Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/72/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дєтковичі Дрогочинського району Брестської області Республіки Білорусь, українця, громадянина України, паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, судимого:
- 27.12.2010 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 30 діб арешту;
-13.07.2011 року тим же судом, за ч.3 ст.185 КК України на п`ять років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки;
-08.02.2012 року тим же судом за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі, 20.06.2014 року звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року за ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.06.2014 року з невідбутим строком покарання 3 роки, 1 місяць, 26 днів, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
28 січня 2015 року, об 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловому будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються не поміченими, зі столу кухонної кімнати зазначеного будинку, таємно викрав планшет білого кольору торгової марки «Леново А3300», вартістю 1800.00 грн., який належить ОСОБА_5 , заподіявши при цьому потерпілій матеріальних збитків на вищевказану суму та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він 28.01.2015 року, об 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку ОСОБА_6 , який розташований в АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони залишаються не поміченими, зі столу кухонної кімнати вказаного будинку викрав планшет білого кольору, марки «Леново А3300», що належить ОСОБА_5 . Після чого вийшовши із будинку, попрямував на залізничний вокзал м.Олевська, де у залі очікування заснув. А 29.01.2015 року, прокинувшись, у ранці планшету не виявив. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання. Завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5 ,зобов`язується відшкодувати, надавши останній розписку.
Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні надала суду показання, підтвердивши те, що вона до 28.01.2015 року мала у власності планшет білого кольору, марки «Леново А3300». 28.01.2015 року, об 23.00 годині вона перебувала у будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , де в кухонній кімнаті будинку залишила вказаний планшет на якому дозволила гратися дітям. В цей час у зазначеному будинку перебував і ОСОБА_3 , який був на підпитку. Через деякий час ОСОБА_3 , пішов від них. А ще через невеликий проміжок часу, коли вона збиралася йти додому, і зайшовши до кухонної кімнати по планшет, марки «Леново А3300» виявила відсутність останнього. Про виявлене вона повідомила працівників міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області. Планшет придбала за 1800 грн. Цивільний позов наразі пред`являти до обвинуваченого не буде, оскільки ОСОБА_3 , зобов`язався відшкодувати їй завдану матеріальну і моральну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі. Просить суд не застосовувати до обвинуваченого сурового виду та міри кримінального покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу винного, його вік та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Разом із тим, при визначенні міри і виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує і те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, по місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, його вік, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззаперечне визнання своєї провини, оскільки ОСОБА_3 , надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, бажання відшкодувати завдану від його протиправних дій шкоду потерпілій, думку потерпілої щодо застосування до обвинуваченого кримінального покарання, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання до нього кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.2 ст.185 КК України, суд -
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому трьох років іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_3 , запобіжний захід особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1