Справа № 11 "а"-621 Категорія:
суді 1-ї інстанціШанченко Д.І. Доповідач: Аліфанов Ю.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого
Паська Д.П. Суддів: Аліфанова Ю.Б. Зайцева А.В. за участю прокурора: Альчука
М.П. та адвоката: ОСОБА_1
розглянула 08 серпня 2007 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Теплиць кого
районного суду Вінницької області від 18 червня 2007 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, в силу ст.89 КК України не судимого засуджено за ч.2 ст.186 КК
України на чотири роки позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в
силу ст.89 КК України не судимого, засуджено за ч.2 ст.186 КК України на чотири
роки позбавлення волі. За ч.1 ст.146 КК України на один рік позбавлення волі;
Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання призначено, шляхом часткового
складання покарань -
чотири роки і
два місяці позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів та судових витрат відповідно до вимог КПК.
Автомобіль ВАЗ-21099, як знаряддя злочину, конфісковано.

Як вбачається з вироку, 03 березня 2007 року, біля 18
години, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в селі
Соболівка Теплицького району Вінницької області, рухаючись по центру села на
автомобілі НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 і яким керував останній, зустріли
ОСОБА_4, який поросив підвезти його додому, за що він заплатить 5 гривень. По
дорозі між ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3
виникла суперечка, щодо суми оплати проїзду. Далі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вступивши
в зговір, умисно, маючи намір на

відкрите
заволодіння чужим майном, виїхали за село Соболівку де зупинились біля лісу.
Там ОСОБА_2 та ОСОБА_3 застосували насильство, яке не є небезпечним для життя
чи здоров'я потерпілого, а саме почергово наносили удари ОСОБА_4 руками по
обличчю, завдавши йому фізичного болю та спричинивши тілесні ушкодження, у
вигляді синців в ділянці обличчя, лівої вушної раковини, які, відповідно до
висновку СМЕ № 86 від 05.03.2007 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень
та заволодівши грошима та майном потерпілого на загальну суму 1049 гривень.

Крім того ОСОБА_2, під час вчинення грабежу, умисно, посягаючи на
недоторканість ОСОБА_4, ігноруючи свободу вибору ОСОБА_4 місця свого
знаходження, проти волі останнього, усвідомлюючи незаконність діяння, двічі
примусово поміщав ОСОБА_4 на деякий час до багажника автомобіля НОМЕР_1,
закриваючи кришку багажника, який ОСОБА_4 не мав змоги вільно залишити, хоча і
бажав цього. З ОСОБА_4 у багажнику ОСОБА_2 проїжджав невеликі відрізки дороги.

На зазначений вирок засудженим ОСОБА_2 подана апеляція, в який він з
посиланням на невірну кваліфікацію його дій за ч.2 ст.186 КК та неврахування
судом всіх обставин, що пом'якшують цього покарання, просе вирок змінити,
перекваліфікувавши його дії на ч.1 ст.186 КК України, оскільки у них з ОСОБА_3
не було попередньої змови, та застосувати до нього ст. 75 КК, звільнивши від відбування
покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, прокурора, який проти апеляції засудженого
заперечував, адвоката, яка підтримала апеляцію, обсудивши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 за попередньою змовою
з ОСОБА_3, при обставинах викладених у вироку, грабежу, тобто відкритого
викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 поєднаного з застосуванням до потерпілого
насильства, яке не є небезпечним для його життя та здоров'я, є обґрунтованим та
підтверджується сукупністю доказів повно та всебічно досліджених судом, зокрема
показами в суді самих засуджених, потерпілого ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, які
узгоджуються між собою, протоколами: огляду місця події (а.с.30); добровільної
видачі ОСОБА_5 мобільного телефону ,
який належить потерпілому (а.с.5); відтворення обстановки та обставин події з
участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, під час яких вони розповіли і показали обставини
вчинення злочину(а.с.28-29,87-88); виїмки пляшки від коньяку (а. с. 3 7);
огляду речових доказів та автомобіля (а.с.39,84), висновками: судово-медичної
(а.с.68) та товарознавчої експертиз (а.с.104-107). і ніким не оспорюється.

Дії засудженого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.146 КК України
та ч.2 ст. 186 КК України.

Доводи апеляції засудженого ОСОБА_2 про безпідставність
інкримінування йому вчинення грабежу за попередньою змовою з ОСОБА_3 колегія
суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони протирічать матеріалам справ зазначеним
вище.

Як вбачається з цих матеріалів про попередню змову на
відкрите заволодіння майном потерпілого свідчать узгоджені, злагоджені дії обох
засуджених, як під час вчинення злочину, так і після заволодіння майном.

І ОСОБА_3, і ОСОБА_2 наносили потерпілому удари,
примушуючи віддати гроші, обидва заволоділи його майном і узгоджено
розпорядились ним.

Призначаючи покарання суд дотримався вимог ст.65 КК України і врахував всі
обставини справи, які впливають на вирішення цього питання, в тому числі і ті, на
які є посилання в апеляціях.

Враховуючи ступінь тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_3, скоєння їх у
стані алкогольного сп'яніння, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що
обтяжує покарання, суд прийшов до вірного висновку, що позбавлення ОСОБА_2 волі
буде покаранням необхідним та достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не убачає підстав
для звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 18 червня 2007 року,
щодо ОСОБА_2 без змін.