Кримінальне провадження № 1-кп/331/66/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Токмачка, Оріхівського району Запорізької області, гр. України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше засудженого:

1). 25.03.2010 році Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 186 ч. 1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень;

2). 21.03.2011 році Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.05.2012 році по відбуттю строку покарання;

3). 24.10.2013 році Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 місяців арешту. Покарання не відбув.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив ряд аналогічних, корисливих кримінальних правопорушень на території Жовтневого та Шевченківського р-нів м. Запоріжжя, за таких обставин:

Так, 05.11.2014 року, приблизно о 16:50 годині, ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до торгівельного стелажу із лікеро-горільчаними виробами, із супермаркету «Сільпо». що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 155-б, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Фоззі-Фуд», а саме:

- пляшку віскі «Джеймсон», вартістю 341 гривня 61 копійка, але не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони вищевказаного торгівельного центру, на виході з торгівельного центру «Сільпо»

Так, 13.11.2014, приблизно о 03.30 годин, ОСОБА_5 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, повторно, знаходячись у сквері біля пам`ятнику «Дзержинського» м. Запоріжжі, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в тому, що ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаком правої руки по обличчю потерпілого ОСОБА_7 , від чого останній впав на асфальт та отримав тілесні ушкодження, а саме: «синці околовічній області ліворуч, в області правого плеча, в області лівого стегна, садна в лобовій області праворуч, в правій скуловій області, в області лівої брови, в лівій щічній області, в області обох кистей, в проекції обох надколінників, які згідно з висновку експерта № 4827 від 12.12.2014 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження», після чого відкрито викрав майно, яке належить потерпілому, а саме:

- чоловічу зимову куртку «Колінс», темно зеленого кольору, вартість якої, згідно висновку експерта № 2080 від 28.11.2014 року складає 583 грн. 21 коп.;

- гаманець із шкіри, чорного кольору, вартістю 350 грн.;

- мобільний телефон «Lenovo S 580», корпусі чорного кольору, вартістю 2799 грн.;

- сім-карту мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не

представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку;

- сім-карту мобільного оператора «Лайф», яка матеріальної цінності не представляє, без грошових коштів на мобільному рахунку;

- зв`язку ключів від квартири, автомобіля, а також роботи, вартістю 300 грн.;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , матеріальної цінності не представляє;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н. НОМЕР_1 , матеріальної цінності не представляє;

- кільце із срібла, чоловіче, вартістю 300 грн.;

- кільце із срібла, чоловіче, вартістю 300 грн.;

- банківську карту «Приватбанк», матеріальної цінності не представляє, а всього викрав майна потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 4632 грн. 21 коп., чим завдав останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_5 13.11.2014, приблизно о 18.00 годин маючи умисел на напад з метою незаконного заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись в парку біля ЗГТ «майдан Волі» напали на ОСОБА_8 , та з погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 , яке виразилося в приставлені ОСОБА_5 ножа до шиї ОСОБА_8 почали вимагати, щоб останній зняв з себе куртку та передав їм на що ОСОБА_8 відмовився. Після чого невстановлена особа, штовхнула ОСОБА_8 , чого він впав на лавку.

ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії приставив ніж до тулуба потерпілого з правого боку. Придушивши таким чином волю потерпілого ОСОБА_8 , до опору, почав вимагати, щоб ОСОБА_8 передав йому куртку. Невстановлена особа підійшла до ОСОБА_8 , який внаслідок застосованих до нього погроз не міг оказати опір, та насильно всупереч волі ОСОБА_8 зняла з останнього куртку.

Таким чином ОСОБА_5 та невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів незаконно заволоділи, майном ОСОБА_8 , а саме:

- курткою чорного кольору без будь-яких назв з хутром білого кольору всередині, вартість якої, згідно висновку експерта № 2079 від 28.11.2014 року складає 164 грн. 40 коп.;

- грошовими коштами загальною сумою 100 грн.;

- мобільним телефоном «Самсунг Дуос», вартістю 100 грн.;

- сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 30 грн., на мобільному рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 10 грн.;

- карткою поповнення рахунку мобільного оператора «Лайф» на 40 грн., вартістю 40 грн.

