справа № 208/3161/15-к
№ провадження 1-кп/208/319/15
ВИРОК
Іменем України
02 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Потерпілого ОСОБА_5 ,
провів судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у місті Дніпродзержинську Дніпропетровській області, кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого
за ч.2 ст.186 КК України,
суд
встановив:
25.03.2015 року приблизно о 20.30 годин ОСОБА_4 знаходячись в районі будинку № 37/16 по проспекту Комсомольському в місті Дніпродзержинську, побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , який прямував у напрямку вхідних дверей до під`їзду №6 зазначеного будинку, тримаючи у лівій руці мобільний телефон «Samsung GT-S6802» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартістю 500 (п`ятсот) гривень, в якому знаходились сім-картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (матеріальної цінності не мають). Реалізуючи, із корисливого мотиву, раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно, відкрито, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_5 , наніс удар кулаком руки в область голови останнього, таким чином завдав ОСОБА_5 фізичний біль, тобто застосував до останнього насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я потерпілого, чим приборкав волю останнього до супротиву. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , скориставшись тим, що внаслідок нанесеного удару останній не міг чинити опору, ОСОБА_4 вихватив з лівої руки потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung GT-S6802» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартістю 500 (п`ятсот) гривень, в якому знаходились сім-картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (матеріальної цінності не мають), що належать ОСОБА_5 , тобто ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном «Samsung GT-S6802» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , вартістю 500 (п`ятсот) гривень, в якому знаходились сім-картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (матеріальної цінності не мають), що належать ОСОБА_5 ..
Заволодів викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 500 гривень.
Вчиненні ОСОБА_4 діяння, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину за пред`явленим йому обвинувальним актом у повному обсязі і суду пояснив, що станом на 25.03.2015 року він не мав роботи. В той день, тобто 25.03.2015 року після 20.00 годин проходив біля будинку №37/16 по проспекту Комсомольському в місті Дніпродзержинську, де побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_5 , який йшов до під`їзду № 6 зазначеного будинку, тримаючи у своїй руці мобільний телефон. В той час в нього виник умисел на заволодіння цим телефоном. Для цього він ззаду підійшов до потерпілого, та наніс йому удар кулаком руки в голову, від чого останній втратив рівновагу, і він скориставшись цим з руки вирвав мобільний телефон, та побіг з телефоном з місця злочину. Телефон «Samsung GT-S6802» мав дві сім-карти, які він дістав та викинув. Одразу ж зателефонував зі свого телефону співмешканці ОСОБА_6 з якою домовився про здачу телефону в ломбард на її документи. В той же день, вони приїхали до ломбарду на пл.. Леніна у м. Дніпродзержинську, де заклали викрадений ним телефон, отримав за нього 500 гривень, витратив гроші на свої потреби. На даний час він кається у скоєному, і прохає суд врахувати що він повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду, вибачився перед останнім. Просить суворо його не карати та розглядати справу згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, що є його добровільною позицією.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факти викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, зазначив, що внаслідок скоєного злочину ОСОБА_4 йому було завдано фізичний біль, і медичне лікування він не проходив в медичних установах. Також йому було завдано матеріальна шкода в розмірі 500 гривень, вартості викраденого в нього мобільного телефону Samsung GT-S6802», з двома сім-картами, та моральна шкода в розмірі 2000 гривень, але станом на час розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_4 вибачився перед ним, та відшкодував шкоду у повному обсязі, а тому він не має ні матеріальної ні моральної претензії до обвинуваченого, якого просить суворо не карати, розглядати провадження за ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфіковане за ч.2 ст.186 КК України, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор та потерпілий вважали можливим провести розгляд згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, та недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Таким чином, суд приходить до висновку що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 скоєне 25.03.2015 року, кваліфіковане за ч. 2 ст. 186 КК України, мало місце, і містить склад кримінального правопорушення в якому він винен.
З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення передбачено ч.2 ст. 186 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.
Згідно до вимог ст. 67 КК України, обставин обтяжуючих покарання за скоєне кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 , не встановлено.
Згідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , є визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у повному обсязі, його щире каяття, вчинення злочину в зв`язку із тяжким матеріальним становищем, та відшкодування шкоди потерпілому у повному обсязі.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його характеризуючи данні, що за місцем мешкання характеризується посередньо, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, відшкодування шкоди потерпілому, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:
- за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
У відповідності до вимог ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, встановив іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, залишити, до набрання вироком законної сили.
Речові докази: (т.1 а.с. 74): договір про надання фінансового кредиту під заставу № 1.3710/0 від 25.03.2015 року, укладений між ПТ «Ломбард ОНІКС» Анохіна, Яценко» та ОСОБА_6 долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через місцевий суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1