У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Верещак В.М.,

суддів

Пошви Б.М. і Мороза М.А.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.,

розглянула в судовому засіданні 3
травня 2007 року в м. Києві
кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника прокурора
Закарпатської області на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 18 травня 2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Ужгорода, раніше не судимого,

засуджено :

- за ч. 4 ст. 187
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна;

- за ч. 2 ст. 263 КК України на 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_1. призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 від призначеного основного
покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням
на нього відповідних обов'язків.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 17
грудня 2003р., приблизно о 19год. 30хв. біляАДРЕСА_1 в м. Ужгороді, умисно, з
корисливих мотивів відкрито вчинив напад на ОСОБА_2., який знаходився в салоні
власного автомобіля із погрозою застосування насильства небезпечного для життя
та здоров'я потерпілого, яке виразилося в тому, що ОСОБА_1. приставив до голови
ОСОБА_2 пістолет моделі GOLT V 1998 А1ТМ, калібру 6,5 мм, який
останній сприйняв як бойовий і намагався заволодіти його грошима в сумі 15
000грн., але був затриманий на місці вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_1. у невстановлений час та при невідомих слідству
обставинах придбав штик-ніж, який незаконно без відповідного дозволу,
передбаченого законом, носив при собі та 17.12.2003р., приблизно о 19год. 30хв.
з вказаним штик-ножем був затриманий працівниками міліції.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування
кримінального закону, яке виразилося у невідповідності призначеного засудженому
покарання тяжкості злочинів та даним про особу засудженого та у тому, що суд,
звільняючи ОСОБА_1 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України,
необґрунтовано не звільнив останнього і від додаткового покарання - конфіскації
майна.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи, та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання
підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів і правильно кваліфікував його дії за ч.
4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, що по суті у касаційному поданні не
оспорюється.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1. покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, дані про особу винуватого та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Рішення суду про призначення ОСОБА_1. покарання із застосуванням ст. 69 КК
України та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК
України у вироку належним чином мотивовано.

Прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, просив призначити
покарання ОСОБА_1. із застосуванням ст. 69 КК України та звільнити його від
відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, і в апеляційному порядку
вирок не оскаржував.

Посилання прокурора на те, що призначене судом покарання не є достатнім для
виправлення засудженого, а обставини справи і дані про особу засудженого не
надавали суду підстав для застосування ст. 69 КК України та звільнення ОСОБА_1
від відбуття покарання з випробуванням, є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи подання про
безпідставність призначення засудженому ОСОБА_1. додаткового покарання у виді
конфіскації майна.

Згідно зі ст. 77 КК України особі, яка звільнена від відбування покарання
на підставі ст. 75 КК України, не може бути призначено додаткове покарання у
виді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону підлягає зміні шляхом
виключення з вироку вказівки суду про застосування до засудженого конфіскації
майна.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання першого заступника прокурора Закарпатської області
задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня
2006 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з резолютивної частини вироку
застосування до ОСОБА_1
додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У решті вирок залишити без зміни.

С
у д д і :

Верещак В.М. Пошва Б.М. Мороз М.А.