Справа №11а - 56/2007 рік Головуючий у суді І інстанції Солопов Ю.О.
Категорія ст. 309 ч. 2 КК Доповідач у суді II інстанції Лещенко Р.М .
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2006
року. Колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

.головуючого - судді Зубка К.А.,
суддів Лещенка P.M., Петрової І.М.,
за участю прокурора Черниш Г.Р., розглянула
у відкритому судовому
засіданні у м.
Кіровограді апеляцію
засудженого ОСОБА_1 на
вирок Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 6
листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Кіровограда, раніше суди­мий
Кіровським райсудом м.
Кіровограда: 28.01.1986 року за ст.ст. 81 ч. 3, 85 ч. 3, 140 ч. 2, 215-2 ч.2 КК
Укра­їни до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, 23.11.1993
року за ст.ст. 81 ч.3, 141 ч. 2, 140 ч. 3 КК України до покарання у виді
позбавлення волі стро­ком на 4 роки, 16.03.1998 року за ст. 140 ч. З КК України
до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці, 18.08.1999 року
за ст. 140 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5
років, 18.09.2006 року за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 1 рік,

засуджений за ч.
2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На
підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим з урахуванням вироку Кіровського райсуду м. Кіровограда від 18.09.2006 року, остаточно ОСОБА_1
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 12 вересня 2006 року у м. Кіровограді він,
повторно, незаконно виготовив та зберігав без мети збуту кустарно виготовлений
препарат з ефедрину вагою 0,124 гр., який відповідно до висновку
судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи
кваліфікації , скоєного, просить
пом'якшити призначене йому покарання знизивши йому міру покарання, посилаючись
на те, що він повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у скоєному, хворіє
на туберкульоз.

По справі також
надходила апеляція прокурора, яка до початку розгляду справи була відкликана.

Заслухавши
доповідача, вислухавши думку прокурора, яка вважає що вирок суду необхідно
залишити без зміни, засудженого ОСОБА_1, що підтримав свою апеляцію,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до
висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої
інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 309 КК України, що у повному обсязі підтверджується дослідженими під час
судового слідства доказами, та ніким із учасників судового розгляду справи не
оспорюється.

Призначаючи
засудженому ОСОБА_1 покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, обставини що обтяжують та пом'якшують покарання, його
особу, в тому числі і те, що він визнав свою провину та щиро розкаявся у
скоєному, через що призначив останньому мінімальне покарання, передбачене
санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

З урахуванням
викладеного колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку суду та
пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання.

Керуючись
ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 6 листопада 2006 року стосовно нього - без зміни.