Справа №: 127/911/15-к
Провадження №: 1-кп/127/396/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 28.10.2014 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки, Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше засуджувався:
· Жмеринським міжрайонним судом Вінницької області 29.10.2004 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Постановою Жмеринського районного суду Вінницької області від 13.07.2005 звільнений на підставі Закону України «Про амністію», в силу ст.ст. 89, 90 КК України є особою раніше не судимою,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 будучи членом у відповідності до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», терористичної організації «Луганська народна республіка» (в подальшому - ЛНР), одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, здійснював участь у терористичній організації.
Так, ОСОБА_7 , у період з 24.07.2014 по 16.08.2014 приєднавшись до складу терористичної організації «ЛНР», а саме її підрозділу «Батальйон спеціального призначення «Лєший», діючи під позивним « ОСОБА_8 », отримавши військову форму одягу та вогнепальну зброю, згідно з розподілених керівниками вказаної терористичної групи обов`язків, виконував функцію озброєного чергування на території та у приміщенні Управління СБУ у Луганській області де з використанням вогнепальної зброї, ніс караульну службу позмінно, з метою завдання збройного супротиву співробітникам правоохоронних органів та військовослужбовцям збройних сил України у разі спроби штурму будівлі СБУ в Луганській області для її звільнення.
Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи у складі вказаного підрозділу «ЛНР», здійснював охорону блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на посаді кулеметника та з використанням вогнепальної зброї, виконував функції озброєного чергового.
Також, ОСОБА_7 09.11.2014 приблизно о 14:45 год., перебуваючи поблизу центрального входу до ринку «Урожай», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Матроса Кішки, 49, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи осколкову наступальну ручну гранату РГ Д-5 із уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРІ М-2 (вказані предмети, відповідно до висновку експерта № 31/429 від 11.12.2014 у конструктивному поєднанні є бойовим припасом), які було виявлено та вилучено у ОСОБА_7 09.11.2014 працівниками СБУ у Вінницькій області в ході огляду місцевості. Вказані предмети ОСОБА_7 носив при собі у власному одязі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину в вчинених злочинах визнав частково, а саме за ч. 1 ст. 258-3 КК України вину визнав у повному обсязі за ч. 1 ст. 263 КК України вину не визнав та надав суду наступні показання, що він працював на роботі в м. Москва. Йому зателефонував його брат ОСОБА_9 та повідомив, що він воює на стороні «ДНР», він сів на потяг та поїхав до м. Донецьк де зустрівся зі своїм братом на залізничному вокзалі та попросив його поїхати разом із ним додому однак брат відмовився та сказав їхати йому до Білорусії попросити там притулку, що б на територію України не заїжджати оскільки він воює на стороні «ДНР», а тому у нього можуть бути проблеми. Приїхавши до Білорусії він звернувся до міграційної служби де йому почали робити документи, перебував він там близько місяця, однак документів він не дочекався та поїхав до м. Москви працювати. Через кілька тижнів після повернення до м. Москви до нього знову зателефонував його брат та попросив його допомогти, а саме знайти машину та вивезти його з під м. Краматорська оскільки він був у оточені збройних сил України та не міг самостійно покинути територію. ОСОБА_7 запитав у знайомих чи не має у когось автомобіля та ні у кого не було автомобіля та ніхто не хотів їхати до м. Краматорська, а тому він вирішив поїхати туди самостійно.
У м. Москва він знайшов людей які за визначену суму грошей пообіцяли його довезти до м. Донецька та допомогти пройти кордон, який не контролювали представники України. Його привезли до кордону та показали кудою треба пройти тобто з другого боку кордону де його зустрів чоловік на прізвисько « ОСОБА_10 », з ним він обговорив суму за яку останній мав допомогти йому з проїздом до м. Донецька, однак по дорозі їм повідомили, що дорогу бомблять та вони поїхали до м. Луганська звідки через пару днів мали поїхати до м. Донецька.
