Справа № 439/1273/14-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/649/14 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальну справу № 439/1273/14-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пониковиця Бродівського р-ну Львівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 125 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2014 року

в с т а н о в и л а :

Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 125 КК України на шість місяців виправних робіт із відрахуванням десяти відсотків від суми заробітку в доход держави.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 20 липня 2014 року близько 21.00 год. на території господарства за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою с. Пониковиця Бродівського р-ну Львівської обл., він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_9 , схопив її руками за шию та обличчя, стискаючи їх, умисно наніс один удар ногою в спину, внаслідок чого вона впала на землю, після чого ребром долоні правої руки наніс два удари по шиї ззаду та копав ногами по тулубу і руках, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_9 отримала один синець на чолі справа, синець в потиличній ділянці голови, струс головного мозку, чотири синці на лівій руці, два садна на передній поверхні грудної клітки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 просить вирок скасувати та постановити вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі. Вважає, що вирок є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. При призначенні покарання ОСОБА_7 судом не враховано думки потерпілої матері ОСОБА_7 , яка просила суворо покарати обвинуваченого, оскільки він неодноразово вчиняв щодо неї протиправні дії, проте в міліцію вона не зверталася, не відшкодував їй кошти за лікування та моральну шкоду, а також не враховані конкретні обставини вчинення злочину щодо своєї матері. Судом безпідставно визнано щире каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, оскільки саме визнання вини без будь-яких активних дій на відшкодування шкоди не свідчить про наявність такої обставини. Крім цього, недостатньо враховано і обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Призначене судом покарання у виді 6 місяців виправних робіт не буде достатнім для виправлення обвинуваченого, оскільки не стане перешкодою для продовження вчинення аналогічних злочинів.

Під час апеляційного розгляду прокурор апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Потерпіла ОСОБА_9 апеляційну скаргу прокурора заперечила; пояснила, що після ухвалення вироку обвинувачений змінив свою поведінку на краще, протиправних дій щодо неї не вчиняв. Просить не призначати обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Обвинувачений апеляційну скаргу прокурора заперечив; пояснив, що він щиро розкаюється у вчиненому; на досудовому слідстві й в суді давав правдиві показання про вчинення ним злочину, повністю визнав свою вину, засуджує свій вчинок та обіцяє в подальшому протиправних дій не допускати; працює вальником лісу Бродівського дочірнього лісогосподарського підприємства "Галсільліс" і єдиний утримує свою сім`ю: дружину й трьох малолітніх дітей, 2011, 2012, 2014 років народження. Просить не призначати йому покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, сторону обвинувачення, сторону захисту й потерпілу ОСОБА_9 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.

Апеляційні доводи прокурора про невиконання судом вимог ст. 65 КК України та невідповідність призначеного обвинуваченому покарання внаслідок його м`якості колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

Суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості; обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання та праці; думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого; визнання вини та щире каяття як обставини, що пом`якшують покарання; вчинення злочину в стані сп`яніння як обставину, що обтяжує покарання, й призначив обвинуваченому покарання у виді шести місяців виправних робіт із відрахуванням в доход держави 10 відсотків від суми заробітку.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 у вчиненому щиро розкаюється, на даний час працює вальником лісу Бродівського дочірнього лісогосподарського підприємства "Галсільліс", за місцем роботи характеризується як хороший і добросовісний працівник, має на утриманні дружину й трьох малолітніх дітей, 2011, 2012, 2014 років народження, з часу ухвалення вироку протиправних дій не вчиняв, попросив у потерпілої вибачення та змінив щодо неї своє ставлення на краще. Потерпіла ОСОБА_9 просить не призначати обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що покарання у виді виправних робіт є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи прокурора про відсутність щирого каяття обвинуваченого не відповідають фактичним обставинам.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю; розповів про обставини вчиненого ним діяння, висловив жаль з приводу вчиненого та готовність не допускати в подальшому протиправних діянь.

Прокурор твердить, що визнання вини без активних дій на відшкодування шкоди не свідчить про наявність щирого каяття. Однак таке твердження не ґрунтуються на вимогах закону.

Висловлюючи таку думку, прокурор допустив підміну понять "щире каяття" та "дійове каяття" (саме останнє характеризується трьома складовими елементами: щирим каяттям, активним сприянням розкриттю злочину та відшкодуванням завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди).

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що щире каяття обвинуваченого дійсно мало місце й відповідно до вимог закону правильно враховане судом як обставина, що пом`якшує покарання.

Санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт, арешту та обмеження волі.

Суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у виді виправних робіт, яке в системі покарань, закріпленій у ст. 51 КК України, є більш суворим, ніж штраф та громадські роботи.

При цьому судом першої інстанції були враховані думка потерпілої та обставина, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього потерпіла володіє правом на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Висловлюючи вимогу про призначення обвинуваченому найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 125 КК України, прокурор не навів переконливих доводів на її обґрунтування та не довів неможливості застосування до обвинуваченого менш суворого покарання.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість, немає.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою й приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання у вигляді шести місяців виправних робіт є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4