Справа № 1-760/159/2013 року
П О С Т А Н О В А

И м е н е м У к р а ї н и

16.05.2013 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді ЗАХАРОВОЇ А.С.

при секретарі ЩЕПКОВСЬКОЇ А.О.

за участю прокурорів ДЯЧЕНКО О.О.

САРАНЧУКА І.О.

захисників ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ЛОХАНЧУК М.П.

законих представників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_2 про звільнення неповнолітнього ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України та застосування примусових заходів виховного характеру до нього, та захисника ОСОБА_3 про звільнення неповнолітнього ОСОБА_12 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру та закриттям кримінальної справи відносно нього за ч. 2 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_11, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ст. 357 КК України та ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 296, ст. 198 КК України

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_2 надійшло клопотання про звільнення підсудного ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері, посилаючись на те, що він є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем навчання, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, вибачився перед потерпілим та батьками за скоєне, всіляко сприяв слідству в розкритті злочину, сумлінно приймав участь у всіх процесуальних діях і його діями потерпілому не було завдано матеріальної шкоди.

Також, від захисника ОСОБА_3 надійшло клопотання про звільнення підсудного ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 296 КК України про звільнення неповнолітнього ОСОБА_12 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру та закриттям кримінальної справи відносно нього за ч. 2 ст. 296 КК України

26.05.2012 року, приблизно о 05.20 годині неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а також підсудні ОСОБА_13 та ОСОБА_14, знаходячись в парку що по вул. Гарматній, 39-Б в м. Києві, помітили раніше не знайомих їм ОСОБА_10 та ОСОБА_15, які рухались по тротуарній доріжці по вказаної вулиці.

З метою вчинення хуліганських дій підсудні ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а також неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підійшли до ОСОБА_10 та ОСОБА_15 і безпричинно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи в групі, ігноруючи загальновизнані правила поведінки та моралі, підсудний ОСОБА_13 своєю ногою зробив підніжку ОСОБА_10, в наслідок чого останній впав на асфальтне покриття. ОСОБА_15 в цей час з метою уникнення конфлікту відбіг від місця конфлікту на безпечну для себе відстань.

Підсудні ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а також неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12, діючи в групі, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 впав на асфальтне покриття і не в змозі чинити опір, проявляючи особливу зухвалість стали наносити останньому декілька ударів ногами по різним частинам тіла, завдавши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден - на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на долонній поверхні правої кисті в проекції 1-4 п'ясних кісток в проксимальній третині; синець - на тильній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги 1-го пальця, тильній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги 1-го пальця, які згідно висновку судово-медичного експерта № 2773 від 28.05.2012 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитані у судовому засіданні неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12, свою вину у вчиненні хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_10, визнали повністю, щиро розкаялися та дали пояснення щодо обставин вчинення ними суспільно-небезпечних діянь при обставинах, що викладені у фабулі постанови.

Крім повного визнання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, їх вина в скоєному підтверджується зібраними по справі доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10, який на досудовому слідстві (а.с. 83-92 т. 1) та в судовому засіданні пояснив, що 26.05.2012 року, приблизно о 05.20 годині він зі своїм знайомим ОСОБА_15 йшли по вул. Гарматній в м. Києві і, проходячи біля будинку № 39-Б, на них ззаду безпричинно напали раніше йому незнайомі ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, при цьому, спочатку підбіг ОСОБА_13 та поставив йому підніжку, від чого він впав на асфальт. Він намагався встати, але ОСОБА_13 знову вдарив його та він впав на асфальт, потім підбігли ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та почали наносити йому удари по тілу, але хто куди бив та скільки було ударів повідомити не може. ОСОБА_15 встиг відбігти в сторону та спостерігав.

Протоколом ставки віч-на-віч між підсудним ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_10, в ході якої останній стверджував, що саме ОСОБА_13 збив його з ніг, після чого спільно з ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 наносив удари (а.с. 227-229 т. 1).

Протоколами ставки віч-на-віч між підсудним ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_10, між ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_10, між ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10, де останній стверджував, що ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13 наносили йому удари (а.с. .230-235, 239-240 т. 1).

Показаннями свідка ОСОБА_15, який на досудовому слідстві (а.с. 101-106 т. 1) та в судовому засіданні пояснив, що 26.05.2012 року, приблизно о 05.20 годині він та ОСОБА_10 рухалися по вул. Гарматній в м. Києві і біля будинку № 39-Б на них ззаду безпричинно напали раніше не відомі йому ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, при цьому останній намагався вдарити його, але він встиг відскочити і до нього більше ніхто не підходив.

Він бачив, що до ОСОБА_10 підбіг ОСОБА_13 та поставив підніжку від чого той впав на асфальт, потім підбігли ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та почали наносити йому удари по тілу, але хто куди бив та скільки було ударів, він сказати не може.

Також, він бачив як ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 побігли в невідомому напрямку.

Він та ОСОБА_10 викликали працівників міліції, з якими на службовому автомобілі почали об'їздити територію і біля ДК «Росток» вони помітили ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, на яких вказали як осіб, які побили ОСОБА_10.

Протоколом ставки віч-на-віч між підсудним ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_15, в ході якої останній стверджував, що саме ОСОБА_13 збив потерпілого ОСОБА_10 з ніг, після чого спільно з ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 наносили йому удари (а.с. 241-243 т. 1) та іншими матеріалами справи.

Дії ОСОБА_12, ОСОБА_11 підпадають під кваліфікацію за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки вони своїми умисними діями грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненими групою осіб.

З урахуванням обставин справи, особи неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11: раніше не судимі, на період розгляду справи судом досягли 16 років, щиро розкаялися у вчиненому, є неповнолітніми, характеризуються позитивно за місцем проживання та навчання, не перебувають на обліку у лікарів нарколога та психіатра, вчинили діяння, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості, матері, які займаються їх вихованням, на них мають позитивний вплив, можуть здійснювати належний контроль за їх поведінкою неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з боку їх матерів, суд приходить до висновку про те, що неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_11, у яких в подальшому бездоганна поведінка, можуть бути виправлені без застосування кримінального покарання, застосувавши до них примусові міри виховного характеру у вигляді передачі їх під нагляд матерів, які здійснюють належний контроль за їх поведінкою та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до їх поведінки, із закриттям відносно них кримінальної справи за ч. 2 ст. 296 КК України.

Керуючись ст.ст. 447-449 КПК України, ст. ст. 105 КК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, учня 1 курсу ліцею «Аміант», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого

примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 тривалістю 2 (два) роки.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Стрелецьке, Яковлівського району, Бєлгородської області (Росія), громадянина Росії, учень 9 класу СЗШ № 199 м. Києва, неодруженого, в Україні не зареєстрований, проживаючий в АДРЕСА_2, раніше не судимого примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 тривалістю 2 (два) роки.

Постанова може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту її проголошення.

СУДДЯ: