Справа № 2506/9879/2012
Провадження по справі 1/2506/500/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Коваленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України судимості не має, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в :

25.08.2012 р. близько 09.00 год. підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись у приміщенні будинку №23-Б, розташованому по вул. Освіти в м. Чернігові, таємно викрали гірський велосипед, вартістю 900 грн., 10 кг мяса свинини, загальною вартістю 500 грн., 5 кг сала, загальною вартістю 200 грн., одну пляшку коньяку «Шабо», обємом 0,25 л, вартістю 30 грн. 73 коп. та дві пляшки горілки «Хлібний Дар», обємом по 0,25 л, загальною вартістю 26 грн. 64 коп., а всього викрали майна на загальну суму 1657 грн. 37 коп., що належить потерпілій ОСОБА_2

Далі, 26.08.2012 р. близько 11.00 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись у приміщенні будинку №23-Б, розташованому по вул. Освіти в м. Чернігові, шляхом зламу вхідних дверей, проникли до приміщення спальної кімнати, звідки таємно викрали грошові кошти в сумі 300 грн., що належать потерпілій ОСОБА_2

Підсудний, допитаний у судовому засіданні, вину у предявленому обвинуваченні за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, визнав повністю, у повному обсязі підтримав свої попередні свідчення, які давав у ході досудового слідства та повністю підтвердив обставини вчинених ним злочинів, викладені в обвинуваченні. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого і просив суворо не карати, врахувати, що завдана шкода повністю відшкодована і потерпіла претензій не має.

Враховуючи свідчення підсудного, а також те, що фактичні обставини справи, доведеність вини підсудного, обєм та вартість викраденого, кваліфікація його дій ніким не оспорюються, суд відповідно до ст. ст. 299 ч.3, 301-1 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів і знаходить, що предявлене обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб. Правильною є і кваліфікація його дій за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло, а його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, їх наслідки, відсутність цивільного позову по справі, що шкода потерпілій відшкодована повністю у добровільному порядку та відсутність у неї вимог про притягнення підсудного до суворої відповідальності, ставлення підсудного до вчиненого, особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність постійного місця мешкання та формально позитивну характеристику за таким, дані щодо притягнення до адміністративної відповідальності, також враховано, що відповідно до ст. 89 КК України він судимості не має, обставини, які помякшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку, а також обставину, яка обтяжує покарання учинення злочину в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим доходить висновку, що підсудному необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статей закону, якими передбачене покарання за вчинені підсудним злочини, але, з урахуванням всіх вищезазначених обставин, вважає за можливе виправлення підсудного без відбування покарання, тобто про прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні підсудному покарання за сукупністю злочинів суд керується вимогами ст. 70 ч.1 КК України та виходить із принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 81 КПК України.

Судові витрати, повязані з проведенням по справі дактилоскопічної та трасологічної експертиз, підлягають стягненню з підсудного.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання:

за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді у вигляді 2 років позбавлення волі;

за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

В силу ст. 70 ч.1 КК України остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази : ломик та випил деревини зі слідами знаряддя зламу знищити (а.с.75).

Стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат в доход держави 1206 грн. за проведення експертиз.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту його проголошення.

Суддя Л.В. Самусь