УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/459/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року, -
Цим вироком: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 13.06.2013 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186, ст.ст. 75, 76 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, -
засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.06.2013 року та остаточно призначено покарання у виді чотирьох років семи місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано з 05.11.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 196.56 гри.
Питання про речові докази по справі вирішено в порядку ст.100 КПК України.
Згідно вироку, 14 березня 2014 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника, шляхом вільного доступу з однієї із кімнат будинку таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Nokia 301» з флеш-картою ємкістю 2 GЬ, та SIM-картою оператора мобільного зв`язку «DJUICE», без грошових коштів на рахунку, вартістю 10 грн. 00 коп. чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 817 грн. 50 коп. В подальшому викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, привласнивши його собі.
В апеляційній скарзі зі змінами захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказаний вирок, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України закрити, звільнивши його від кримінального покарання відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Вважає, вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.
Посилається на п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», згідно якого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо-тяжкими відповідно до ст. 12 КК України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Зазначає, що 23 грудня 2014 року Андрушівський районний суд Житомирської області постановив рішення, яким визнано ОСОБА_8 батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано державний орган реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини і видати нове свідоцтво про народження дитини.
Згідно довідки про склад сім`ї, виданою Бровківською сільською радою Андрушівського району Житомирської області, ОСОБА_8 проживає разом зі своїм сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини - ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В письмових запереченнях прокурор просить вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення, оскільки подача апеляційної скарги переслідує мету уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлено з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні дійсних обставин події, та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, оцінених та докладно наведених у вироку доказах.
Суд першої інстанції на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції дотримано вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 передбачених ст.67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції також враховано характер та суспільну небезпеку вчиненого, особу ОСОБА_8 , який посередньо характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, вчинив злочин в період іспитового строку, відношення останнього до вчиненого, його молодий вік дійшов вірного висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства а покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, з чим погоджується і апеляційний суд.
Що стосується апеляційних доводів адвоката ОСОБА_7 про те, що до ОСОБА_8 слід застосувати п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки 23 грудня 2014 року Андрушівським районним судом Житомирської області постановлено рішення, яким визнано ОСОБА_8 батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано державний орган реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини і видати нове свідоцтво про народження дитини, то вони є безпідставними.
Згідно п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років. Вказаний закон набрав чинності 19 квітня 2014 року. ОСОБА_8 звернувся до суду із позовом про визнання батьківства лише 29 жовтня 2014 року, в той час кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України, щодо нього перебувало на розгляді в Андрушівському суді. Тобто вказаний закон передбачає наявність неповнолітніх дітей саме на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році».
Оскільки, станом на 14 травня 2014 року ОСОБА_8 на законних підставах не був визнаний батьком ОСОБА_10 , отже і законні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» відсутні.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 , без змін.
Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її постановлення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді: