справа № 482/386/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 обвинувачена ОСОБА_3 .
Портепіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
08 січня 2015 року, в нічний час, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий у неї умисел, направлений на крадіжку курей з сараю домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , проникла на території цього домоволодіння у відсутність її господарки.
Після цього, перебуваючи на території цього домоволодіння, ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, з корисливою метою, проникла в середину сараю через закриті на крючок двері, де потерпіла ОСОБА_5 тримала курей, звідки викрала трьох курей віком по 10 місяців кожна, вартістю по 113 гривень за курку, яких поклала в мішок.
Заволодівши цими курями, ОСОБА_3 після цього з місця вчинення злочину зникла, а в подальшому викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, продавши їх на рику, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 339 гривень.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у приміщення.
Завдана злочином матеріальна шкода не була відшкодована.
Цивільний позов потерпілою особою по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаної в суді обвинуваченої, яка повністю визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєні інкримінованого їй в провину злочині, що передбачений ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповіла про обставини вчинення нею цього викрадення курей із сараю домоволодіння ОСОБА_5 , визнавши всі обставини цього обвинувачення в тому числі і розмір заподіяної нею матеріальної шкоди потерпілій, пояснивши, що вона дійсно в 08.01.2015 року, вночі, близько 21 години, знаючи про те, що ОСОБА_5 не має вдома, проникла на територію її домоволодіння, а потім до сараю, звідки таємно викрала 3 курей, які зарізала і продала на ринку в м. Миколаєві. Свої дії пояснила тим, що не мала грошей, а погодні умови були неблапгоприємні, продукти в село не завозили. Заявила, що в скоєному щиро кається та просить суд не карати її суворо та не позбавляти волі, запевняючи в тому, що більше злочинів вчиняти не буде.
Вислухавши покази обвинуваченої, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченою своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, її вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмової заяви потерпілої особи про скоєний злочин, з витягу з ЄРДР, з протоколу огляду місця пригоди, документів про вартість викрадених курей, дійсно вбачається, що з сараю домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 було таємно викрадено трьох курей, вартість яких складає по 113 гривень за кожну курку.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченої, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченої, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому їй в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі її признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченої кваліфіковані за ст.185ч.3 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченої являється правильною, а тому дії обвинуваченої, суд кваліфікує за ст.185ч.3 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона є працездатною особою, але не має постійної роботи, заробляє собі на прожиття тимчасовими заробітками, не військовозобов`язана, громадянка України, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, не одружена, не має дітей, раніше не судима.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій особі на загальну суму 339 гривень, обвинуваченою не відшкодована.
Цивільний позов потерпілою особою по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного нею злочину, так і враховує обставини його скоєння, причини та умови, що привели обвинувачену до скоєння цього злочину та враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченої, в тому числі її матеріальний та сімейний стан, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що пом`якшують їй покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченою злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений нею без зазначення обставин, що обтяжують їй покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує повне визнання нею своєї провини, щире каяття, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного нею діяння, та з урахуванням її особи, разом з тим, не дають суду підстав, при призначені їй покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, або перейти до іншого менш тяжкого покарання, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд, з урахуванням обставин справи, не вбачає в діянні обвинуваченої.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують їй покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, їй має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України, в межах мінімальної межі санкції статті обвинувачення, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для її виправлення, так і для попередження вчинення нею нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченої та які значно пом`якшують їй покарання, з урахуванням повного усвідомлення і визнання нею своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченої у скоєному нею діянні являється щирим, а тому, вважає, що її виправлення і перевиховання все ж таки можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а на підставі ст. ст.75 КК України з наданням їй можливості виправлення через звільнення від відбування призначеного покарання, з випробуванням та із встановлення обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати виною, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання обвинуваченій рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої на досудовому розслідуванні не обирався і прокурором при судовому розгляді справи не ставилось питання про обрання їй такого запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченій запобіжного заходу на період набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженою в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: