Провадження по справі № 1-кп/260/437/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м. Донецька у складі:

головуючого судді: Трофименко Л.Р.

при секретарі: Ткач Є.Г.

за участю прокурора:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
кримінальне провадження № за №
0001455 від 22.06.2013 року за
обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Запорізьке,
Куйбишевського району, Запоріжської
обл., громадянина України, з середньою
освітою, працюючого ПАТ «Укрметком»,
одруженого, маючого на утриманні двох
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_6, доньку ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,
мешкаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК
України, -

В С Т А Н О
В И В :

На початку червня 2013 року, ОСОБА_2,
проходячи біля нежилого приміщення, що
знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул.
Заводська 29, побачив, що у даному
приміщенні є металеві вироби та
столярні станки. У цей час у ОСОБА_2,
раптово виник злочинний намір на
викрадення чужого майна, поєднане з
проникненням у приміщення. У цей же
день, шляхом підбору ключа, ОСОБА_2
проник у нежиле приміщення, що
знаходиться за вищевказаною адресою,
та зрозумівши що обсяг роботи великий,
ОСОБА_2 вирішив залучити до
вищевказаного кримінального
правопорушення ще декілька осіб. Через
декілька днів, ОСОБА_2 зустрів свого
знайомого ОСОБА_5 та розповів йому про
те, що є можливість неофіційно
підробити, а саме: порізати металеві
вироби та столярні станки в будівлі,
яка знаходиться за вищевказаною
адресою. Також, ОСОБА_2 розповів ОСОБА_5
про те, що в нього є газовий різак з
кисневими балонами, за допомогою якого
можливо порізати металеві вироби та
столярні станки, після чого необхідно
скласти їх біля виходу з будівлі. На
пропозицію ОСОБА_2, гр. ОСОБА_5 погодився
у зв'язку з тяжким матеріальним станом.

Приблизно 19 червня 2013 року, ОСОБА_2
разом з ОСОБА_5 на автомобілі білого
кольору «Запорожець», що належить
ОСОБА_2, привезли до місця вчинення
кримінального правопорушення різак та
кисневі балони, тим самим
підготовилися до різки металу та
станків, тобто до таємного викрадення
чужого майна. В цей же день, через
декілька годин, знаходячись в с.
Каравана, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зустріли
своїх знайомих, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 і запропонували їм допомогти
порізати металеві вироби та столярні
станки, після чого скласти порізані
металеві вироби біля виходу з будівлі,
на що ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповіли
згодою, але не усвідомлювали, що
спільними діями вони вчиняють злочин і
не бажали та не допускали настання
суспільно небезпечних наслідків.

У вечорі 19 червня 2013 року, ОСОБА_2, діючи
умисно, з корисливого мотиву, проник до
нежилого приміщення, що належить
ОСОБА_4, та спільно з ОСОБА_8, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, розпочали різати
столярні станки та інші металеві
предмети та готувати до вивозу.

21.06.2013 року приблизно о 23 годині 00
хвилин гр. ОСОБА_2 під час здійснення
свого злочинного наміру, який
виражався у незаконному проникненні у
нежиле приміщення, шляхом підбору
ключа, за адресою: м. Донейцьк, вул.
Заводська, 29, з метою таємного
викрадення майна, разом з ОСОБА_8,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, не зміг довести
злочин до кінця, з причин, які не
залежали від його волі, виконавши усі
дії, які вважав необхідними для
доведення злочину до кінця з причини
того, що був затриманий
співробітниками міліції, чим заподіяв
потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на
загальну суму 149100,00 грн.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою провину у
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 15, ч.3 ст.185 КК
України, визнав повністю. Пояснив, що
дійсно 19 червня 2013 року він разом з
ОСОБА_5 на своєму автомобілі
«Запорожець», привезли до будинку,
розташованому за адресою: м. Донецьк,
вул. Заводська 29 різак та кисневі
балони, оскільки просив останнього
допомогти йому порізати станки та
металеві вироби, які він раніш побачив
у складському приміщенні за вказаною
адресою. Так як він вважав що це
приміщення покинуте та не працює, він
вирішив вкрасти станки та інші
металеві конструкції, але оскільки
об,єм роботи великий, вирішив залучити
помічників, яким про свій злочинний
намір не розповідав. В цей же день,
через декілька годин, в с. Караванна
біля магазину «У Гоши» він та ОСОБА_5
зустріли своїх знайомих ОСОБА_6, ОСОБА_7
та ОСОБА_8 і запропонував їм допомогти
порізати металеві вироби та столярні
станки які були в неробочому стані,
після чого скласти порізані металеві
вироби біля виходу з будівлі, так як
самому йому невпоратись, на що ОСОБА_8,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 погодились. Свої дії
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, він
пояснив, тим що господарь вказаного
складського приміщення попросив його
очистити склад від непрацюючих
станків, металевих конструкцій та
іншого брухту. Оскільки об,єм роботи
дуже великий, йому були потрібні
помічники, яким він пропонував
невелику оплату. Проник у приміщення,
розташоване: м. Донецьк, вул. Заводська,
№ 29, підібравши ключ до замку вхідної
двері. Працювали 19 червня 2013 року
увечорі, потім наступного дня 20 червня
2013 року, оскільки не встигли все
зробити, також працювали ще і 21 червня
2013 року, де о 23-00 годині затримані були
працівниками міліції. Порізані
металеві труби та станки складали біля
виходу, вівезти не встигли, так як були
затримані на місці події. В скоєному
щиро кається, просив суворо не карати.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України
суд, за згодою учасників судового
провадження, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
обставин, які ніким не оспорюються. При
цьому суд з'ясував правильність
розуміння учасниками судового
провадження змісту цих обставин,
добровільність позиції обвинуваченого
ОСОБА_2, а також роз'яснив, що в даному
випадку, сторони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина
ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2,
ст.185 ч.3 КК України доведена.

Дії ОСОБА_2 за ст. 15 ч. 2, ст.185 ч.3 КК
України кваліфіковані вірно, оскільки
він скоїв закінчений замах на таємне
викрадення чужого майна, поєднане з
проникненням у приміщення, при цьому
виконав усі дії, які вважав необхідними
для доведення злочину до кінця, але
злочин не було закінчено з причин, які
не залежали від його волі.

Вирішуючи питання про призначення
покарання, суд керується вимогами ст. 65
КК України, яка передбачає загальні
засади призначення покарання, зокрема:
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання; особі, яка вчинила злочин,
має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Суд призначає покарання на основі
всебічного врахування фактичних
обставин справи в їх сукупності та
визначає тяжкість конкретного злочину,
характер та ступінь участі особи в
скоєнні цього злочину, наслідки що
настали та оцінює громадську небезпеку
винної особи, образ її життя, сімейне
становище, стан здоров'я, поведінку
цієї особи до, в процесі та після
злочину, наявність інших судимостей, що
і дозволяє суду визначити необхідне та
достатнє покарання.

Таким чином, суд при призначенні
покарання ОСОБА_2, враховуючи характер
та ступінь тяжкості скоєного, те що
скоєне ним кримінальне правопорушення
відноситься до категорії тяжкого
злочину, а також особу обвинуваченого,
яка має постійне місце мешкання за яким
характеризується позитивно, працює,
має на утриманні двох малолітніх дітей,
на обліку у лікаря-психіатра та
лікаря-нарколога не знаходиться, не
судимий.

Обставинами, що пом'якшують
покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є
щиросердне каяття у скоєному та
активне сприяння розкриттю злочину .

З урахуванням усіх обставин по справі,
суд вважає, що обвинуваченому можливо
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі із застосуванням
вимог ст. 75 КК України, вважаючи, що саме
таке покарання буде найбільш
відповідати принципам та цілям його
призначення, і буде необхідним та
достатнім для його виправлення та
попередження нових кримінальних
правопорушень.

Речові докази по справі: два балони з
киснем, балон з керосином, газова
горілка, вилученні з місця події, та
передані на зберігання до камери
зберігання речових доказів
Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області, необхідно знищити.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК
України та призначити покарання у
вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України,
ОСОБА_2 звільнити від відбуття
призначеного покарання якщо він
протягом дворічного іспитового строку
не скоїть нового злочину та буде
виконувати покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_2 наступні обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію за місцем свого проживання
про зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі: два балони з
киснем, балон з керосином, газова
горілка, вилученні з місця події, та
передані на зберігання до камери
зберігання речових доказів
Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Донецької
області через Ленінський районний суд
м. Донецька, протягом тридцяти днів з
дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Донецька
Трофименко Л.Р.