№ 1-кп/269/307/2013
ВИРОК

іменем України

09 грудня 2013 року

Совєтський районный суд
м. Макіївки Донецької області

у складі:

голов-го судді
Любченко С.Д.

при секретарі
Шпаченко С.В.

за участю прокурора
Шинкаренко Є.С.

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження з
обвинувальним актом та угодою про
визнання винуватості відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Макіївки Донецької області, росіянина,
гр-на України, не одруженого, освіта
середньо - спеціальна, працюючого
машиністом підземних установок на
шахті ім. С.М.Кірова ДП «Макіїввугілля»,
в силу ст. 89 КК України не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,

у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 317
ч.1, 311ч.1 КК України,-

Встановив:

08 листопада 2013 року приблизно о 16
годині 45 хвилин, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
порушення вимог Закону України «Про
наркотичні засоби, психотропні
речовини і прекурсори» та положень
постанови Кабінету Міністрів України
від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження
переліку наркотичних засобів,
психотропних речовин і прекурсорів»,
діючи умисно, протиправно, незаконно, з
метою забезпечення незаконного
вживання наркотичних засобів, надав
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, житлове
приміщення, розташоване за адресою
свого проживання, а саме за адресою:
АДРЕСА_1, для незаконного вживання
наркотичних засобів. ОСОБА_2,
знаходячись у кухні, наданого йому
ОСОБА_1 житлового приміщення, вжив
шляхом внутрішньовенної ін'єкції
частину раніше виготовленого ОСОБА_1
особливо небезпечного наркотичного
засобу - дезоморфіну. Тим самим ОСОБА_1
забезпечив можливість ОСОБА_2
незаконно вжити наркотичний засіб,
укрившись в приміщенні квартири
АДРЕСА_1, за адресою свого проживання.

Крім того, на початку липня 2013 року,
більш точну дату та час в ході
досудового розслідування встановити
не виявилося можливим, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у порушення вимог Закону
України «Про наркотичні засоби,
психотропні речовини і прекурсори» та
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 06.05.2000 року № 770 «Про
затвердження переліку наркотичних
засобів, психотропних речовин і
прекурсорів», перебуваючи в магазині
господарських товарів у сел.. Об'єднане
Совєтського району м. Макіївки, діючи
умисно, протиправно, з метою
використання для виготовлення
наркотичних засобів, незаконно придбав
розчин соляної кислоти, що містить
прекурсор, який переніс за адресою
свого проживання, а саме: АДРЕСА_1, після
чого частину зазначеного прекурсору
використовував з метою виготовлення
наркотичних засобів.

Частину прекурсору - соляної
кислоти, що залишилася та містилась в
пластиковій пляшці ємкістю 0,5 л та в
медичному шприці ємкістю 5 мл3, ОСОБА_1
незаконно зберігав за вищевказаною
адресою, в обраному ним місці до 18.00 год.
08 листопада 2013 року, з метою подальшого
використання для виготовлення
наркотичних засобів.

08 листопада 2013 року о 18.00 годині,
працівники міліції під час обшуку
житла, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проведеному у
встановленому законом порядку, на
підставі ухвали слідчого судді
Совєтського районного суду м. Макіївки
від 08.11.2013 року, у присутності понятих,
за участю ОСОБА_1, який перебував у
стані, викликаному вживанням
наркотичних засобів, в кухні виявили та
вилучили пластикову пляшку ємкістю 0,5
л, з рідиною об'ємом 50 мл, яка містить
прекурсор - соляну кислоту (масова
частка 34%) та медичний шприц ємкістю 5
мл3, з рідиною об'ємом 1,4 мл, яка містить
прекурсор - соляну кислоту (масова
частка 32%). Загальний об'єм прекурсору -
соляної кислоти становить 51,4 мл.
Вказаний прекурсор - соляну кислоту,
ОСОБА_1 незаконно придбав та зберігав з
метою використання для виготовлення
наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив злочини
передбачені ст.ст. 317 ч.1 та 311 ч.1 КК
України, тобто як надання приміщення
для незаконного вживання наркотичних
засобів, та як незаконне придбання та
зберігання прекурсорів з метою їх
використання для виготовлення
наркотичних засобів.

Під час досудового розслідування
між сторонами кримінального
провадження прокурором Євтуховим О.С.
та підозрюваним ОСОБА_1, досягнуто та
підписано угоду від 25.11.2013 року про
визнання винуватості ОСОБА_1 у скоєнні
злочину передбаченого ч.1 ст. 317 та ч. 1
ст.311 КК України, за змістом якої
підозрюваний ОСОБА_1 беззастережно
визнає свою вину у вчинені зазначеного
злочину, передбаченого ч.1 ст. 317 та ч. 1
ст.311 КК України,, та наведені обставини
вчинення цього злочину, сторони дійшли
згоди щодо обрання підозрюваному
ОСОБА_1 покарання за вчинений ним
злочин, передбачений ст. 317 ч.1 КК
України у вигляді 3 років позбавлення
волі, за ст. 311 ч.1 КК України у вигляді 1
року позбавлення волі, на підставі ч.1
ст. 70 КК України визначити остаточне
покарання шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим та
призначити остаточне покарання за
сукупністю злочинів, передбачених
ст.ст. 317 ч.1, 311 ч.1 КК України у вигляді 3
років позбавлення волі. На підставі ст.
75 КК України звільнити від відбування
покарання, пов'язаного з позбавленням
волі, якщо він протягом двох років
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає в силу ст. 76 КК
України покладені на нього обов'язки, а
саме: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію. В
угоді зазначено наслідки укладання та
затвердження угоди, наслідки
невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода
про визнання винуватості за своїм
змістом та порядком укладення,
відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК
України, відповідає закону України про
кримінальну відповідальність за ст.ст.
317 ч.1, 311 ч.1 КК України, в тому числі щодо
правової кваліфікації кримінального
правопорушення та щодо узгодженої міри
покарання. Шляхом вивчення документів
кримінального провадження, опитування
сторін, суд переконався, що укладення є
добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474
КПК України не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз, або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді. Також встановлено,
що умови угоди відповідають інтересам
суспільства, не порушують права,
свободи чи інтереси сторін або інших
осіб, наявні фактичні підстави для
визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому
роз'яснено ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України,
положення яких йому зрозумілі, ним
усвідомлено, що наслідком укладення та
затвердження угоди є його відмова від
здійснення прав, передбачених -
абзацами першим та четвертим пункту 1
частини четвертої статті 474 КПК
України, а саме право на судовий
розгляд, під час якого прокурор
зобов'язаний довести кожну обставину
щодо кримінального правопорушення, у
вчиненні якого його обвинувачують,
права допитати під час судового
розгляду свідків обвинувачення, подати
клопотання про виклик свідків і подати
докази, що свідчать на його користь,
також усвідомлено, що наслідком
укладання та затвердження угоди є
обмеження його права на оскарження
вироку згідно з положеннями статей 394
та 424 цього Кодексу, а саме можливість
оскарження вироку лише з підстав:
призначення судом покарання,
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частиною
четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК
України, в тому числі нероз'яснення
йому наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди
обвинуваченому зрозумілі. Після таких
роз'яснень обвинувачений не заперечив
проти затвердження угоди. Прокурор
також просив затвердити угоду про
визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками
розгляду угоди в судовому засіданні
під час підготовчого судового
провадження, суд, перевіривши
відповідність угоди вимогам
кримінального процесуального закону,
врахувавши заслухані доводи сторін
кримінального провадження, приходить
до висновку про наявність правових
підстав для прийняття рішення про
затвердження угоди про визнання
винуватості ОСОБА_1 у скоєнні злочину
передбаченого ст.ст. 317 ч.1, 311 ч.1 КК
України та призначення узгодженої
сторонами міри покарання на підставі
ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення
волі строком на 3 року, з застосуванням
ст.ст. 75, 76 КК України

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК
України, суд,-

Засудив:

Затвердити угоду від 25.11.2013 року,
укладену між прокурором Євтиховим О.С.
та підозрюваним, про визнання
винуватості ОСОБА_1 у скоєнні злочину
передбаченого ст.ст. 317 ч.1, 311 ч.1 КК
України

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого
ст.ст.317 ч.1, 311 ч.1 КК України та
призначити узгоджену сторонами міру
покарання:

за ст.317 ч.1 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 3 роки,

за ст.311 ч.1 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, призначити
остаточне покарання за сукупністю
злочинів, у вигляді позбавлення волі
строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання,
якщо він протягом двох років
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає в силу ст. 76 КК
України покладені на нього обов'язки, а
саме: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та праці, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 не
обирався.

Згідно ст. 100 КПК України речовий
доказ у кримінальному провадженні, а
саме: пеніциліновий флакон із
прозорого скла з залишками речовини
темно-бурого кольору, керамічну
тарілку білого кольору з накладанням
речовини бурого кольору (опечатано в
«Пакеті № 1»), медичний ін'єкційний
шприц, ємкістю 20 мл3 з рідиною
темно-бурого кольору всередині
медичного шприцу, а також з ін'єкційною
голкою в футлярі (опечатано в «Пакеті №
2»), пластикову пляшку ємкістю 0,5 л, з
рідиною жовтого кольору (опечатано в
«Пакеті № 3), медичний ін'єкційний шприц
з градуюванням до 5 мл3 з рідиною
жовтого кольору, заповненою в шприці до
відмітки 1,5 мл, а також з ін'єкційною
голкою в футлярі (опечатано в «Пакеті №
4»), вилучені у ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 - які знаходяться в камері
зберігання речових доказів
Совєтського РВ Макіївського МУ ГУМВС
України в Донецькій області - знищити.

Диск «DVD-R 16 x 4.7 Gb VIDEX», з відеозаписом,
отриманим при проведенні обшуку за
адресою: АДРЕСА_1 (опечатано в
паперовому конверті),- зберігати у
матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з
підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК
України, до Апеляційного суду
Донецької області через Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області протягом 30 днів з дня його
проголошення всіма учасниками процесу.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку суду.

Суддя
С. Д. Любченко