А всього заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 444 грн. 40 коп., спричинивши ОСОБА_8 , матеріальних збитків на вказану суму, після чого втекли с місця вчинення злочину.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 повністю визнав свою вину по епізоду замаху на крадіжку в супермаркеті «Сільпо». По епізодах грабіжу відносно ОСОБА_7 та розбійного нападу на ОСОБА_8 свою вину не визнав. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він був засуджений Хмельницьким міськрайсудом до 5 місяців арешту. Не відбувши покарання він приїхав в Запорізьку область та поселився у сестри в Оріхівському районі. Періодично він приїжджав до м. Запоріжжя де познайомився зі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . З вказаними особами він періодично вживав спиртні напої. 05.11.2014 року він намагався скоїти крадіжку пляшки віскі з супермаркету «Сільпо», але був затриманий охоронцями супермаркету.

З приводу грабіжу стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_5 пояснив, що 13.11.2014 року він разом з ОСОБА_12 проходив повз парк, біля ЗГТ «Майдан Волі». У них не було сірників та ОСОБА_12 підійшла до незнайомого їм чоловіка, пізніше він дізнався, що це був ОСОБА_7 . Вони познайомилися та ОСОБА_7 купив спиртні напої, які вони разом вжили. ОСОБА_7 викликав таксі та пішов. Трохи пізніше, вони проходили через сквер пам*ятника «ім.. Дзержинського», та ОСОБА_12 знайшла куртку, в яку був одягнутий ОСОБА_7 . В подальшому вона віддала йому цю куртку.

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_8 , ОСОБА_5 пояснив, що 13.11.2014 року в вечірній час він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої в сквері, біля ЗГТ «Майдан Волі». В цей час повз них проходив потерпілий ОСОБА_8 . ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_8 його скривдив та погнався за ним. Він також підбіг до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб розборонити їх. ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_8 колись зняв з нього куртку. Після цього ОСОБА_9 зняв з ОСОБА_8 куртку та кинув йому свою. Він взяв у ОСОБА_9 куртку, яку той зняв з ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 віддав куртку, яка належала потерпілому ОСОБА_7 . Після цього вони пішли на вокзал «Запоріжжя-2» де і були затримані працівниками міліції.

У зв`язку з частковим визнанням своєї вини ОСОБА_5 суд керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів підтверджуючих факти грабежу ОСОБА_7 та розбійного нападу на ОСОБА_8 , а також дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його вина повністю доказана дослідженими в ході судового слідства доказами та підтверджується.

· показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що вночі 13.11.2014 року

він повертався додому після зустрічі з товаришем. В парку, який знаходиться біля ЗГТ «Майдан Волі» він зустрів обвинуваченого, який був разом з дівчиною. Він пригостив їх пивом, після чого викликав для себе таксі. Коли він йшов через сквер, біля пам`ятника «Дзержинському» на нього ззаду напав обвинувачений, який наніс йому удар кулаком по обличчю, після чого він впав. Обвинувачений зняв з нього куртку та пішов. Коли його запросили до міліції, він побачив та впізнав ОСОБА_5 та ще одного чоловіка, на якому буда одягнута його куртка.

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 13.11.2014 року

близько 18 год. 00 хв. він, повертаючись додому, проходив через парк біля ЗГТ «Майдан Волі». Тільки він увійшов до парку до нього підійшли двоє незнайомих йому чоловіків, одного з них він впізнав на досудовому слідстві, як обвинуваченого ОСОБА_5 . ОСОБА_5 приставив до його шиї ніж та почав вимагати, щоб він віддав йому куртку. Чоловік, який знаходився разом з ОСОБА_5 штовхнув його у груди та він впав на лавку. Другий чоловік, який був разом з ОСОБА_5 зняв з нього куртку а потім передав її ОСОБА_5 . При затриманні ОСОБА_5 він зразу ж впізнав його. На ньому була одягнута куртка, яка належала йому;

- показами свідка ОСОБА_9 , який допитаний на досудовому слідстві в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_13 в порядку ст. 225 КПК України. Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він познайомився з обвинуваченим ОСОБА_5 13.11.2014 року біля церкви. З ОСОБА_5 була дівчина. До них підійшов ще один незнайомець високо зросту та вони вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв до них підійшов ще один хлопець. ОСОБА_5 сказав чоловіку високого зросту: «Зараз гепнемо». Він їх відмовляв, але вони його не послухалися. Вони підішли до незнайомця, при цьому у ОСОБА_5 був ніж. Чоловік високо зросту зняв з незнайомця куртку та передав її ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_5 зняв з себе куртку та віддав йому, він одяг цю куртку а свою кинув потерпілому. Куртку, яку забрали у незнайомця, ОСОБА_5 одяг на себе (т. 4 а. с. 77-79);

- показами свідка ОСОБА_10 , який допитаний на досудовому слідстві в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_13 в порядку ст. 225 КПК України. Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 13.11.2014 року у вечірній час на вокзалі «Запоріжжя-2» він зустрів ОСОБА_5 та дівчину, з якими він вжив спиртні напої. В процесі бесіди ОСОБА_5 розповів йому, що він забрав куртку у незнайомого чоловіка. В цей час приїхали працівники міліції та затримали їх;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка допитана за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконферентзв*язку. Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 13.11.2014 року вона разом з ОСОБА_5 вживала спиртні напої. Подробиць скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_5 ю вона не пам`ятає.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом особистого обшуку ОСОБА_5 , в ході якого вилучено куртку чорного кольору з капюшоном та металевий ніж (т. 4 а. с. 70-76);

· протоколом огляду ножа та чоловічих курток (т. 4 а. с. 27);

· речовим доказом (ніж, вилучений у ОСОБА_5 ) (т. 4 а. с. 28);

· речовими доказами (куртки, які належали потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (т. 4 а. с. 30-33);

· протоколом пред*явлення особи до впізнання, згідно якого потерпілий

ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила на нього розбійний напад (т. 4 а. с. 92-95);

· протоколом пред*явлення особи до впізнання, згідно якого потерпілий

ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила відносно нього грабіж (т. 4 а. с. 109-112);

· протоколом пред`явлення до впізнання речей, згідно до якого потерпілий

ОСОБА_7 впізнав куртку, яку в нього забрав обвинувачений ОСОБА_5 (т. 4 а. с. 106-108);

· висновком судово-медичної експертизи № 4827 від 12.12.2014 року, згідно

якого у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді «синці околовічній області ліворуч, в області правого плеча, в області лівого стегна, садна в лобовій області праворуч, в правій скуловій області, в області лівої брови, в лівій щічній області, в області обох кистей, в проекції обох наколінників» (т. 4 а. с. 36-37);

· висновком товарознавчої експертизи № 2080 від 28.11.2014 року, згідно якого

ринкова вартість з урахуванням зносу куртку, яка належить потерпілому ОСОБА_7 складає 583, 21 грн. (т. 4 а. с. 42-48);

· висновком товарознавчої експертизи № 2079 від 28.11.2014 року, згідно якого

ринкова вартість з урахуванням зносу куртку, яка належить потерпілому ОСОБА_8 складає 164, 40 грн. (т. 4 а. с. 53-58)

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та кладе в обґрунтування вироку.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки вони протирічать усім іншим доказам, дослідженим у судовому засіданні. Покази обвинуваченого суд розцінює як спробу уникнути кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

· за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення

чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

· за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),

поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

· за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном,

поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Як пом`якшуючих так і обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений, не відбув покарання за попереднім вироком, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, опосередковано характеризується за час перебування у слідчому ізоляторі. На обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 на суму 4049 грн. Цивільний позов обґрунтований, підтверджений матеріалами кримінального провадження та підлягає задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого оскільки експертизи проводилися державною установою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання:

· за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з

конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого

покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.10.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 7 (семи) років 7 (семи) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 14.11.2014 року згідно ухвали слідчого судді від 14.11.2014 року. До набрання вироку законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 10 м. Запоріжжя.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 4049 (чотири тисячі сорок дев*ять ) гривень.

Речові докази:

· пляшка віскі «Джеймсон», яка знаходиться на відповідальному зберіганні у

представника ТОВ «Фоззі-Фуд» - залишити ТОВ «Фоззі-Фуд» зна належністю;

· ніж, який зберігається в камері схову речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ

ГУМВС України в Запорізькій області за квитанцією № 5091 знищити;

· куртка чорного кольору з трьома чорними полосами на рукавах, із хутром

білого кольору всередині, без будь-яких маркувань, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити йому за належністю;

· куртка сіро-зеленого кольору з маркуванням «Колінс», яка знаходиться на

відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити йому за належністю;

· куртка чорно-червоного кольору з сірими вставками на рукавах яка зберігається

в камері схову речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за квитанцією № 5102 знищити

· ДВД - диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження

зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: