У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 жовтня 2007 року кримінальну справу
за касаційним поданням заступника прокурора Рівненської області на вирок
Сарненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,

уродженця м. Сарни Рівненської області,

громадянина України,

не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 317 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 308 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 309 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього
обов'язків, передбачених пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,

уродженця м. Сарни Рівненської області,

громадянина України,

не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 317 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 308 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 309 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього
обов'язків, передбачених пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження,

уродженця м. Лохвиця Полтавської області,

громадянина України,

не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 317 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 308 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ч. 2 ст. 309 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього
обов'язків, передбачених пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 визнано винними та засуджено за вчинення
злочинів за таких обставин.

Так, 15 липня 2005 року ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_2 у підвальному приміщені будинку АДРЕСА_1 Рівненської області,
організували і утримували до кінця серпня 2005 року за допомогою ОСОБА_3 місце
для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, де незаконно
виготовляли наркотичний засіб - екстракційний опій.

15 липня 2005 року приблизно о 12 годині ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_2 з присадибної ділянки господарства ОСОБА_4, розташованої АДРЕСА_2,
таємно викрали 20 штук рослин снодійного маку.

Того ж дня ОСОБА_1 у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1, незаконно
виготовив без мети збуту наркотичний засіб - препарат з ефедрину
(псевдоефедрину), частину якого вжив, а залишок (0,043 г) зберігав у вказаному
підвальному приміщенні до вилучення його працівниками міліції.

Крім того, наприкінці серпня 2005 року ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 повторно, у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3, організували і
утримували до 13 вересня 2005 року місце для незаконного вживання та
виготовлення наркотичних засобів, де незаконно виготовляли та вживали
наркотичний засіб - екстракційний опій.

02 вересня 2005 року приблизно о 12 годині ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_2 з присадибної ділянки господарства ОСОБА_5, розташованої у с. Немовичі
Сарненського району, таємно викрали 40 штук коробочок рослин снодійного маку.

05 вересня 2005 року приблизно о 12 годині ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_2 з присадибної ділянки господарства ОСОБА_6 розташованої у с. Немовичі
Сарненського району, таємно викрали 40 штук коробочок рослин снодійного маку.

12 вересня 2005 року приблизно о 12 годині ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_3 з присадибної ділянки господарства ОСОБА_7, розташованої у с. Немовичі
Сарненського району, таємно викрали 20 штук коробочок рослин снодійного маку.

13 вересня 2005 року приблизно об 11
годині працівниками міліції у підвальному приміщенні будинку
АДРЕСА_3 було затримано ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3, у яких вилучили 370 г
наркотичного засобу - соломи маку та 1,701 г наркотичного засобу -
екстракційного опію, які останні виготовили та зберігали без мети збуту.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, просить вирок щодо них скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у зв'язку із неправильним застосуванням кримінального закону. При цьому
посилається на те, що суд, звільняючи засуджених від відбування покарання з
випробуванням, необґрунтовано призначив додаткове покарання у виді конфіскації
всього належного їм майна. Крім того, при постановлені вироку суд, всупереч вимог ч. 1 ст. 70 КК України та роз'яснень,
що містяться у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня
2003 року № 7 “Про практику призначення судами кримінального покарання”, при
визначені засудженим остаточної міри покарання застосував передбачений ст. 70
КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що
суперечить вимогам кримінального закону, оскільки однакові за видом і розміром
покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у
максимальних межах санкцій статей КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав касаційне
подання частково, перевіривши матеріали справи та доводи подання, колегія
суддів вважає, що воно підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за перелічених у вироку
обставин відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам і не оспорюються
у касаційному поданні. Кваліфікація дій
засуджених за ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст.
308, ч. 2 ст. 309 КК України також не оспорюється прокурором.

У поданні також не оспорюється застосування до засуджених ст. 75 КК
України. Проте суд, звільняючи їх від відбування покарання з випробуванням,
неправильно застосував додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно зі ст. 77 КК України, у разі звільнення особи від відбування
покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді
штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю
та військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Наведений перелік є вичерпним.

Тому вирок у цій частині підлягає
зміні.

Що стосується доводів касаційного подання про те, що суд усупереч вимог ст.
70 КК України при визначені засудженим остаточного покарання поглинув однакові
за видом і розміром покарання, то вони є правильними.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що це порушення не є підставою для
скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, виходячи з
наступного.

У відповідності до вимог ст. 69 КК України за наявності декількох обставин,
що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього
Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності притягаються вперше, позитивно характеризуються, визнали свою
вину, щиро розкаялися у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочинів, що
обґрунтовано було визнано судом обставинами, які пом'якшують покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе при призначенні
засудженим покарання за ч. 2 ст. 308 КК України застосувати ст. 69 КК України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Рівненської області задовольнити частково.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2006
року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 й ОСОБА_3 з м і н и т и.

Виключити застосування до ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 317, ч. 2
ст. 308 КК України та за сукупністю
злочинів додаткового покарання - конфіскації всього належного їм майна.

Застосувати ст. 69 КК України і пом'якшити призначене ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 308 КК України покарання до 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст.
317, ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим визначити остаточне покарання: ОСОБА_1 - 5 (п'ять)
років позбавлення волі, ОСОБА_2 - 5 (п'ять) років позбавлення волі, ОСОБА_3 - 5
(п'ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 від
відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На
підставі ст. 76 КК України покласти на них такі обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Пивовар В.Ф. Пошва Б.М.