Справа № 592/2352/15-к
Провадження № 1-в/592/146/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника СВК Піженка, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми подання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перехрестівка Роменського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого: 28.07.2010 р. Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням 2 роки, -

встановив:
Подання мотивується тим, що за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2012 р. ОСОБА_4 засуджений за ст. ст. 127 ч. 1, 146 ч. 2, 125 ч. 1, 70 ч. 1, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Просять засудженого умовно-достроково звільнити від покарання, оскільки ОСОБА_4 в Сумській виправній колонії № 116 зарекомендував себе позитивно. Із представниками адміністрації колонії спілкується ввічливо та виконує їх законні вимоги. По відношенню з іншими засудженими не конфліктний та підтримує товариські стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості. Засуджений постійно залучається до суспільно-корисної праці відділення та колонії. В зимовий період залучається до прибирання прилеглої до відділення території, а в літній період - до сільськогосподарських робіт на земельних ділянках колонії по забезпеченні засуджених продовольством: вирощування овочів. До праці ставиться сумлінно, за що від начальника колонії має три заохочення. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», заплановані заходи відвідує регулярно та своєчасно. Засуджений сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.

Засуджений у судовому засіданні просив умовно-достроково звільнити його.

Представник Сумської виправної колонії та прокурор подання підтримали.

Заслухавши засудженого, представника Сумської виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2012 р. ОСОБА_4 засуджений за ст. ст. 127 ч. 1, 146 ч. 2, 125 ч. 1, 70 ч. 1, 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

При розгляді подання судом встановлено, що в матеріалах провадження міститься ряд річних характеристик, з яких більшість характеризують засудженого ОСОБА_4 посередньо.

Так, з характеристики від 16.04.2013 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що ОСОБА_4 прибув до Сумської виправної колонії (№ 116) 02.11.2012 р.; вимоги режиму тримання порушував, за що мав одне стягнення від начальника слідчого ізолятору; зарекомендував себе посередньо; участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає (а. с. 88).

З характеристики від 18.02.2014 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо; вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення; в установі перебуває на обліку, як схильний до самогубства (а. с. 115).

Вказані характеристики свідчать про небажання засудженого ОСОБА_4 до сумлінної поведінки, а також, що своєї поведінкою він подає негативний приклад іншим засудженим.

З витягу з протоколу № 5 засідання комісії установи по розгляду матеріалів про застосування ст. 82 КК України від 18.02.2014 р. вбачається, що засудженому ОСОБА_4 було відмовлено в направленні матеріалів до суду для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення.

З характеристики від 30.12.2014 р. вбачається, що за час відбування покарання в Сумській виправній колонії (№ 116) засуджений ОСОБА_4 вже зарекомендував себе позитивно (а. с. 129 особової справи).

Тобто, після вивчення особи засудженого, судом було встановлено, що до відбуття встановленої законом частки покарання (2/3) для отримання права на застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, а як тільки в грудні 2014 року він відбув 2/3 частини призначеного йому покарання, що дало йому право на умовно-дострокове звільнення, він одразу ж змінив свою поведінку і отримав позитивну характеристику від 30.12.2014 р. (а. с. 129).

На думку суду така поведінка засудженого носить ситуативний характер, тобто засуджений веде себе таким чином, щоб досягти запланованої мети.

Крім того, в матеріалах особової справи мається ряд протиріч та розбіжностей.

Так, з характеристики від 30.12.2014 р. вбачається, що засуджений ОСОБА_4 нібито з січня 2014 року приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» (а. с. 129 особової справи).

Разом з тим, в характеристиці від 18.02.2014 р. не зазначено про участь засудженого в даній програмі диференційованого виховного впливу на засуджених (а. с. 115 особової справи).

До того ж, програма «Духовне відродження», яка датована січнем 2014 року, підшита в особовій справі після ряду документів датованих вже листопадом 2014 року, що дає суду підстави для сумніву щодо дійсної участі засудженого ОСОБА_4 у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» з січня 2014 року.

Вказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення.

Таким чином, ретельно вивчивши особу засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю ситуативною поведінкою всіляко намагався отримати пільгу на умовно-дострокове звільнення від покарання та, що фактично він не довів свого виправлення, а тому враховуючи тяжкість та спосіб вчинених ним злочинів, суд вважає, що до нього на даний час не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
постановив:
В задоволенні подання начальника Сумської виправної колонії управління ДПтС України у Сумській області ОСОБА_5 та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 на 01 рік 03 місяців 28 днів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1