Справа № 196/1737/14-к
№ провадження 1-кп/196/10/2015
05 червня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області
ОСОБА_4 , 03.01.2013 року о 10 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по дорозі Р-52 «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка», в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області на вулиці Комсомольській зі сторони села Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області у напрямку села Селянівка Царичанського району Дніпропетровської області.
По напрямку руху, маючи об`єктивну можливість виявити в межах видимості транспортний засіб «Фольцваген пассат» д/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному із ним напрямку та не екстрено зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом з метою надати перевагу в русі пішоходу ОСОБА_5 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, та виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не вжив заходів до негайного зменшення швидкості аж до повної зупинки автомобіля під його керуванням, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У результаті чого мало місце зіткнення вказаних транспортних засобів.
В наслідок вказаного зіткнення автомобіль «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , лівим дзеркалом заднього виду задів пішохода ОСОБА_5 , який рухався по пішохідному переходу з права на ліво та в результаті отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 70/27-773 від 08.12.2014 року, водій ОСОБА_4 , своїми діями порушив вимоги п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , знаходяться з технічної точки зору в причинному зв`язку з зіткненням транспортних засобів.
Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 252 від 22.12.2014 року пішохід ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді: вколоченого внутрішньо-суглобного перелому головки правої плечової кістки з підвивихом до гори, яке за своїм характером має ознаки середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження по критерію тривалого розладу здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).
Таким чином, своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 286 ч.1 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття, вибачення перед потерпілим.
Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 286 ч.1 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений підтвердив всі обставини, як вони викладені в обвинувальному акті. Його показання є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи та належними і допустимими доказами, наданими сторонами в процесі, які вказують на доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєнні злочину, за ознаками якого він обвинувачується. Такими є: витяг з кримінального провадження (а.с.94); протокол огляду місця ДТП (а.с.95-102); план-схема до протоколу огляду місця ДТП (а.с.103); протокол огляду транспортного засобу (а.с.104-109); висновок експерта (а.с.110); інформація прокурору (а.с.111); зберігальна розписка (а.с.112); постанова про закриття кримінального провадження (а.с.113-114); ухвала про скасування постанови про закриття кримінального провадження (а.с.115-117); додатковий висновок експерта № ДЕ 48 (а.с.118-119); постанова про закриття кримінального провадження від 16.10.2013 року (а.с.120); постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 10.12.2013 року (а.с. 121-122); додатковий висновок експерта № ДЕ 60 (а.с.123-124); постанова про залучення до провадження речового доказу (а.с.125); довідка про витрати на проведення експертизи (а.с.126); висновок експерта від 08.12.2014 року (а.с.127); висновок експерта № 252 (а.с.129-142)
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вибачення обвинуваченого не прийняв, просив задовольнити позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також враховуючи усвідомлення ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.
За таких обставин судом встановлено, що кваліфікація протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 286 ч.1 КК України є вірною.
Згідно ст. 66 ч.1 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також погоджуючись з позицією прокурора та потерпілого та беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід призначити йому покарання в межах санкції ст. 286 ч.1 КК України в виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, а саме: автомобіль «ВАЗ-2101» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та автомобіль «Фольксваген Пасат» н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , суд прийшов до переконання про можливість залишення їх у володільців.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз, суд приходить до висновку, що їх слід віднести на рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу".
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання в виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якшо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Речовий доказ, а саме, автомобіль «ВАЗ-2101» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , - залишити у володільця.
Речовий доказ, а саме автомобіль «Фольксваген Пасат» н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , - залишити у володільця.
Процесуальні витрати стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України
Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Царичанського районного суду ОСОБА_8