Справа № 1-77 /2008р.
В И Р О К

І М “ Я М У К Р А Ї Н
И

23 жовтня 2008 року
Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого судді - Чугуєвської Т.П.

при
секретарі - Ткаченко В.М.

за
участю прокурора - Кириченко А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженка та мешканка с.
Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, не заміжня, освіта базова загальна середня,
працююча СТОВ «Інтер» с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області,
не судимої за ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудна по справі ОСОБА_1 маючи на
утриманні трьох неповнолітніх дітей-сина
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, сина -ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
уваги їх вихованню не приділяла, належних умов для їх нормального розвитку не
створила, що негативно вплинуло на здоров'я, фізичний та психологічний розвиток
дітей. Діти належним чином не були
підготовлені до навчання у школі, не мали і не були забезпечені необхідним
шкільним приладдям. З вини підсудної, яка не
здійснювала за ними нагляд, відвідування дітьми школи носило епізодичний характер, мали місце
систематичні пропуски занять без поважних причин, в зв'язку з чим діти не мали
можливості засвоїти в повному обсязі шкільну програму навчання.

На неодноразові профілактичні заходи,
які здійснювалися педагогічним колективом Монастирищенської ЗОШ I-III ступенів, виконкомом Монастирищенської сільської ради та районним відділом у справах
сім'ї та молоді райдержадміністрації з приводу належного виконання батьківських
обов'язків, підсудна висновків не зробила.

Рішенням Ічнянського районного суду від
6.05.2008 року неповнолітні діти були відібрані у матері без позбавлення
батьківських прав та влаштовані до
спеціалізованого дитячого закладу, де перебувають і зараз.

Наслідками злісного ухилення ОСОБА_1
від виконання своїх батьківських обов'язків стало те, що її неповнолітні діти є
розумово малорозвинутими, їх розумовий розвиток не відповідає їх особливостям,
вони погано читають, пишуть, у них заторможені пізнавальні процеси, що не
характерно для їх віку. Сімейне неблагополуччя, побутові умови відображаються
на емоційному стані дітей, їх розумовому розвитку, формуванні та розвитку у них
вольових якостей та комунікативних здібностей, що є тяжкими наслідками і в подальшому може
негативно відобразитися на їх
становленні як особистостей.

Підсудна в суді визнала себе винною
повністю та пояснила, що дійсно не приділяла дітям належної ухвали, в
результаті чого вони часто не відвідували школу, були неохайними та не засвоювали програму навчання. Умов для
навчання дітей та належного їх виховання у неї
не було. В скоєному розкаюється.

Крім визнання своєї вини самою
підсудною, її вина підтверджується показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що
підсудна неналежно відносилась до виконання своїх батьківських обов'язків, діти
епізодично відвідували школу, не вміли писати, читати, старший син вживав
спиртні напої, ходили неохайними,
голодними, тому вони були відібрані у підсудної та направлені у Комарівську школу-інтернат.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є
вихователем Комарівської школи-інтернат, в якій зараз знаходяться діти ОСОБА_1
Діти прибули до школи-інтернат не вміли ні писати, ні читати, були розумово відсталі, але тепер вони
нормально розвиваються, їм приділяється належна увага, вони не хочуть
повертатись додому.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що працюють вчителями
в Монастирищенській ЗОШ, навчали дітей підсудної, діти рідко відвідували школу,
ходили до школи неохайні, син ОСОБА_2
вживав спиртні напої, на неодноразові бесіди з підсудною вона не реагувала.
Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_10.

Крім цього вина підсудної
підтверджується матеріалами справи, а
саме: матеріалами перевірки про неналежні матеріально-побутові умови сім'ї,
акти обстеження (а.с. 3-32), копіями протоколів про обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 за
місцем її та дітей проживання (а.с.17,18), копією рішення Ічнянського районного
суду про відібрання дітей (а.с.19), характеристиками психолога
(а.с.28,30).

Дослідивши всі докази в їх сукупності
суд приходить до висновку, що підсудна своїми діями вчинила злочин,
передбачений ст. 166 КК України як злісне невиконання батьками встановлених
законом обов'язків по догляду за своїми дітьми, що спричинило тяжкі наслідки
для її малолітніх дітей.

Переходячи до міри покарання підсудної суд враховує, що вона раніш не
засуджувалась, вину визнала, а тому йому слід обрати покарання у вигляді
позбавлення волі, але з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 321-324 КПК
України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1
визнати винною за ст. 166 КК України та
обрати покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

Згідно
ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 1 рік.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу залишити попереднім -
підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до
Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд терміном 15
днів.

СУДДЯ:
Т.П.Чугуєвська