АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

28 серпня 2007
року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого
судді Зубка К.А., суддів Ремеза
П.М. і Лещенка P.M.,
за участю прокурора Ахалшенішвілі Н.Є., захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні у
м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією потерпілої ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2007 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, не працюючого, одруженого,
раніше не судимого, звільнений
від кримінальної відповідальності на підставі
ст. 1 п. «б» Закону України «Про
амністію» від 9 червня 2007 року і закрито провадження по справі за його
обвинуваченням за ст. 286 ч.2 КК
України.

Суд
встановив, що ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього
руху, яке потягло смерть потерпілого за
таких обставин, 13 серпня 2006 року
близько 20 годин 20 хвилин, керуючи
автомобілем ВАЗ-21063, державний
номерний знак
НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_4 і рухаючись по вул. Яновського в
м. Кіровограді, від вул.
Ушакова в напрямку
вул. Куропятнікова, біля спортивного комплексу «Колос», в порушення вимог п. 3.3«б» і п. 12.3 Правил
дорожнього руху, при виникненні
небезпеки для його руху, не вжив негайно
заходів для зменшення швидкості руху безпечної для інших учасників руху і
допустив наїзд на пішоходівОСОБА_5 і ОСОБА_6

У
результаті наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких сталася його смерть. Суд
враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив злочин з необережності, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_7
- ІНФОРМАЦІЯ_2, повністю визнав себе
винним і дав згоду на застосування до нього амністії, тому на підставі ст. 6
п.4 КПК України закрив провадження по даній справі і звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

Справа №
670 - 2007 рік Головуючий
в суді 1-ї ін-т. Яковлев
О.В.

Категорія ст.
286 ч.2 КК України Доповідач
Ремез П.М.

В апеляції на цю постанову
суду потерпіла ОСОБА_3
просить скасувати постанову
суду і направити справу
на додаткове розслідування, вказуючи на
те, що постанова суду є незаконною і необгрунтованою,
оскільки судом
допущена однобічність судового
слідства та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, винним
у скоєнні злочину визнано ОСОБА_1 , який
цього злочину не вчиняв, оскільки на
момент ДТП знаходився
в с. Гаївка Кіровоградського району і
автомобілем керував його син ОСОБА_7 В якості пасажирів на той час в автомобілі
знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які
навіть не допитані по даній справі в якості свідків. Також на досудовому
слідстві залишено без задоволення її клопотання про порушення кримінальної
справи за ст. 135 ч.3 КК України, не вирішено питання про швидкість руху
автомобіля на момент ДТП, яке було поставлено на вирішення автотехнічної
експертизи.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про
необхідність залишення постанови суду без зміни, пояснення потерпілої ОСОБА_3, яка просила постанову суду скасувати і направити справу на додаткове
розслідування, пояснення засудженого і
його захисника адвоката ОСОБА_2, які заперечили задоволення апеляції і просили постанову
суду залишити без зміни, перевіривши
матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що подана потерпілою апеляція не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Висновок
суду про закриття провадження по даній справі і звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 9
червня 2007 року, обґрунтований
дослідженими судом доказами і являється правильним.

Так, сам ОСОБА_1
у судовому засіданні винним себе у скоєні злочину, передбаченого
ст. 286 ч.2 КК України визнав
повністю і дав згоду на застосування до нього амністії.

Злочин
вчинений ОСОБА_1 з необережності і
санкцією ст. 286 ч. 2 КК України за вчинення вказаного
злочину передбачено покарання на строк від трьох до восьми років позбавлення
волі, тобто менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше
десяти років.

Як
вбачається з матеріалів справи, на день
набрання чинності Закону України «Про амністію» від 9 червня 2007 року
підсудній мав на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження(а.с. 86), тому суд першої
інстанції правильно застосував до нього
ст. 1 п. «б» зазначеного закону і на підставі ст.
ст. 6 і 8 цього ж закону та
ст. 6 п.4 КПК України
обґрунтовано звільнив підсудного від кримінальної відповідальності і закрив
провадження по справі, оскільки сам
ОСОБА_1 дав згоду на це(а.с. 291).

В матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази того, що злочин передбачений ст.
286 ч.2 КК України вчинив не ОСОБА_1 ,
а його неповнолітній син ОСОБА_7 Як сам ОСОБА_1 , так і всі свідки по справі, які на момент ДТП були пасажирами автомобіля
яким керував ОСОБА_1, а саме
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_7, які були
допитані на досудовому слідстві, дали
аналогічні показання і підтвердили, що
керував автомобілем ВАЗ-21063 на момент наїзду на пішоходів саме ОСОБА_1

Доводи
потерпілої про те, що свідки ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 навіть не допитані на досудовому слідстві є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається
протилежне, що зазначені свідки були
допитані по даній справі в якості свідків ще 14.07.2006 року(а.с. 49-52).

Враховуючи
вищезазначене колегія суддів вважає, що
доводи потерпілої ОСОБА_3
про необхідність направлення справи на додаткове розслідування є безпідставними, оскільки вина ОСОБА_7 у тому, що саме він керуючи автомобілем
ВАЗ-21063, при виникненні небезпеки для
його руху, не вжив негайно заходів для
зменшення швидкості руху безпечної для інших учасників руху і допустив наїзд на
пішоходівОСОБА_5 і ОСОБА_6, в результаті
чого загинув пішохід ОСОБА_6 повністю доведена,
як на досудовому слідстві, так і
в судовому засіданні достовірними доказами по справі, а тому не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції і направлення справи на додаткове
розслідування.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія
суддів

Ух валила:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ленінського, районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2007 року про закриття
провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст. 286 ч.2 КК України залишити без зміни.