ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
Справа № 1-кс/489/294/15
« 18» березня 2015 р.
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю прокурора прокуратури Жовтневого району м. Миколаєва ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , при секретарі - ОСОБА_5 , розглянув клопотання першого заступника начальника РВ-начальник СВ Жовтневого РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котлярево Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утримані не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

16.03.2015 року ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.03.2015 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

На початку лютого місяця 2015 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 вступивши в попередню змову з ОСОБА_7 та третьою невстановленою в ході досудового слідства особою, діючи з корисних мотивів, вирішили зайнятись збутом вибухової речовини на території в с. Котлярево Жовтневого району Миколаївської області.

Після чого, в кінці лютого 2015 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 та невстановленою в ходу досудового розслідування особою, отримавши від останньої в с. Червоне знамя Снігурівського району 550 грам пластичною вибуховою речовиною на основі бризантної вибухової речовини гексагену, алюмінієвої пудри та нафтового мастила, перевіз вказану вибухову речовину до місця мешкання ОСОБА_3 , розташованого по АДРЕСА_1 , де останній став незаконно зберігати вищевказану вибухову речовину з метою подальшого збуту.

03 березня 2015 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, на дорозі поблизу с. Котлярево, Жовтневого району, Миколаївської області під час проведення оперативної закупки працівниками міліції незаконно збув ОСОБА_8 за грошову винагороду в сумі 700 гривень раніше вибухову речовину в кількості 550 грам, яку останній цього ж дня добровільно видав працівникам міліції.

Відповідно до висновку вибухотехнічної експертизи №3 вилучена речовина є пластичною вибуховою речовиною на основі бризантної вибухової речовини гексагену, алюмінієвої пудри та нафтового мастила, вага речовини 550 грам.

Виручені від збуту вибухівки кошти, ОСОБА_3 потратив на власний розсуд, однак не припинив злочину діяльність, та продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового слідства особою, з метою подальшого збуту вибухової речовини, знову повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання йому вибухової речовини для подальшого продажу за ціною 700-800 гривень за 1 кусок.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від.5.03.2015 року, за ч.1 ст.263 КК України.

Приблизно 11 березня 2015 року, в денний час доби, ОСОБА_7 отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування в с. Червоне знамя Снігурівського району, аналогічну вибухову речовину, яка раніше складала єдине ціле, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 та невстановленою в ході досудового слідства особою, на належному йому мотоциклі марки МТ, перевіз отриману вибухову речовину до місця мешкання ОСОБА_3 , де передав останньому з метою подальшого збуту, та розподілу виручених коштів. Після чого, 12.03.2015 року , в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 за місцем свого мешкання, за вищевказаною адресою, в приміщені господарчої будівлі за допомогою садової пилки, розділив вибухову речовину на дві частини, які став незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

16.03.2015 року приблизно о 10-00 годині ОСОБА_3 діючи з корисних міркувань, з метою збуту заздалегідь підготовленої вибухівку, яку він незаконно зберігав за місцем свого мешкання, поклав її до внутрішнього правого карману свої куртки, та утримуючи при собі незаконно носив по селу Котлярево Жовтневого району.

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 45 хвилин працівниками Жовтневого РВ УМВС перед проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , при встановлені місцеперебування останнього та отримавши від нього інформацію про наявність в карманах одягу вибухової речовини, що створювала загрозу для життя та здоров`я вказаною особи, працівників міліції та оточуючих громадян, було затримано ОСОБА_3 та вилучено два предмети з пластичною вибуховою речовиною на основі бризантної вибухової речовини гексагену, алюмінієвої пудри та нафтового мастила, яку останній незаконно зберігав при собі, з метою подальшого збуту та поділу виручених грошей з ОСОБА_7 та невстановленою особою.

Цього ж дня, приблизно о 11 годині під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено електронний детонатор з нашаруванням вибухової речовини та в господарчому приміщенні, де останній розділяв вибухову речовину було виявлено частину вибухової речовини у формі кулі, яку ОСОБА_3 незаконно зберігав за місцем свого мешкання.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від.16.03.2015 року, за ч.1 ст.263 КК України.

17.03.2015 року кримінальні провадження №0000192 та №0000225 були об`єднані в одне провадження під №0000192.

В своєму клопотанні заступник начальника РВ-начальник СВ Жовтневого РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 просить застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши що є ризики скоєння нових злочинів тобто є підстави зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даним матеріалам, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання слідчого, захисника який вважав за доцільне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, допитавши підозрюваного прихожу до наступного:

ОСОБА_3 вину визнав та не заперечував проти оголошеної підозри та фактичних обставин справи.

На думку суду причетність ОСОБА_3 до скоєння зазначеного злочину прокурором доведена.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено кримінальну відповідальність на строк до 7 років позбавлення волі, не має постійного місця роботи та сім`ї, тобто не має міцних соціальних зав`язків, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Допитана в судовому засіданні свідок сестра підозрюваного ОСОБА_9 , суду пояснила що вона має на нього вплив і забезпечить належну його поведінку під час досудового розслідування. До цієї заяви суд віднісся критично тому що вона не переконала суд в вагомості такого впливу в перешкоджанні в скоєння ним нових злочинів.

Вказані обставини характеризують підозрюваного як особу схильну до скоєння злочинів, яка може продовжити злочинну діяльність, тобто є наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України таким чином суд вважає, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вище зазначеним ризикам, скоєння нових злочинів.

Вік та стан здоров`я підозрюваного не заважають обранню визначеного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків передбаченнях ч. 4 цієї статті.

Таким чином приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 183 КПК України з урахуванням ступеня тяжкості скоєного підозрюваним, розмір завданих ним збитків суд визначає заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24360,00 грн.

При внесенні застави в такому розміри суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- негайно з`являтися за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту де він мешкає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- попередити ОСОБА_3 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, якщо буде внесена застава.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176- 178, 183-184, 395, 492 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів.

Термін тримання під вартою рахувати з 16.03.2015 р.

Вважати строк тримання під вартою закінченим 14.05.2015 р.

При внесенні застави в розмірі 24360,00 грн. на р/р ТУ ДСА в Миколаївській області, вважати, що відносно ОСОБА_3 обрана міра запобіжного заходу у вигляді застави з наступними обов`язками:

- негайно з`являтися за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися за межі населеного пункту де він мешкає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- попередити ОСОБА_3 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, якщо буде внесена застава.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1