Крім того, як зазначив обвинувачений ОСОБА_7 , що у м. Луганську його арештували представники «ЛНР» та посадили на два тижні до підвалу приміщення СБУ у Луганській області, а потім йому запропонував керівник батальйону «Лєший» піддаватися тортурам та знущанням, як полонений або стати на їх сторону та допомагати «ЛНР», на що він погодився. Мети вступати у «ЛНР» у нього не було він приїхав виключно допомоги брату. Документів він ніяких не підписував у останній день йому видали пропуск по якому він міг виходити до міста. Перепустку йому видали у канцелярії, у перепустці зазначалась тільки ім`я та фамілія. Форму він знайшов самостійно оскільки його одяг зносився, зброю йому видавали представники «ЛНР», а саме автомат «СКС» для того щоб у випадку нападу на будівлю СБУ у Луганській області він міг повідомив інших про наступ. Заробітну плату йому не обіцяли та ніякої винагороди не давали.
Близько двох тижнів ОСОБА_7 виконував обов`язки озброєного чергового, один тиждень патрулював приміщення СБУ у Луганській області, одинадцять тижнів патрулював блок пост «Олександрівський», який знаходився біля села «Олександрівка» недалеко від м. Луганськ. Спочатку у нього була гвинтівка, а потім кулемет, який він перевіряв та робив з нього кілька пострілів, щоб впевнитись, що він справний, у кулеметі були бойові набої. Зверталися до нього не по імені, а по кличці «Кощєй». Мобільного телефону у нього не було, він був зачинений у сейфі разом з його грошима та паспортом, користувався тільки комп`ютером коли був увімкнений генератор, так як електроенергії не було. Через комп`ютер він заходив до соціальної мережі «Вконтакт» де спілкувався з друзями, а саме з ОСОБА_11 . Також скидав у вказану мережу фотографії де він зі зброєю та у формі. Можливості віддати зброю та відмовитися від участі в «ЛНР» він не мав, оскільки це розцінювалося як дезертирство.
У конфліктах зі збройними силами України, добровольчими підрозділами чи батальйонами участі не приймав. На блок пості копав собі бліндаж та допомагав на кухні. Коли він приїхав з чергового чергування йому зробили пропуск, щоб він міг виходити до міста та повернули його паспорта та мобільний телефон. Вийшовши до міста він зловив таксі та поїхав. На кордоні в сторону Російської Федерації він зустрів знайомого, який оплатив йому квиток на автобусі до м. Москва. Приїхавши в м. Москва він зустрівся з братом який на той час також уже був у м. Москва. З ОСОБА_12 спілкувався через Інтернет однак їй не погрожував. Через деякий час повернувся на Україну, додому.
У м. Вінниці на базарі «Урожай» до нього підійшов незнайомий йому чоловік та запропонував купити у нього ручну гранату на, що він погодився. Як тільки він придбав гранату та відійшов від ринку «Урожай» то одразу був затриманий працівниками СБУ та доставлений для допиту до приміщення СБУ в м. Вінниці. При затриманні у м. Вінниці у нього вилучили гроші, мобільний телефон, паспорти, ручну гранату, та флеш накопичувач з особистими даними з життя та фотокартки.
Крім того, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 змінив свої показання та зазначив, що ручну гранату йому підкинули працівники міліції та те, що він не купував вказану гранату на ринку «Урожай» та на вказаній гранаті не має його відбитків пальців. Також, обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що під час його затримання йому було завдано тілесних ушкодження працівниками міліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , суду надав наступні показання, що обвинуваченого ОСОБА_7 він знає ще з дитинства, вони проживали в одному районі. Йому стало відомо з переписки у соціальні мережі «Вконтакті» з ОСОБА_13 , що він воює на стороні «ЛНР». Коли ОСОБА_7 дізнався, що його брат ОСОБА_9 воює на стороні «ДНР» він попросив його поїхати разом з ним до м. Луганськ та забрати брата додому, однак він відмовився, а тому ОСОБА_7 поїхав туди сам, та через деякий час писав йому та просив, щоб останній допоміг йому виїхати з Луганської області. Пізніше ОСОБА_7 писав йому, що виїхав до Білорусії та вчився на стрілка, відправляв йому фотографії де він у військовій формі зі зброєю. Далі він поїхав до м. Москва та телефонував йому з номерів мобільного зв`язку Російської Федерації та передавав погрози від свого брата, який погрожував розправою, якщо він буде комусь розповідати, що він та його брат воюють на стороні «ЛНР». ОСОБА_7 писав йому, що воює на стороні «ЛНР» та присилав фотографії де він зі зброєю та у військовій формі. Через деякий час до нього додому приїжджали працівники СБУ та вилучали у нього ноутбук та у його присутності оглядали його сторінку у соцмережі «Вконтакті». Після чого складався протокол та він його підписував. Зауважень до протоколу не було.