У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного
В.В. і Пошви Б.М.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянувши в судовому засіданні 22 листопада 2007 року в м. Києві
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на вирок Демидівського
районного суду Рівненської області від 28 лютого 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

за ч. 2 ст. 307 КК України на п'ять років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням на два роки і покладено обов'язки, передбачені п. п. 3, 4 ст. 76
КК України.

За
ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_1 виправдано,

установила:

Суд визнав
ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 19 вересня 2006 року незаконно придбав 165
грамів особливо небезпечного наркотичного засобу - макової соломи, переніс його
до місця проживання по АДРЕСА_1, де зберігав з метою збуту.

Того ж дня
ОСОБА_1, перебуваючи у стані сп'яніння, у власному помешканні збув ОСОБА_2 55
грамів макової соломи, а решту - 110 грамів цього наркотичного засобу, яку він
переносив селом також з метою збуту ОСОБА_2, в нього вилучили працівники
міліції.

В апеляційному
порядку справа не переглядалася.

У касаційному
поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1, а справу - направити на
новий судовий розгляд. Не оспорюючи правильності встановлення судом фактичних
обставин справи та юридичної оцінки злочинних дій засудженого, твердить, що суд
безпідставно застосував до засудженого правила ст. 75 КК України і тим самим
призначив йому надмірно м'яке покарання. Звертає увагу, що звільняючи
винуватого від відбування покарання з випробуванням, суд всупереч вимогам
закону призначив йому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, яка підтримала касаційне
подання і просила скасувати вирок щодо ОСОБА_1 з направленням справи на новий
судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому
задоволенню.

Винуватість
ОСОБА_1 у незаконному придбанні, перенесенні і зберіганні з метою збуту, а
також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів за обставин,
про які йдеться у вироку, матеріалами справи доведена. У цьому разі суд, як
видно з вироку, виходив із сукупності
даних, які містяться в матеріалах справи, та врахував визнавальні показання
самого засудженого. Усе це не ставиться під сумнів і в касаційному поданні.

Кваліфікація
злочинних дій винуватого за ч. 2 ст. 307 КК України є правильною, і в колегії
суддів сумніву не викликає.

Що
ж стосується призначення засудженому покарання, то з цим рішенням колегія
суддів у повній мірі погодитися не може.

Суд
установив, що ОСОБА_1 уперше притягається до кримінальної відповідальності,
визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні матір похилого
віку, а тому дійшов висновку про можливість звільнення його від відбування
покарання з випробуванням, з чим колегія суддів погоджується.

Разом
із тим, застосовуючи до ОСОБА_1 положення ст. 75 КК України, суд призначив йому
додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке, за змістом ст. 77 КК
України, не може бути призначене засудженому у разі звільнення його від
відбування покарання з випробуванням.

Беручи
до уваги конкретні обставини справи, всі обставини, які пом'якшують покарання
винуватого, колегія суддів вважає їх такими, що з урахуванням положень ч. 2 ст.
69 КК України, дають підстави не призначати засудженому додаткового покарання,
яке передбачене в санкції ч.
2 ст. 307 КК України як обов'язкове.

Інших
даних для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора задовольнити частково.

Вирок
Демидівського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1 змінити. Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України із
застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України на п'ять років позбавлення волі, а на
підставі ст. 75 КК України - звільненим від відбування покарання з
випробуванням на два роки з покладенням обов'язків, передбачених п. п. 3, 4 ст.
76 КК України.

У решті вирок
залишити без зміни.

Судді:

Заголдний
В.В. Редька А.І. Пошва Б.М.