У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_24.,

суддів ОСОБА_25., ОСОБА_26.,

за участю прокурора ОСОБА_27.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

представника потерпілого ОСОБА_4,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 28 травня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами заступника прокурора Івано-Франківської області та потерпілого ОСОБА_3 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

· за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст.190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців, без конфіскації майна;

· за ч. 2 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

· за ч. 1 ст. 388 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400 грн, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

не судимого,

- за ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст.190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

- за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_3

Як зазначено у вироку суду ОСОБА_5 і ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

28 березня 2011 року ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 з метою заволодіння майном приватного підприємства «Маррос», (далі ПП «Маррос»), а саме шкіряним напівфабрикатом «Вет-Блу», в кількості 1009 штук, загальною вартістю 329325 грн, підробили довіреність ПП «Маррос» №03 від 28 березня 2011 року на прізвище ОСОБА_3, внісши в неї рукописний текст, підписи та відтиск печатки ПП «Маррос», який не відповідає відтиску печатки, яка використовувалась цим підприємством

28 березня 2011 року з метою заволодіння майном ПП «Маррос» шляхом обману ОСОБА_5 і ОСОБА_6 прибули до Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Спіловер Шкіряний завод» (далі - ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод»), що знаходиться по вул. К. Левицького, 10, у м. Івано-Франківську, де ОСОБА_5 направився на територію указаного товариства, а ОСОБА_7, залишився чекати його неподалік території заводу в кафе «Опель».

Знаходячись на території ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод», ОСОБА_5, із метою заволодіння майном ПП «Маррос» шляхом обману, надав виконавчому директору ОСОБА_8, раніше вказану підроблену довіреність № 03 від 28 березня 2011 року, виписану на ім'я потерпілого ОСОБА_3, на отримання на Івано-Франківській філії ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод», шкіряного напівфабрикату «Вет-Блу». Надавши цю довіреність, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 намагались заволодіти шляхом обману майном ПП «Маррос» - шкіряним напівфабрикатом «Вет-Блу», в кількості 1009 штук, загальною вартістю 329325 грн., однак, злочин до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_5 був затриманий працівниками зазначеного товариства, а ОСОБА_6, отримавши інформацію про затримання ОСОБА_5 утік з місця вчинення злочину.

02 березня 2011 року слідчим слідчого відділу слідчого управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області (далі - СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області) майором міліції ОСОБА_23 за матеріалами перевірки, проведеної Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області (далі - УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області) за фактом підроблення та незаконного використання службовими особами ПП «Маррос» (м. Тисмениця, вул. Вербова, 9/25) завідомо підробленого документа - ветеринарного свідоцтва серії ВГ-04 №585472 від 21 листопада 2010 року, порушено кримінальну справу № 323062 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, у якій ним же проводилось досудове слідство.

18 березня 2011 року ОСОБА_23 винесено постанову про визнання належних ПП «Маррос» 2152 штук шкір великої рогатої худоби (далі - ВРХ), що пройшли переробку до напівфабрикату «Вет-Блу», речовими доказами у вищезазначеній кримінальній справі з визначенням їх місця зберігання на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ шкіри» (далі - ТзОВ «Світ шкіри»), що знаходиться по вул. Д. Галицького,171, у м.Болехів Івано-Франківської області.

Оперативним супроводженням розслідування кримінальної справи займалися працівники економічного блоку УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області під постійним керівництвом виконуючого обов'язків заступника начальника УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області -особи матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме провадження. 18 березня 2011 року слідчим ОСОБА_23 було винесено в порядку ст. 114 КПК України 1960 року доручення, адресоване начальнику УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області Гульпі І. І., та за письмовим розпорядженням особи матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме провадження, оперуповноваженим УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області - особою, матеріали кримінального провадження щодо якого перебувають на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року, на території ТзОВ «Світ Шкіри» в м. Болехові було проведено огляд речових доказів - шкір ВРХ в кількості 2152 штуки і на підставі складеного ним протоколу опису майна станом на 18 березня 2011 року передано на відповідальне зберігання директору цього товариства - ОСОБА_11

Окрім того, у зв'язку з замахом на незаконне заволодіння майном, вчиненим на території ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод», та на виконання доручення заступника начальника СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області майора міліції ОСОБА_23 у порядку ст.114 КПК України 1960 року, оперуповноваженим УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області-особою, матеріали кримінального провадження відносно якої перебувають на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року, за вказівкою та під безпосереднім і постійним керівництвом виконувача обов'язків заступника начальника УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області - особи матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме провадження, на виконання постанови слідчого, 28 березня 2011 року з ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод», було проведено виїмку документів про співпрацю ПП «Маррос» із ТОВ «Спіловер» та повторно оглянуто залишки напівфабрикату «Вет-Блу» в кількості 1009 штук, який належав ПП «Маррос». Попередньо на виконання постанови слідчого ОСОБА_23 про проведення огляду, було зірвано з піддонів бірки з печатками міськвідділу міліції, оскільки в постанові слідчий, посилався на ймовірність знаходження шкірсировини на ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод». Після проведеного огляду з метою унеможливити доступ будь-яких сторонніх осіб до вказаних товарно-матеріальних цінностей їх повторно було опечатано бірками з відтисками печаток УБОЗ УМВС України, а вказаний напівфабрикат передано на зберігання комірнику складу ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод» ОСОБА_12, під розписку.

З огляду на те, що 28 березня 2011 року було невдала спроба незаконного вивезення за підробленими документами з території ТзОВ «Спіловер Шкіряний завод» шкірсировини ПП «Маррос» і з метою запобігти будь-якому вивезенню, підміні, розтраті чи втраті шкірсировини з обох заводів, яка являється речовим доказом, майором міліції ОСОБА_23 29 березня 2011 року на адресу начальника УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області Гульпи І. І. в порядку ст.114 КПК України 1960 року направлено доручення про встановлення окремого місця зберігання речових доказів - 3161 шкіри ВРХ, перероблених до напівфабрикату «Вет-Блу», з належними умовами зберігання на максимально вигідних умовах, виконавцем якого, за вказівкою особи, матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме провадження, було призначено особу, матеріали кримінального провадження відносно якої перебувають на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року, який перебував під безпосереднім його керівництвом.

У зв'язку з проведенням працівниками міліції досудового слідства у кримінальній справі №3230062 щодо ПП «Маррос» і відсутністю в цей період часу директора даного підприємства ОСОБА_3 бухгалтер даного підприємства ОСОБА_13, не маючи можливості спілкування по виробничих питаннях з директором підприємства, вирішила зателефонувала до ОСОБА_7 та повідомила останньому про події на підприємстві, оскільки їй достовірно було відомо, що у період із 2008 року по 2010 рік у ОСОБА_14 були довірливі партнерські стосунки із ОСОБА_7

23-24 березня 2011 року ОСОБА_7 прибув в офіс ПП «Маррос» і зустрівся з працівниками підприємства ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_13 і ОСОБА_5 та попросив ОСОБА_15 документально підтвердити поставки ним шкіри, оскільки останній був довіреною особою ОСОБА_3, а також просив повернути кошти за продаж поставленої ним сировини. Не отримавши для себе позитивного результату, ОСОБА_7 був змушений звернутися із заявою в УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 та після спілкування з заступником начальника СВ СУ УМВС України в області, майором міліції ОСОБА_23 у провадженні якого перебувала кримінальна справа, останній повідомив ОСОБА_7 про те, що оперативне супроводження розслідування даної справи займаються працівники економічного блоку УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області під постійним керівництвом виконуючого обов'язків заступника начальника УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області особи, матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме провадження. З цією особою ОСОБА_7 зустрівся в його службовому кабінеті та в процесі спілкування повідомив, що він являється партнером ОСОБА_3, який заборгував йому певну суму коштів, а тому неправомірними діями останнього йому завдано матеріальну шкоду.

Оскільки майором міліції ОСОБА_23 29 березня 2011 року на адресу начальника УБОЗУ УМВС України в Івано-Франківській області Гульпи І. І. в порядку ст.114 КПК України 1960 року направлено доручення про встановлення окремого місця зберігання речових доказів - 3161 шкіри ВРХ, перероблених до напівфабрикату «Вет-Блу», то на виконання даного доручення, особа, стосовно якого матеріали справи виділені в окреме провадження, звернувся до ОСОБА_7 з проханням взяти ці речові докази на безоплатне відповідальне зберігання, на що останній погодився. За вказівкою особи, матеріали кримінальної справи відносно якої виділено в окреме провадження, виконання даного доручення здійснювалося працівниками відділу УБОЗУ на пріоритетних напрямках економіки УМВС України в Івано-Франківській області Голембйовським Н. Я. та особою, матеріали кримінального провадження відносно якої перебувають на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року.

30 березня 2011 року речові докази в кількості 3161 шт. шкір ВРХ згідно з двома протоколами опису майна, які було складено особою, матеріали кримінального провадження відносно якої перебувають на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року, на місці зустрічі поблизу с. Новий Яричів було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7, якого попереджено про кримінальну відповідальність за їх втрату. ОСОБА_7 знищив, ввірені йому, отримані на відповідальне зберігання речові докази-шкіряний напівфабрикат «Вет-Блу», в кількості 3161 шт., загальною вартістю 589186 грн., завдавши при цьому «ПП Маррос» майнової шкоди на вищевказану суму.

В апеляційному порядку вирок не оскаржувався.

У касаційних скаргах:

- заступник прокурора Івано-Франківської області просить вирок щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6 скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, неправильного застосування кримінального закону, невідповідності призначеного покарання тяжкості злочинів та особам засуджених внаслідок м'якості. На обґрунтування своїх вимог стверджує про невідповідність вироку вимогам ст. 334 КПК України 1960 року. З посиланням на відповідні докази стверджує, що описане майно не передавалось ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, а тому суд неправильно кваліфікував дій засудженого за ч.1 ст. 388 КК України, оскільки дії останнього містять склад злочинів, передбачений частинами 2, 4, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, частинами 2, 4, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 366 КК України. Неправильність кваліфікації дій засуджених, як указує прокурор, потягла призначення засудженим м'якого покарання.

- потерпілий ОСОБА_3 стверджує про незаконність вироку щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6, який просить скасувати з направленням справи на новий судовий розгляду в суд першої інстанції. Зазначає про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_18, наявність в діях останнього складу більш тяжких злочинів, у тому числі як таких, що вчинені за попередньою змовою з працівниками правоохоронних органів. Надаючи свою оцінку доказам, стверджує про те, що те, що ОСОБА_18 не мав правових підстав на отримання шкірсировини. Указує на неправильність застосування ст. 69 КК України при призначенні засудженим покарання, яке внаслідок м'якості не відповідає тяжкості вчинених ними злочинів. Окрім того, звертає увагу на неправильність визначення вартості шкіряного напівфабрикату «Вет-Блу».

На касаційні скарги прокурора та потерпілого подані заперечення засудженим ОСОБА_18

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які просили скасувати вирок щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з направленням справи на новий судовий розгляду в суді першої інстанції, пояснення захисників, які заперечували проти задоволення касаційних скарг і повідомили, що засуджені, інтереси яких вони захищають, не бажають брати участь у розгляді справи судом касаційної інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у тій частині, в якій вони були оскаржені.

За змістом касаційних скарг, особи, які їх подали, не оскаржують правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст.15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України і ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, а тому суд касаційної інстанції не переглядає вирок в цій частині.

Згідно зі ст.398 КПК України 1960 року невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства не є підставою для скасування або зміни судового рішення касаційним судом, а тому суд касаційної інстанції враховує фактичні обставини, встановлені судом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим.

Твердження прокурора і потерпілого про те, що злочинні дії щодо майна, належного ПП «Маррос», ОСОБА_6, вчинив за попередньою змовою з працівниками правоохоронних органів, у зв'язку з чим дії засудженого кваліфіковано неправильно, спростовується дослідженими судом, оціненими та детально наведеними у вироку доказами.

Зокрема, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, підтверджується його показаннями, наданими на досудовому слідстві та суді, в яких він пояснював, що мав партнерські стосунки з ОСОБА_3, а останній отримав від нього для ведення бізнесу грошові кошти та шкірсировину на загальну суму 1179592 грн, які не повернув. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 та його довірені особи не намагалися документально підтвердити та відшкодувати завдані збитки, він звернувся до УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області із заявою про неправомірні дії ОСОБА_3 Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, повідомила, що слідчий ОСОБА_23 із метою перешкоди втраті речових доказів по кримінальній справі, яка перебувала в його провадженні, просив знайти приміщення для зберігання шкірсировини та допомогти з їх транспортуванням, на що він погодився. Особа, матеріли щодо якої перебувають у провадженні на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року, у присутності понятих склав всі необхідні документи, у тому числі протокол прийняття ОСОБА_18 речових доказів. Проте при розвантаженні шкірсировини було виявлено, що вона в незадовільному стані, у зв'язку з чим він, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, яке описане, прийняв самостійне рішення про знищення речових доказів (шкірсировини).

Ці показання ОСОБА_18 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_15, які підтвердили, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_3 буди партнерські стосунки, однак остатній заборгував гроші засудженому, а також зазначали про те, працівниками правоохоронних органів розслідувалася кримінальна справа щодо службових осіб ПП «Маррос». Зазначене підтверджується і даними стенограми розмови, яка відбулась між ОСОБА_18, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_19

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_21 зазначали, що після вчинення замаху на незаконне заволодіння шкірсировиною, належною ПП «Маррос», приїхали працівники, які з'ясовували обставини події, а в подальшому на підставі постанови про виїмку вилучили з заводу шкірсировину. Свідок ОСОБА_22 підтвердив факт перевезення шкірсировини на замовлення ОСОБА_18

Особа, матеріли щодо якої перебувають у провадженні на розгляді в Івано-Франківському міському суді в порядку КПК 2012 року, підтвердила показання засудженого щодо обставин визнання напівфабрикату «Вет Блу» речовими доказами та передачі їх на зберігання ОСОБА_18 Зокрема, ця особа повідомила, що слідчий УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_23 розслідував кримінальну справу, порушену за фактом підроблення і незаконного використання службовими особами ПП «Маррос» завідомо підробленого документа - ветеринарного свідоцтва. При провадженні досудового розслідування цієї кримінальної справи було винесено постанову про визнання належних ПП «Маррос» 2152 штук шкір ВРХ речовими доказами з визначенням їх місця зберігання на території ТзОВ «Світ шкіри». Одночасно у ТОВ «Спіловер» було проведено виїмку документів про співпрацю ПП «Маррос» із ТОВ «Спіловер» та повторно оглянуто залишки напівфабрикату «Вет Блу» в кількості 1009 штук шкір, належних ПП «Маррос», опечатано бірками з відтиском печатки УБОЗ УМВС України в Івано-Франківській області та передано указаний напівфабрикат комірнику ТОВ «Спіловер» ОСОБА_12 для зберігання. Згодом ОСОБА_23 направив доручення про встановлення окремого місця зберігання вищезазначених речових доказів - 3161 шкір ВРХ, перероблених до напівфабрикату «Вет Блу», які зберігалися ТзОВ «Світ шкіри» та ТОВ «Спіловер» і які відповідно до двох протоколів опису майна були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_18

За даними постанов про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінальної справи та про передачу на відповідальне зберігання речових доказів, 3161 шкір ВРХ, перероблених до напівфабрикату «Вет Блу» були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_18 при провадженні кримінальної справи №323062.

Оскільки ОСОБА_18, будучи особою, якій ввірено описане майно, і попереджено про відповідальність за незаконні дії щодо майна, яке описано, знищив це майно, його дії за ч. 1 ст. 388 КК України кваліфіковано правильно.

