили,
хто забивав коня він не пам'ятає, але допомагали всі. Потім вони завантажили м'ясо забитого коня в автомобіль ОСОБА_5. і поїхали в Кобижчу,
внутрішні органи, шкуру та голову залишили на місці забою. В Кобижчі ОСОБА_2 пішов додому, а він та ОСОБА_5
повезли м'ясо в Київ на його машині. В Києві м'ясо викраденого коня вони збули
приватному підприємцю, отримані гроші ОСОБА_5
розділив порівну, але скільки і кому сказати не може, мабуть їм припало десь по
Допитаний як підсудний ОСОБА_2. винним себе по ст.27ч.2, ст.185ч.5 КК
України визнав повністю і дав показання, аналогічні показанням підсудного
ОСОБА_1. Крім цього, ОСОБА_2 доповнив, що якось в середині квітня 2006
року в вечірній час він зустрів у центрі
села Кобижча ОСОБА_5, який запропонував вчинити крадіжку коней на території
Носівського району. Він згодився, але поскільки того вечора не було ОСОБА_1, то
вони запропонували ОСОБА_5у Олександру взяти участь в крадіжці. Той згодився і
на автомобілі ОСОБА_5 вони поїхали в село Хотинівку Носівського району.
Приїхавши в Хотинівку автомобіль залишили неподалік від ферми і втрьох пішли на
ОСОБА_2 показав, що він залишився
спостерігати за обстановкою, а ОСОБА_5 через вікно заліз в сарай, потім
відчинили двері і вивели трьох коней. ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_5
зв»язав двох коней і сів на одного з них. Він теж сів на коня і вони поїхали до
Кобижчанського лісу. Приїхавши до Кобижчанського лісу прив»язали коней і
ОСОБА_5 сказав, що коней він не забиватиме, а комусь продасть. Що відбувалось
Допитаний як підсудний ОСОБА_3 винним себе по ст.185ч.3 КК України
визнав повністю і показав, що якось в середині квітня 2006 року він зустрів у
центрі села Кобижча своїх односельчан
ОСОБА_5 таОСОБА_2. ОСОБА_5 запропонував йому взяти участь у крадіжці
коней на території Носівського району. Він згодився і вони на автомобілі
ОСОБА_5 поїхали до села Хотинівка Носівського району. Приїхавши до ферми
автомобіль залишили неподалік, а самі пішли на територію ферми. ОСОБА_5 взяв з
багажника автомобіля мотузки, зв»язані по типу вуздечок.
показав, що він з ОСОБА_5 вийнявши скло у вікні проникли в сарай, а ОСОБА_2
залишився на вулиці спостерігати за обстановкою. З сарая вони вивели трьох
коней, з них двоє зв»язали разом і на одного коня сів він, на другого ОСОБА_2,
а ОСОБА_5 сів в автомобіль і поїхав, показуючи їм дорогу. Коней гнали цілу ніч
і під ранок приїхали в Кобижчанський ліс.Там
вони прив»язали коней до дерев і ОСОБА_5 залишився біля коней, а він з
ОСОБА_2 пішли додому. Через декілька днів він зустрів ОСОБА_5 і той дав йому
сто гривень, а решту сказав віддасть пізніше.
Допитаний як потерпілий ОСОБА_9 дав показання, що в серпнІ 2005 року він
працював пастухом ТОВ «Чемер» Козелецького району разом з ОСОБА_10. Разом вони
пасли корів на літньому пасовищі поблизу московської траси, при цьому він
використовував свого особистого коня, а його напарник пас корів на колгоспному
коні. Ввечері 18 серпня 2005 року по закінченні випасання корів вони загнали до
кошари, а обох коней прив»язали на металевий припон неподалік від їх будки.
Біля 23 години його напарник взявши вівчарку поїхав подивитись на другий літній
табір. Хвилин через 30 він повернувся і повідомив, що біля будки немає коней.
Вранці наступного дня оглядаючи прилеглу територію по інший бік траси в
лісосмузі вони знайшли металевого припона, але коней так і не знайшли.
Потерпілий ОСОБА_9. показав, що його кінь
важив 500 кг, вартість якого він оцінює в 3000 гривень.
Проаналізувавши матеріали
кримінальної справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями,
які виразились в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою
осіб, повторно, з проникненням у приміщення, у складі організованої злочинної
групи, вчинив крадіжку, тобто злочин, передбачений ст.27ч.2, ст.185 ч.5 КК
Проаналізувавши матеріали кримінальної справи суд при ходить до
висновку, що ОСОБА_2. своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого
майна за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у приміщення,
у складі організованої злочинної групи, вчинив крадіжку, тобто злочин,
передбачений ст.27ч.2, ст.185 ч.5 КК України.
Проаналізувавши матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку,
що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна за
попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення вчинив крадіжку,
тобто злочин, передбачений ст.185ч.3 КК України.
щирих показів підсудних вина ОСОБА_1,ОСОБА_2. по ст.27ч.2, ст.185 ч.5 КК
України, а ОСОБА_5. по ст.185ч.3 КК України підтверджується:
Епізод №1: протоколом огляду місця події від
31.07.2005 року, а саме кошари відділення №1 СВК «Дружба « с.Хрещате
Козелецького району (т.1 а.с.185), актом комісії СВК «Дружба» від 29.07.2005
року, яким виявлено нестачу двох голів коней (т.1 а.с.186), протоколом
відтворення обстановки та обставин події
за участю ОСОБА_1 таОСОБА_2 (т.1 а.с.199-201, 202-204),
Епізод №2:
протоколом огляду місця події від 05.03.2008 року, а саме ділянки поля
поблизу автошляху Кіпті - Глухів поблизу с.Чемер Козелецького району (т.1
а.с.226), протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_1
та ОСОБА_2 (т.1 а.с.240-242, 243-245),
Епізод №3: актом злічення коней від
19.08.05р. по ТОВ «Чемер» про нестачу одного коня (а.с.227 т.1),
Епізод №4: протоколом огляду місця події від
01.12.2005 року (т.2 а.с.8-21), актом перерахунку поголів»я коней, яким було
виявлено нестачу коней (т.2 а.с.26), протоколом відтворення обстановки та
обставин подій з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.2 а.с.68-70, 71-73),
Епізод №5: протоколом огляду місця події від
01.12.2005 року, а саме бригади відділення №2 ТОВ «пролісок» с.Бобрик
Ніжинського району (т.2 а.с.85-87), актом комісії СТОВ «Пролісок» від 09.12.2005
року, яким виявлено нестачу одного коня (т.2 а.с.88), протоколом відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_1 таОСОБА_2 (т.2 а.с.104-107,
Епізод №6: протоколом огляду місця події від
06.01.2006 року, а саме ферми ЗАТ «Воздвиженське» с.Хотинівка Носівського
району (т.2 а.с.128-130), актом перерахунку та звірки поголів»я коней від
06.12.2006 року ЗАТ «Воздвиженське», де була виявлена нестача трьох коней (т.2 а.с.136), протоколом відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.2 а.с.181-187, 188-190),
Епізод №7: протоколом огляду місця події від
20.02.2006 року, а саме території ферми №3 СВК «Дружба» с.Гальчин Козелецького
району (т.2 а.с.203-204), актом
перерахунку поголів»я коней від 20.02.2006 року, яким було виявлено нестачу
одного коня (т.2 а.с.207),
Епізод №8: протоколом огляду місця події від
15.04.2006 року, а саме території ферми ЗАТ «Воздвиженське» с.Хотинівка
Носівського району (т.2 а.с.238-240), актом перерахунку та звірки поголів»я
коней від 15.04.2006 року, яким було виявлено нестачу трьох коней (т.2
а.с.242), протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2
та ОСОБА_5а (т.2 а.с.257-260, 261-263,
Епізод №9: протоколом огляду місця події від
06.02.2008 року, а саме території МТФ ЗАТ «Воздвиженське» с.Хотинівка
Носівського району (т.1 а.с.34), актом
звірки поголів»я коней ЗАТ «Воздвиженське» с.Хотинівка, яким було виявлено
нестачу одного коня (т.1 а.с.36), протоколом відтворення обстановки та обставин
події з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1
а.с.167-169, 170-174).
Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2. винні у вчиненні злочину по ст.27ч.2,
ст.185ч.5 КК України, а ОСОБА_3 винен у вчиненні злочину по ст.185ч.3 КК
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_5. не
Обставиною, що пом»якшує покарання ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_5. є щире
каяття у вчиненому злочині. Крім цього, обставиною, що пом»якшує покарання
ОСОБА_5. є часткове добровільне відшкодування завданих збитків.
цього, обставиною, що пом»якшує покарання ОСОБА_1 є часткове добровільне
відшкодування завданих збитків. ОСОБА_1 являється вдівцем і з 2006 року сам
займається утриманням і вихованням неповнолітньої дочки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4
Вказані обставини пом»якшують покарання
ОСОБА_1 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому з
урахуванням особи винного суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 ст.69 КК України і призначити ОСОБА_1 основне покарання в
вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції
ст.185ч.5 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив злочин, який відноситься до особливо
тяжких то покарання в вигляді позбавлення волі він повинен відбувати.
ОСОБА_2. згідно санкції ст.185ч.5 КК України
повинна бути призначена міра покарання в вигляді позбавлення волі і вказане
покарання він повинен відбувати, враховуючи, що він вчинив злочин, який відноситься
Крім цього,ОСОБА_2 до покарання за новим вироком необхідно частково
приєднати невідбуте покарання по
попередньому вироку, поскільки ряд епізодів злочинів він вчинив в період
невідбутої частини покарання.
ОСОБА_5згідно санкції ст.185ч.3 КК України повинна бути призначена міра
покарання в вигляді позбавлення волі, але враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не
судимий суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства.
ході досудового слідства було пред»явлено ряд позовів до підсудних про
відшкодування шкоди.
судове засідання з»явились представники СВК «Дружба», ТОВ «Чемер», СВК «Зоря»,
ЗАТ «Воздвиженське» і підтримували свої позовні вимоги. Підсудні позовні вимоги
визнали в повному обсязі. Суд приходить до висновку, що вказані позови
підлягають задоволенню.
судове засідання неодноразово викликався представник СТОВ «Пролісок», однак в
судове засідання представник так і не з»явився, тому вказаний позов необхідно
залишити без розгляду.
Матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_5. виділені в окреме
провадження (а.с.43-45 т.3).
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину по ст.27ч.2, ст.185ч.5 КК
України і призначити йому з застосування ст.69 КК України покарання п»ять років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
ОСОБА_2асильовича визнати винним у вчиненні злочину по ст.27ч.2,
ст.185ч.5 КК України і призначити йому покарання сім років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна.
Керуючись ст.71 КК УкраїниОСОБА_2 до покарання, призначеного за новим
вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і
остаточно призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків сім років один
місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину по ст.185ч.3 КК України і призначити йому покарання три роки
позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5. ст.75 КК України - звільнити засудженого від
відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном
три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

Зобов»язати ОСОБА_5. не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з»являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_1,ОСОБА_2 на користь ТОВ СВК «Дружба» Козелецького
району 9300 гривень, на користь ТОВ «Чемер» Козелецького району 3000 гривень,
на користь СВК «Зоря» с.Стодоли Ніжинського району 9225 гривень, на користь ЗАТ
«Воздвиженське» с.Хотинівка Носівського району 15280 гривень на відшкодування
завданих збитків солідарно.

Стягнути з ОСОБА_2., ОСОБА_5. 9975 гривень на
користь ЗАТ «Воздвиженське» с.Хотинівка Носівського району на відшкодування
завданих збитків солідарно.

Позов СТОВ «Пролісок» залишити без розгляду.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити без зміни:
ОСОБА_5 підписка про невиїзд, ОСОБА_1 таОСОБА_2 перебування під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 29 лютого 2008 року, а строк відбування
покаранняОСОБА_2 рахувати з 5 лютого 2008 року.

На
вирок суду може бути подана апеляція протягом п»ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а
засудженими, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм
копії вироку.

Суддя
Дикий В.М.