ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_15,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 21 травня 2015 року касаційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, в силу ст. 89 КК України не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_16,

встановив:

У касаційній скарзі представника цивільного відповідача викладено вимогу про скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Мотивовано тим, що експертиза по встановленню матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди проводилась без участі представника цивільного відповідача, у зв'язку з чим представник не міг належним чином оскаржити висновки експертизи в суді, оскільки не бачив пошкоджень на автомобілі на день дослідження. Крім того, заперечив висновки експертизи й з тих підстав, що проводилось експертне дослідження автомобіля марки «Mercedes-Benz E 320», а не марки «Mercedes-Benz E 240», д.н.з НОМЕР_1, який належить ОСОБА_7 та на який незаконно було встановлено двигун з більшим об'ємом. Вказав також, що при постановленні вироку суд не обговорив питання про передачу автомобіля у власність СТОВ «Маяк».

В запереченнях на касаційну скаргу представник цивільного позивача ОСОБА_8 просить в задоволенні скарги представника цивільного відповідача відмовити. Вважає, що судові рішення щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову є законними, обґрунтованими та мотивованими. Зазначає, що участь представників та інших учасників процесу при проведенні експертного дослідження не є обов'язковою. Крім того, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, заява про передачу пошкодженого автомобіля у власність СТОВ «Маяк» заявлена не була, тому підстав для передачі немає.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від

28 травня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного та додаткового покарань. Цим же вироком цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди задоволено, стягнуто з СТОВ «Маяк» на користь ОСОБА_7 184 463 грн. Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування заподіяної моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з СТОВ «Маяк» на користь ОСОБА_9 5 000 грн. В задоволенні решти заявлених вимог ОСОБА_9 відмовлено. Вирішено долю речових доказів на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України - автомобіль марки «Mercedes-Benz E 240», д.н.з. НОМЕР_1, після вступу вироку в законну силу вважати повернутим за належністю законному володільцю; трактор колісний «ЮМЗ 6 АЛ», д.н.з. НОМЕР_2, після вступу вироку в законну силу вважати повернутим за належністю законному володільцю.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він

7 березня 2013 року, приблизно о 19-ій годині, в темний час доби при відсутності освітлення, рухався по ґрунтовій дорозі зі сторони поля №8 Березанського району Миколаївської області в напрямку смт Березанка, що перехрещується з головною дорогою, трасою М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», на тракторі «ЮМЗ 6 АЛ», д.н.з. НОМЕР_2, та транспортуючи одночасно дві сівалки, при цьому не укомплектував свій транспортний засіб необхідними приладами і розпізнавальними засобами, котрі ідентифікували б його як негабаритний. При проїзді нерегульованого перехрестя, виїхав на головну дорогу, де в порушення Правил дорожнього руху не надав перевагу в русі автомобілю «Mercedes-Benz E 240», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_9, внаслідок чого допустив зіткнення лівою бічною частиною сівалки з передньою частиною зазначеного автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 22 жовтня

2014 року апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_10 та представника цивільного відповідача СТОВ «Маяк» - ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок суду від 28 травня 2014 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цивільного позову є безпідставними.

Як убачається з вироку, суд відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України встановивши, що засуджений ОСОБА_6 знаходився у трудових відносинах з СТОВ «Маяк» та вчинив дорожньо-транспортну пригоду керуючи трактором «ЮМЗ 6 АЛ», який на підставі договору оренди належав вказаному підприємству, правильно визначив, що цивільно-правову відповідальність за заподіяну потерпілому шкоду несе саме СТОВ «Маяк».

Як передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи автомобіля «Mercedes-Benz E 240», д.н.з. НОМЕР_1, № 7086 від 3 лютого 2014 року, який узгоджується з даними висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків власнику транспортного засобу від 16 травня 2013 року та показаннями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_11, суд визначив розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з СТОВ «Маяк» на користь цивільного позивача ОСОБА_7 в сумі 184 463 грн.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України зазначив в ухвалі мотиви, з яких виходив при постановленні ухвали, положення закону, якими керувався. Матеріали кримінального провадження свідчать, що судом ретельно перевірялись доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі представника цивільного відповідача, зокрема щодо обов'язкової участі представника цивільного відповідача при проведенні дослідження, неправильно визначеного розміру спричиненої шкоду з огляду на переобладнання автомобіля та порушення процесуального закону, оскільки пошкоджене авто мало бути повернуто не власнику, а цивільному відповідачу.

Згідно із п. 3.9 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та судових досліджень» якщо необхідно провести експертизу на місці події або огляд об'єкта за його місцезнаходженням, особа яка призначила експертизу, повинна забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об'єкта, належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу. Виходячи з викладеного, участь представника цивільного відповідача при проведенні автотоварознавчого дослідження була необов'язковою. Крім того, копії актів дослідження були вручені представнику СТОВ «Маяк», та при дослідженні їх в судовому засіданні представник не повідомляв про те, що він не погоджується з виявленими на автомобілі пошкодженнями, які вказані в цих актах.

Суд апеляційної інстанції погодився й з розміром матеріальної шкоди, що визначив суд першої інстанції, та зазначив, що твердження представника цивільного відповідача про необхідність зменшення розміру матеріальної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки факт того, що при дорожньо-транспортній пригоді був пошкоджений автомобіль «Mercedes-Benz E 240» з робочим об'ємом двигуна 2597 куб.см. не має значення для визначення матеріальної шкоди, тому що відповідно до висновку експерта фактично був пошкоджений автомобіль «Mercedes-Benz E 320» з робочим об'ємом двигуна 3199 куб.см.

Крім того, не встановлено й порушень кримінального процесуального закону при вирішенні долі речових доказів, так як у матеріалах кримінального провадження не міститься заява представника СТОВ «Маяк» про передачу їм автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1, після відшкодування завданих збитків, тому у суду й не було підстав для передачі автомобіля цивільному відповідачу.

З огляду на те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, касаційна скарга представника цивільного відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 433, 434, 436 КПК України, суд,

ухвалив:

Вирок Березанського районного суду Миколаївської області від

28 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову залишити без зміни, а касаційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14