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , суду надала наступні показання, що обвинуваченого ОСОБА_7 вона знає приблизно шість років, колись вони разом працювали у барі у м. Жмеринка. Наскільки їй відомо ОСОБА_7 їздив до Росії на заробітки, також у нього є ще два брати, один з братів на ім`я ОСОБА_9 працює в Росії. З ОСОБА_7 вона рідко спілкувалася, якось він їй написав в соціальній мережі «Вконтакті» кілька повідомлень. Одного разу переписувалися та він повідомив, що знаходиться на території України, однак де саме знаходиться не розповідав та сказав їй щоб вона багато не говорила, а то він приїде та вб`є всію її сім`ю, що наштовхнуло її на думку, що останній бере участь у конфлікті на сході України. Переписку з ОСОБА_7 вона видалила оскільки у неї є мала дитина, яка може читати переписки. ОСОБА_7 розповідав їй, що отримав поранення на сході України, однак він не міг бути призваним до збройних сил України за станом здоров`я, а тому вона зробила висновок, що він воює на стороні «ЛНР». Через деякий час ОСОБА_7 прислав їй повідомлення з погрозами, що якщо вона комусь розповість, що він воює на стороні «ЛНР» то він приїде з братом і вб`є її.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , суду надав наступні показання, що обвинуваченого ОСОБА_7 він побачив уперше коли намагався вручити йому виклик до слідчого відділу СБУ. ОСОБА_7 мав з`явитися до слідчого у приміщення слідчого відділу. 09.11.2014 за допомогою інших відділів УСБ України було встановлено місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 . Близько 15:00 год. на перехресті вул. Блока та Пирогова він підійшов до ОСОБА_7 та представився, а також пред`явив своє службове посвідчення, на що останній неадекватно відреагував та зі словами «Я вас зараз усіх підірву» дістав із кишені предмет схожий на ручну гранату РГД 5 з запалом. Працівники підрозділу «Альфа», які його страхували та знаходилися у цивільному одязі побачивши предмет схожий на гранату відреагував адекватно та вжили заходів щодо нейтралізації загрози. ОСОБА_7 було обездвижено та на землі біля останнього вилучено предмет схожий на гранату РГД 5. Протокол затримання та всі інші слідчі дії оформляв слідчий. ОСОБА_7 вручалась повістка саме у м. Вінниці у зв`язку з тим, що за місцем проживання він був відсутній тривалий час. При затриманні ОСОБА_7 не повідомляв, що граната не його та її йому підкинули.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , суду надав наступні показання, що 09.11.2014 його запросив працівник СБУ бути понятим при обшуку ОСОБА_7 . Його провели до приміщення СБУ та ознайомили з його правами понятого, а потім завели до кімнати ОСОБА_7 та роз`яснили останньому його права. У подальшому була процедура опису речей, які вилучалися у ОСОБА_7 , це була велика кількість речей. Також у останнього вилучили велику кількість СІМ карток до мобільного телефону. Також ОСОБА_7 розповідав про його затримання працівниками СБУ однак не скаржився на їхні дії та не говорив, що йому щось підкинули. Тиск на ОСОБА_7 моральний або фізичний не чинився, синців на обличчі не було, тільки він трішки шкутильгав однак казав, що травму отримав до затримання. Також розповідав, що він був у м. Луганську, охороняв будівлю СБУ йому видали форму та зброю, а також пізніше він ніс караульну службу на блок пості «Олександрівський» біля м. Луганська, який знаходився на території «ЛНР», останній був там кулеметником.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , суду надав наступні показання, що він у листопаді місяці 2014 року був понятими під час огляду майна ОСОБА_7 , який відбувався у службовому приміщенні СБУ при слідчому, та ще одному понятому та затриманому ОСОБА_7 . Останній розповідав слідчому, як попав до м. Луганську та, що саме там робив, на якому блок пості стояв та з якою зброєю. На ОСОБА_7 ні фізичний, ні моральний тиск не чинився.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , суду надав наступні показання, що восени 2014 року вона проголювалася по вулиці зі своїм хлопцем та до них підійшов працівник СБУ та запропонував бути понятими при описі речей на, що вони погодилися. Їх підвели до машини біля якої був затриманий ОСОБА_7 , останній лежав на землі з заламаними руками за спиною. У протокол були внесені дані, що поруч з ОСОБА_7 лежала граната та у нього були вилучені шапка, мобільний телефон, грошові кошти. Вилучені речі пакували по окремих пакетах, а також опечатували їх та скріплювали підписами, запал поміщували у паперовий конверт. До протоколу зауважень не було та вона його добровільно підписала.
