Справа № 567/191/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2015 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугрин Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одружений, раніше не судимого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МС УДМС України в Хмельницькій області 11 вересня 2012 року

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 186 КК України,

встановив:
згідно з обвинувальним актом від 24 лютого 2015 року, ОСОБА_4 29 грудня 2014 року близько 18 години 40 хвилин, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи поблизу Острозького КП «Водоканал», що по вул. І.Федорова, 56 в м. Острог Рівненської області, шляхом ривка з правої руки ОСОБА_5 , яка проходила вулицею, відкрито викрав її мобільний телефон марки «Nokia 5130 с-2 XpressMusic» вартістю 314 гривень 70 копійок разом з SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 15 гривень, флеш-накопичувачем марки «Kingston MicroSD» ємністю 1Gb вартістю 40 гривень, які належали потерпілій ОСОБА_5 , чим останній заподіяв майнової шкоди на загальну суму 369 гривень 70 копійок.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, так як ОСОБА_4 вчинив відкрите заволодіння чужим майном (грабіж).

24 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні за №0000563 від 29.12.2014 року, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України. Так, підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їй в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та отримана згода підозрюваного на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.186 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 відкрито заволодів чужим майном (грабіж), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Речові докази у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

засудив:

затвердити угоду від 24 лютого 2015 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 24 лютого 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1