При розгляді кримінальної справи учасники процесу не наполягали на перевірці доказів, окрім тих, які були досліджені про проведенні судового слідства. Ті обставини, що ОСОБА_18 попередньо намагався заволодіти шкірсировиною, належною ПП «Маррос», а також що здійснював телефонні розмови з працівниками правоохоронних органів, не підтверджує наявності попередньої змови між ними на вчинення злочинів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні вартості майна, щодо якого були вчиненні злочинні дії, суд обґрунтовано не врахував дані висновку експертного дослідження приватного підприємства «КОНЕКС-ІНІ» № 4 від 29 жовтня 2011 року, на яке посилається потерпілий у касаційній скарзі. Зокрема, суд правильно звернув увагу на те, що слідчим не виносилась постанова про призначення товарознавчої експертизи, яка б відповідала КПК України 1960 року, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку, а на дослідження не були надані документи, що встановлюють перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції ПП «Маррос».

При цьому правильність встановлення вартості шкіряного напівфабрикату «Вет-Блу» в кількості 3161 шкір ВРХ підтверджується даними довідки ДПС в Івано-Франківській області № 901/10/09-015/562 від 28 травня 2012 року, складеної на підставі первинних бухгалтерських документів ПП «Маррос», відповідно до якої ця сума складає 589186 грн, яка і була заявлена потерпілим до відшкодування як матеріальна шкода, реально завдана вчиненням злочинів. На відшкодування завданої матеріальної шкоди зазначена сума коштів була перерахована на рахунок ГУДК України в Івано-Франківській області. Одночасно вартість шкірсировини, в кількості 1009 штук, якою намагалися заволодіти шляхом обману на Івано-Франківській філії ТзОВ «Спіловер», сумою 329325 грн підтверджується даними первинних бухгалтерських документів ПП «Маррос» (накладна № 6 від 22 лютого 2011 року, акт приймання-передачі ПП «Маррос» ТзОВ «Спіловер» давальницької сировини на переробку № 14 від 22 лютого 2011 року, акту №ИФ-0000036 здачі-приймання робіт).

Учасники процесу не заявляють про порушення їх прав при розгляду судом кримінальної справи, а у касаційних скаргах відсутні доводи щодо таких порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування вироку щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6

При призначенні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 покарання суд урахував тяжкість вчинених злочинів, дані про особу засуджених, які позитивно характеризувалися за місцем проживання. Суд визнав такими обставинами, що пом'якшують покарання обох засуджених, та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 частково визнали вину, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, одружені, а також те, що ОСОБА_5 є пенсіонером, а ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров'я та утримує малолітню дитину.

Також при визначенні виду і міри покарання, яке необхідно призначити засудженим, судом було враховано ту обставину, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2013 року було засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, частин 2, 4, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191, частин 2, 4, 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 364, частин 2, 4, 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією всього належного йому майна, та з сплатою штрафу в розмірі 4250 грн. При цьому судом було застосовано ст.69 КК України, у тому числі при призначенні покарання засудженим за ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Це вирок був скасований ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2013 року з направленням справи на новий судовий розгляд у зв'язку істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, допущеного при постановленні вироку, а не у зв'язку з м'якістю призначеного ОСОБА_5 і ОСОБА_6 покарання чи неправильним застосуванням ст. 69 КК України.

Призначене засудженим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів, а рішення суду про застосування ст. 69 КК України належним чином мотивоване.

У касаційних скаргах потерпілий і прокурор належним чином не наводять обґрунтованих доводів щодо м'якості призначеного засудженим покарання.

З огляду на викладене, касаційні скарги прокурора та потерпілого не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів

ухвалила:

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційні скарги заступника прокурора Івано-Франківської області та потерпілого ОСОБА_3 - без задоволення.

С у д д і:

____________________________________________________________
ОСОБА_24ОСОБА_25 ОСОБА_26