Також судом безпосередньо досліджені наступні докази надані сторонами кримінального провадження під час судового провадження:
· протокол огляду місця події (місцевості) від 09.11.2014, відповідно до якого під час огляду виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace» та пластикову картку від сім-карти з абонентським номером НОМЕР_1 , предмети, схожі на корпус ручної гранати РГД-5 та запал до неї, шапка чоловіча, квитанція поштового рахунку, грошові кошти;
· протокол затримання ОСОБА_7 від 09.11.2014 відповідно до якого у останнього під час особистого обшуку виявлені та вилучені, карта пам`яті, на якій збережені фотознімки ОСОБА_7 у військовій формі одягу та зі зброєю, а також фотознімок посвідчення стрілка батальйону спеціального призначення «Лєший» на ім`я ОСОБА_7 ;
· висновок експерта № 31/429 від 11.12.2014 відповідно до якого виявлені та вилучені під час огляду місця події (місцевості) предмети є корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 та підривачем ручних гранат УЗРГМ-2, які в конструктивному поєднанні є бойовим припасом придатним до вибуху, а генетичні ознаки клітин на поверхні корпусу гранати є змішаними, належать більше ніж двом особам, що не виключає їх належність ОСОБА_7 ;
· висновок експерта № 121к від 30.12.2014 відповідно до якого ознак змін зображень (фотознімків з ОСОБА_7 у військовій формі одягу та зі зброєю, а також фотознімку посвідчення стрілка батальйону спеціального призначення «Лєший» на ім`я ОСОБА_7 ) за допомогою програмного забезпечення не виявлено;
· протокол огляду предметів від 28.10.2014 відповідно до яких у соціальній мережі «Вконтакті» розміщені фотознімки та переписка ОСОБА_7 ;
· протокол огляду речей від 10.11.2014 відповідно до якого у паспорті ОСОБА_7 для виїзду за кордон наявні відмітки з датами перетину держаного кордону України та Російської Федерації;
· протокол огляду речей від 11.11.2014 відповідно до якого на карті пам`яті, що вилучена у ОСОБА_7 збережені його фотознімки у військовій формі одягу та зі зброєю, а також фотознімок посвідчення стрілка батальйону спеціального призначення «Лєший» на ім`я ОСОБА_7 ;
· протокол огляду предметів від 19.12.2014 відповідно до якого згідно з інформацією про телефонні з`єднання, здійснені з абонентського номеру НОМЕР_2 , встановлено, що особа, яка користувалась сім-картою з вказаним абонентським номером, у період з 27.05.2014 по 07.08.2014 перебувала на території Луганської, Донецької, Запорізької, Херсонської областей, АР Крим та Російської Федерації. Крім того, встановлено, що у період у період з 09.06.14 по 12.07.14 вказана сім-карта використовувалась у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_3 (мобільний термінал з цим ІМЕІ кодом був виявлений та вилучений у ОСОБА_7 09.11.2014 під огляду місця події);
· протокол огляду предметів від 26.12.2014 відповідно до якого згідно з інформацією про телефонні з`єднання, здійснені з абонентського номеру НОМЕР_4 який використовувався ОСОБА_7 , сім-карта з цим абонентським номером виявлена та вилучена у ОСОБА_7 під час його особистого обшуку 09.11.2014, та ОСОБА_7 використовував вказану сім-карту 24, 25, 28, 29, 30, 31.07.2014 перебуваючи на території м. Луганськ; 4, 5, 6, 7, 8, 9 серпня 2014 року на території м. Станично-Луганське Луганської області, 16 серпня 2014 року на території с. Новолуганське Артемівського району, м. Маріуполь, м. Дзержинськ Донецької області. Під час огляду інформації про телефонні з`єднання, здійснені з абонентського номеру НОМЕР_5 пластикова картка для сім-карти з цим абонентським номером виявлена та виявлена та вилучена у ОСОБА_7 під час його особистого обшуку 09.11.2014 та ОСОБА_7 використовував вказану сім-карту у період з 01.01.2014 по 08.08.2014 перебував на території м. Луганськ, смт. Селезнівка Перевальського району, м. Старобільськ, смт. Станично-Луганське Луганської області, м. Дебальцеве Донецької області, с. Оріхівка Лутугінського району Луганської області, у період з 10.08.2014 по 17.08.214 на території м. Дзержинськ Донецької області, у період з 03.09.2014 по 21.09.20 на території м. Старобільськ, Луганської області, с. Айдар-Миколаївка Новоайдарського району Луганської області, у період з 21.09.2014 по 26.09.2014 на території м. Краснодон Луганської області, у період з 13.10.2014 по 08.11.2014 на території м. Сєвєродонецьк Луганської області;
· лист з ІНФОРМАЦІЯ_3 № 51/1619 від 29.10.14, що містить відомості про перетин державного кордону ОСОБА_7 ;
· протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії від 10.11.2014 відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 у телефонній розмові з ОСОБА_13 повідомляє про свої наміри втекти від представників правоохоронних органів;
· протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії від 26.11.2014 відповідно до якого ОСОБА_13 розповідає та повідомляє про обставини його перебування на території «ЛНР»;
· протокол огляду предметів від 21.12.2014 відповідно до якого слідує, що згідно з інформацією про телефонні з`єднання, здійснені з абонентського номеру НОМЕР_6 , (пластикова карта для сім-карти з цим абонентським номером виявлена та вилучена у ОСОБА_7 під час його особистого обшуку 09.11.2014) встановлено, що у період у період з 26.09.2014 по 10.10.2014 вказана сім-карта використовувалась у мобільному терміналі з ІМЕІ НОМЕР_3 (мобільний термінал з цим ІМЕІ кодом був виявлений та вилучений у ОСОБА_7 09.11.2014 під час огляду місця події);
· протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.12.2014 відповідно до якого слідчим виготовлені електронні копії документів, що містять інформацію про телефонні з`єднання, здійсненні з абонентських номерів: НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 у період часу з 01.01.2014 до 09.11.2014, які збережені на оптичному диску VC CD-R сер. № LH 6105 RK , реєстр. № вих. 13073/1/кт від 17.12.2014;
· лист від 31.10.2014 № 53/5/85-215нт відповідно до якого ОСОБА_7 , перебуваючи на території Російської Федерації та в східних областях України користувався номерами мобільних телефонів НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 (картки російських операторів мобільного зв`язку). До 26.07.12 ОСОБА_18 користувався номером мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_23 ;
· протокол тимчасового доступу до речей і документів від 15.12.2014 відповідно до якого слідчим виготовлені електронні копії документів, що містять інформацію про телефонні з`єднання, здійсненні з абонентських номерів: НОМЕР_24 ; НОМЕР_25 у період часу з 01.01.2014 до 09.11.2014, які збережені на оптичному диску DVD-R «Ridata» реєстр № GD / КІ П/14/15584 від 10.12.2014;
· висновок експерта № 475 від 11.12.2014 відповідно до якого в результаті проведеного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_7 які не збігаються з домінуючим ДНК-профілем у суміші генетичних ознак клітин на поверхні предмету, схожого на запал до ручної гранати, що виявлена та вилучена 09.11.2014 в ході огляду місця події у м. Вінниці на перехресті вулиць Пирогова та Блока. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_19 виключається. Генетичні ознаки клітин на поверхні предмету, схожого на ручну гранату РГД-5 є змішаними, належать більше ніж двом особам та є непридатними для подальшої ідентифікації.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного висновку.
Так допитаний під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що вину в інкримінованому злочині передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України він визнає в повному обсязі, вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не визнає, оскільки ручну гранату йому підкинули працівники міліції.
Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину передбаченого, ч. 1 ст. 258-3 КК України суд приймає до уваги те, що визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджуються показаннями свідків які були допитані в ході судового розгляду та іншими доказами дослідженими під час судового розгляду, які є логічними та такими, що узгоджуються між собою.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» «Луганська народна Республіка» відноситься до терористичних організацій та займається вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі. Основною метою діяльності якої є зміна меж території і державного кордону України, створення незаконного утворення «ЛНР» на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Враховуючи те, що на території Луганської області створено так звану «Луганську народну республіку» ОСОБА_7 достовірно усвідомлюючи, що вказане незаконне утворення «ЛНР» відбулося всупереч положенням Конституції України, завдяки озброєному захопленню органів державної влади вказаного регіону, став учасником терористичної організації «ЛНР» та брав участь у вказаній організації.
В частині не визнання вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України показання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються показаннями допитаних свідків під час судового розгляду іншими доказами дослідженими по кримінальному провадженню.
Так, свідок ОСОБА_14 зазначив, що 09.11.2014 було вставлено місце перебування обвинуваченого ОСОБА_7 . Близько 15:00 год. на перехресті вул. Блока та Пирогова він підійшов до обвинуваченого ОСОБА_7 та представився, а також пред`явив своє службове посвідчення, на що останній неадекватно відреагував та зі словами «Я вас зараз усіх підірву» дістав із кишені предмет схожий на ручну гранату РГД 5 з запалом. Працівники підрозділу «Альфа» побачивши предмет схожий на гранату вжили заходів щодо нейтралізації загрози. ОСОБА_7 було обездвижено та на землі біля останнього вилучено предмет схожий на гранату РГД 5. При затриманні обвинувачений ОСОБА_7 не повідомляв, що граната не його та її йому підкинули.
Свідок ОСОБА_15 зазначив, що 09.11.2014 його було запрошено бути понятим при обшуку обвинуваченого ОСОБА_7 у останнього було вилучено велику кількість СІМ карток до мобільного телефону та інші речі. Також, обвинувачений ОСОБА_7 розповідав про його затримання працівниками СБУ однак не скаржився на їхні дії та не говорив, що йому щось підкидали. Тиск на ОСОБА_7 моральний або фізичний не чинився, синців на обличчі не було. Також ОСОБА_7 розповідав, що він був у м. Луганську, охороняв будівлю СБУ та йому було видано форму та зброю, а також пізніше він ніс караульну службу на блок пості «Олександрівський» біля м. Луганська, який знаходився, останній був там кулеметником.
Свідок ОСОБА_17 зазначила, що восени 2014 року була запрошена бути понятою при описі речей обвинуваченого ОСОБА_7 крім неї був ще один понятий. Їх підвели до машини біля якої був затриманий ОСОБА_7 , останній лежав на землі з заламаними руками за спиною. У протокол були внесені дані, що поруч з ОСОБА_7 лежала граната та у нього були вилучені шапка, мобільний телефон, грошові кошти. До складеного протоколу зауважень не було.
Враховуючи викладене суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині не визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та вважає їх такими, що мають на меті введення суду в оману та уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 , думку прокурора, захисника, показання свідків допитаних безпосередньо під час судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 258-3 КК України участь у терористичній організації, та за ч. 1 ст. 263 КК України носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_7 раніше засуджувався, однак в силу ст.ст. 89, 90 КК України є особою раніше не судимою, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, на обліку у «Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І. Ющенка» не перебуває, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія`не перебуває. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 є інвалідом та має ряд захворювань.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінку у судовому засіданні, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_7 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому суд не застосовує щодо обвинуваченого ОСОБА_7 додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України відповідно змін внесених до Кримінального Кодексу України Законом від від 07.10.2014.
Процесуальні витрати за проведенні експертизи слід стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3 (в редакції, що діяла на час вчинення злочину), ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 258-3 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, а саме з 09.11.2014.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 5859 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 58 (п`ятдесят вісім) коп.
Речові докази, саме:
· грошові кошти у сумі 722 грн., які передані до бухгалтерії СБУ у Вінницькій області повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вручити копію вироку ОСОБА_7 та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою.
Копію вироку учасники процесу можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.
Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: