Справа № 640/1023/14-к
н/п 1-кс/640/4579/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
встановив:
До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій скаржники просять скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження .
На обґрунтування скарги скаржники зазначають, що постановою слідчого СУ ГМВС України в Харківській області від 09.06.2015 закрито кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 120, ч. 3 ст. 136, ч. 1 ст. 289 КК України. Вказане кримінальне провадження відкрито за фактом смерті їх сина, та закривалося постановами слідчих чотири рази. Ухвалою колегії суддів від 30.03.2015 звернуто увагу на те, що слідчим не надано правильну юридичну оцінку зібраним по справі доказам, при цьому апеляційний суду не ставив перед слідчим та прокуратурою будь-які задачі. Вважають, що зібрано достатньо доказів для пред`явлення підозри, виходячи з їх показань, показань свідків та іншим матеріалів кримінального провадження. Постанова слідчого підлягає скасуванню, оскільки невідповідність висновків слідчого обставина справи потягнуло незастосування до винних осіб норм кримінального права (а.с. 2-6).
Скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи скарги підтримали, просили вимоги задовольнити.
Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_7 в судовому засіданні 23.06.2015 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи, що постанова про закриття кримінального провадження винесена законно, обґрунтовано.
Слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги, прокурор в судовому засіданні 23.06.2015 повідомив, що слідчий перебуває у щорічній тарифній відпустці. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність вказаної особи не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею з наданих матеріалів встановлено, що 28.10.2011 слідчий СВ Липецького відділу ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 своєю постановою порушив кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.136 КК України за фактом ненадання 07.07.2011 присутніми навколо особами допомоги ОСОБА_9 , який, будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в акваторії річки «Харків» в с.Циркуни, Харківського району, Харківської області, став тонути, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_9 .
Згідно постанови слідчого Липецького відділу ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 від 27.02.2012 порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_11 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння ним 07.07.2011 р. транспортним засобом «Москвич-2141», д.н. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_9 .
Постановою Харківського міжрайонного прокурора ОСОБА_12 від 27.02.2012 порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_13 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України за фактом крадіжки 07.07.2011 мобільного телефону «Beng Simens CL 71», який належав ОСОБА_9 .
Згідно п.10 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 р., який набув чинності 20.11.2012 р., кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанції та Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.
Відповідно до п.22 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 р., який набув чинності 20.11.2012 р., був створений Єдиний реєстр досудових розслідувань з метою єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження.
У зв`язку із набуттям чинності Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 р. та на виконання вищезазначених положень слідчим було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 120 та ч.3 ст. 136 КК України.
Скасовуючи вказану постанову від 27.02.2014, в мотивувальній частині ухвали від 27.03.2014 слідчий суддя зазначив, що під час досудового слідства органом досудового слідства не було прийняте остаточне рішення по кримінальній справі, що була порушена 27.02.2012 відносно ОСОБА_11 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України за фактом незаконного заволодіння ним 07.07.2011 транспортним засобом «Москвич-2141», д.н. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_9 . Постанова про порушення даної кримінальної справи в судовому порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 р., скасована не була; після 20.11.2012 відомості про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчим внесені не були, а постанова слідчого ОСОБА_14 від 27.02.2014 про закриття кримінального провадження не містить остаточних висновків про наявність чи відсутність в діях осіб складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Тобто, заява потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про незаконне заволодіння ОСОБА_11 автомобілем їх загиблого сина залишилася не вирішеною. Крім того, під час досудового розслідування слідчим ОСОБА_14 так і не були усунуті протиріччя у показах ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стосовно часу виклику міліції та швидкої, а також остаточно не з`ясовано хто саме їх викликав ОСОБА_11 чи ОСОБА_17 . Під час розслідування необхідно більш ретельно опитати свідка ОСОБА_17 щодо обставин подій, свідком яких він став та про стан річки у період часу, коли він там опинився. В разі необхідності, з метою усунення протиріч провести одночасний його допит з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , та/або слідчий експеримент (т.4 а.с. 4-5).
Скасовуючи постанову слідчого від 26.12.2014, колегія суддів в мотивувальній частині ухвали від 30.03.2015 зазначила, що слідчий у постанові від 26.12.2014 обмежився викладенням пояснень, отриманих при допиті свідків у кримінальному провадженні, проте жодного правового аналізу та оцінки цим доказів не надав. Постанова взагалі не містить опису обставин, які встановив слідчий за результатами досудового розслідування. При цьому постанова слідчого не містить висновків про те, які саме ознаки складу кримінального правопорушення в діях певних осіб відсутні (т. 4 а.с. 130-131).
Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 09.06.2015 підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 09.06.2015 не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеним нижче доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Скасовуючи попередню постанову слідчого від 26.12.2014 про закриття даного кримінального провадження, колегія суддів в ухвалі від 30.03.2015 прийшла до висновку про наявність підстав до скасування цієї постанови слідчого через відсутність правового аналізу та оцінки доказів (т. 4 а.с. 130-131). На теперішній час ці вказівки суду апеляційної інстанції в повному обсязі органом досудового розслідування не виконані.
За таких обставини матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення, та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1