Провадження № 1-кс/461/6784/14
УХВАЛА
іменем України

24.11.2014 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Галицького району м. Львова у відмові внесення відомостей у ЄРДР згідно заяви від 17.11.2014 року, та зобов`язання прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 внести відомості в ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення, зазначені у заяві від 17.11.2014 року, -
в с т а н о в и в :

Скаржник звернулася до суду із скаргою від 20.11.2014 р., яка була передана слідчому судді 21.11.2014 р., про визнання протиправною бездіяльності прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 , що полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР згідно заяви-повідомлення від 17.11.2014 року, та зобов`язання прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 внести відомості зазначені в заяві-повідомленні ОСОБА_4 від 17.11.2014 року про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник покликається на те, що нею 17.11.2014 року прокурору Галицького району м. Львова була подана відповідна заява-повідомлення про вчинення слідчим Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_6 , старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУ ОСОБА_7 , та іншими працівниками слідчо-оперативної групи Галицького РВ було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 356, 364, 365, 366, 367, 186, 194, 162 КК України. Підставою для подачі вказаної заяви-повідомлення стало те, що 17 листопада 2014 року старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 разом з іншою группою осіб без рішення суду було зламано вхідні двері квартири АДРЕСА_1 , та потім зайшли в квартиру та заволоділи майном, що перебуває у власності інших осіб. Викликана слідчо-оперативна группа Галицького РВ ЛМУ ГУВМСУ у Львівській області на чолі зі слідчим ОСОБА_8 , яка прибула на місце події о 13 год.00 хв. 17.11.2014 р. не припинила вчинення державним виконавцем та іншими особами протиправних дій, не захистила прав та свобод ОСОБА_4 від протиправних посягань, та використовуючи свої повноваження фактично сприяла вчиненню злочину та незаконному проникненню до житла, що привело до відкритого заволодіння майном на суму близько 360000 грн. Вказана квартира належить скаржнику на підставі прва власності. . Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладено, але не пізніше 24 годин після подання заяви зобов`язаний внести відомості в ЄРДР та розпочати розслідування. Стверджує, що на день подачі скарги відомості в ЄРДР не внесені. Відповідь яка була нею отримана від 18.11.20014 року за № 04/8-382-14 від прокурора Галицького району м. Львова, скаржника не влаштовує, оскільки згідно неї у внесенні даних до ЄРДР за її заявою їй було фактично відмовлено.
В судовому засіданні скаржник вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення. Просить скаргу задоволити в повному обсязі.
Прокурор проти скарги заперечив, зазначивши, що за результатом розгляду скарги ОСОБА_4 від 17.11.2014 р. прокурором Галицького району м. Львова ОСОБА_5 було надано відповідь скаржнику від 18.11.20014 року за № 04/8-382-14. За результатами розгляду вказаної заяви прокуратурою Галицького району м. Львова було встановлено, що 17.11.2014 р. за адресою АДРЕСА_2 , старшим державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 проводилися виконавчі дії на підставі виконавчого листа Франкіського районного суду м. Львова. При цьому, державний виконавець діяв в межах положень Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для затримання державного виконавця в порядку ст. 208 КПК України в працвників Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області не було. Також не було об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення протиправних дій слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_8 , а тому викладені відомості не підлягають внесенню до ЄРДР, в порядку передбаченому ст. 214 КПК України. Крім того, скаржнику було повідомлено, що її звернення в частині можливого вчинення кримінального правопорушення державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 було напрвлено для перевірки в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Судом встановлено, що 17.11.2014 року скаржником прокурору Галицького району міста Львова подано заяву-повідомлення про вчинені кримінальні правопорушння з правовою кваліфікацією за ст.ст. 356, 364, 365, 366, 367, 186, 194, 162 КК України щодо слідчого Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_8 , старшого державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУ ОСОБА_7 , та інших працівників слідчо-оперативної групи Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, якими на думку скаржника, було вчинено кримінальні правопорушення під час проведення виконавчих дій 17.11.2014 р. при проникненні в квартиру скаржника за адресою АДРЕСА_2 , та вилучення речей скаржника. Як вбачається з матеріалів скарги, 17.11.2014 р. за адресою м. Львів, вул. Костюшка 16/1, державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7 проводилися виконавчі дії на підставі виконавчого листа Франкіського районного суду м. Львова. При цьому, державний виконавець діяв в межах положень п. 4 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого державний виконавець вправі безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища. Виходячи в вказаної норми Закону приходжу до переконання, що підстав для затримання державного виконавця в порядку ст. 208 КПК України працвниками Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області не було, а тому в їх діях не вбачається протиправних дій, на які покликається скаржник.
Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407 (далі - Інструкція № 1050), де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.
Згідно з пунктом 5.3.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 р., заявник також попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про то підписом зазначається у протоколі.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або КупАП (п. 3.5 Інструкції № 1050) і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч.1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльність слідчого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним. Тому, виходячи з цього, вимога скаржника щодо визнання протиправною бездіяльності прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, вказні в заяві-повідомленні від 17.11.2014 р., не підлягає до задоволення, оскільки її задоволення в цій частині буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України.
На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_4 скарги про визнання протиправною бездіяльності прокурора Галицького району м. Львова, що полягає у відмові внесення відомостей у ЄРДР згідно заяви від 17.11.2014 року, та зобов`язання прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 внести відомості в ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення, зазначені у заяві від 17.11.2014 року, оскільки факти викладені у її скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду у суді.

Керуючись ст.ст. 22, 214, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення у ЄРДР згідно заяви-повідомлення від 17.11.2014 року, та зобов`язання прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_5 внести відомості зазначені в заяві-повідомленні ОСОБА_4 від 17.11.2014 року про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1