У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Канигіної Г.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20
листопада 2008 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційним поданням
заступника прокурора Херсонської області на вирок Голопристанського районного
суду Херсонської області від 3 липня 2008 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше неодноразово
судимого за

корисливі
злочини, останній раз 21 травня 2008 року за ч.2 ст.185 КК України, а на
підставі ч.4 ст.70 КК

України
остаточно визначено покарання 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією
майна,

засуджено за ч.1 ст.309 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На
підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням
призначеного вироком від 21 травня 2008 року та остаточно
визначено 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним
у тому, що він у вересні 2006 року, перебуваючи на території лісових насаджень
у с.Праві Солонці Цюрупинського району Херсонської області, зібрав верхівки
конопель, які переніс за місцем свого проживання у будинок АДРЕСА_1, де
виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс і зберігав його при
собі. 25 листопада 2006 року, близько 12 години 30 хвилин, працівники міліції
під час обшуку ОСОБА_1 виявили та вилучили 17,2 г канабісу.

В
апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1 не розглядалась.

У
касаційному поданні прокурор вказує на те, що місцевий суд, призначаючи ОСОБА_1
покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, не визначив яка саме частина майна
підлягає конфіскації. З урахуванням наведеного, просить вирок щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Висновки
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та
кваліфікацію його дій за ч.1 ст.309 КК України є вірними і у поданні прокурора
не оспорюються.

Вказавши
у вироку про застосування до засудженого додаткового покарання у виді
конфіскації майна за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, місцевий суд фактично ухвалив конфіскувати
все майно засудженого ОСОБА_1, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.59 КК
України, якщо конфісковується частина майна, суд повинен зазначити яка саме
його частина конфісковується, або перелічити предмети, що конфісковуються.

Крім
того, з матеріалів справи вбачається, що вироком Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2007 року ОСОБА_1
було засуджено за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна, а на підставі ч.4 ст.70 КК України вказане
покарання частково приєднано до покарання визначеного вироком Цюрупинського
районного суду Херсонської області від 21 травня 2008 року та остаточно
визначено за сукупністю злочинів 7 років 2 місяці позбавлення волі з
конфіскацією майна. Отже, доводи
прокурора з цього приводу позбавлені підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційного подання заступника прокурора Херсонської області на
вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 3 липня 2008
року щодо ОСОБА_1 відмовити.

C у д д і :

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Канигіна Г.В.