№ 317/1944/15-к
№ 1-кп/317/234/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 001245 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юркова, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, не працюючого, раніше судимого:
1.17 січня 2007 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням строком на 1 рік;

2.30 січня 2008 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст.ст. 70, 71 до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

3.01 червня 2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 04.02.2013 року звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31 липня 2014 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходився на перехресті вулиць Центральна та провулку Мирний в селищі Лежено Запорізького району Запорізької області, де також знаходився потерпілий ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 кілька ударів в область голови та тулуба, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Після того, як потерпілий впав на землю, ОСОБА_4 витяг з його кишені мобільний телефон Samsung SHG?U800 в корпусі чорного кольору, вартістю 700 гривень, після чого зник з місця злочину.
Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 700 (сімсот) гривень.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що наприкінці липня 2014 року (більш точну дату він не пам`ятає) в районі ринку «Анголенко» в місті Запоріжжі він познайомився з потерпілим ОСОБА_5 . В той же день приблизно о 16 годині 00 хвилин вони разом з потерпілим приїхали до селища Лежино в район перехрестя вулиці Центральна та провулку Мирний, де почали спільно вживати спиртні напої етиловий спирт, розведений водою, який мав при собі потерпілий.
Потерпілий при цьому слухав музику з мобільного телефону за допомогою навушників. Самого мобільного телефону він не бачив.
Приблизно о 16 годині 30 хвилин під час вживання спиртних напоїв між ним та потерпілим відбулась сварка, в ході якої він кілька разів вдарив потерпілого ОСОБА_5 по обличчю та тулубу. Коли вони з потерпілим впали в ході бійки, він ще раз вдарив ОСОБА_5 рукою в область голови та витягнув з його кишені мобільний телефон Самсунг, з яким пішов звідти.
Вказаний мобільний телефон він продав згодом за 30 гривень.
У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження, суд приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, думку потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого (а.к.п. 27), особу винного, який раніше судимий, за місцем тримання під вартою характеризується задовільно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує: щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, характеризується задовільно та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного та думку потерпілого, для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта покласти на обвинуваченого.

Суд вважає необхідним змінити до набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

?повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

?періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. за проведені експертизи.

Речові докази:

-мобільний телефон потерпілого Samsung SHG?U800 в корпусі чорного кольору, переданий на зберігання потерпілому залишити в користуванні власника, ОСОБА_5 ;
-одну пластикову пляшку, ємкістю 0,5 л. від напою «Бон Буасон», одну скляну пляшку з-під пива «Чернігівське», одну скляну пляшку з-під пива «Жигулівське», одну скляну пляшку з-під напою «Бад», дві пачки з-під сигарет «Президент», що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Запорізького ВР ГУМВС України в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1