Дата документу Справа № 318/3109/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №318/3109/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/762/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №000251 від 15 березня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Кам`янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 , та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 5 лютого 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 12 вересня 2014 року. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини кримінального провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити та виключити з його мотивувальної частини обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд, при ухвалені вироку стосовно ОСОБА_6 проігнорував вимоги ч.4 ст.67 КК України, та рецидив злочину врахував обставиною, що обтяжує покарання, при тому, що вказана обставина є ознакою злочину, що впливає на його кваліфікацію, а тому не може бути ще раз врахована при призначенні покарання.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 вказує на те, що він не мав умислу на крадіжку 11 вересня 2014 року велосипеду в пенсійному фонді, а діяв за проханням його знайомого ОСОБА_10 , та вважав, що велосипед є власністю останнього. Іншого інкримінованого йому злочину він не вчиняв, оскільки в той день 14 березня 2014 року, був на роботі в с.Водяне. З врахуванням викладеного, просить його виправдати.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 14 березня 2014 року приблизно о 10-00 годині, маючи умисел, направлений на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав велосипед марки Формула Магнум зеленого кольору, вартістю 1200 грн, що належав ОСОБА_11 , в результаті чого заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, 11 вересня 2014 року приблизно о 14-20 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території подвір`я Управління пенсійного фонду України по вул.Гоголя, 1 в м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, маючи умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом відкриття дверей, проник до металевої клітки, звідки таємно, умисно, повторно викрав велосипед жіночого типу марки Україна темно-зеленого кольору, вартістю 700 грн, що належав ОСОБА_12 , в результаті чого заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.5 ст.27 КПК України, під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

При апеляційному розгляді встановлено, що в наданих матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження, а саме судові засідання від 4 та 5 лютого 2015 року, які відображені у журналах судових засідань /т.2 а.с.109-110/.

В тому числі не зафіксовано судове засідання, у якому проголошувався вирок суду.

Оскільки, за змістом п.24 ч.1 ст.3 КПК України, проголошення судового рішення є обов`язковою складовою судового провадження, фіксація цієї процесуальної дії є теж обов`язковою.

Згідно з приписами п.7 ч.2 ст.412 КПК України, відхилення від цих положень, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, оскаржуваний вирок суду, як постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає безумовному скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що не суперечить положенням п.1 ч.1 ст.415 КПК України.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Оскільки вирок суду скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, інші доводи, викладені в апеляційних скаргах, підлягають перевірці при новому розгляді.

Враховуючи те, що обставини, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не змінились, клопотань від учасників провадження про зміну чи скасування вказаного запобіжного заходу не надходило, колегія суддів, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, залишає у відношенні обвинуваченого раніше застосований щодо нього запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою, на строк до 21 травня 2015 року.

При новому розгляді питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.331 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги прокурора Кам`янсько-Дніпровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 , та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 5 лютого 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою на строк до 21 травня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4