ВИРОК
іменем України
13 січня 2015 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000246 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лугове Криничанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, маючого малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата військової частини ПП НОМЕР_1 , не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у військовій частині ПП НОМЕР_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2014 року наказом № 1 (по стройовій частині) командира військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду кулеметника 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти. 27 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині ПП НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період, умисно, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд у м. Дніпропетровську про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 10 грудня 2014 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе. Таким чином, у період з 27 жовтня 2014 року по 10 грудня 2014 року, солдат ОСОБА_4 без поважних причин залишив військову частину ПП НОМЕР_1 .
Повідомлення про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 10.12.2014 року за № 0000246, правова кваліфікація: ст. 407 ч. 3 КК України. У вчиненні вказаного правопорушення за ч. 3 ст. 407 КК України ОСОБА_4 зроблено повідомлення про підозру 10.12.2014 року, складено обвинувальний акт 22.12.2014 року, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

В даному кримінальному провадженні, 22.12.2014 року між прокурором та ОСОБА_4 (т.1 а.с.6-9) в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди, прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікаційних дій за ч. 3 ст. 407 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання із застосуванням положень ст.ст. 58, 69 КК України, яке ОСОБА_4 повинен нести за вчинений злочин, а саме у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком 2 роки, з відрахуванням 15 % із суми грошового забезпечення у дохід держави. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, не виконання яких роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та згоден на затвердження даної угоди; прокурор також просив затвердити угоду.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст.314-317,373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 22 грудня 2014 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000246 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити йому узгоджену угодою про визнання винуватості від 22.12.2014 року міру покарання, із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України, у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення у дохід держави у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1