АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/7023/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1723/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2014 р.,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, раніше не судимий, проживаючий в АДРЕСА_1 , засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням, йому встановлено іспитовий строк 2 роки і покладені обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Присуджено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за залучення експерта у сумі 784 гривні 80 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Як встановив суд, о 21 годині 20 хвилин 13 квітня 2014 року, ОСОБА_7 , підійшов до автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 і був припаркований напроти під`їзду №4 буд.96/30 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, відкрив двері та викрав з салону автомобіля автомагнітолу та USB флеш карту пам`яті загальною вартістю 337 гривень.

Дії ОСОБА_7 були виявлені ОСОБА_9 , який вийшов до автомобіля батька та намагався затримати викрадача, однак, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене, став втікати з місця крадіжки, при цьому викинув автомагнітолу та USB флеш карту пам`яті.

ОСОБА_9 , який переслідував викрадача, за допомогою сторонніх осіб затримали ОСОБА_7 , при цьому було знайдено викинуті викрадачем автомагнітола та USB флеш карта пам`яті.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, наполягаючи на своїй непричетності до вказаного кримінального правопорушення.

Апелянт зазначає, що слідчим та судом не допитаний громадянин Ахат, який був разом з ОСОБА_8 при його затриманні і понятим при огляді місця події від 14 квітня 2014 року, вважає, що органом досудового слідства порушені його права, оскільки він не був присутнім при складанні протоколу огляду місця події 14 квітня 2014 р. Окрім того, про знаходження автомагнітоли на землі стверджують тільки потерпілий ОСОБА_9 , та свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , тобто зацікавлені особи, тоді як інші громадяни цього не бачили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора і потерпілого, що вважали вирок суду обґрунтованим, перевіривши вищенаведені доводи і матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, в апеляційній скарзі обвинуваченого від 15 жовтня 2014 року ( т.2 а.с. 97-100) містилося прохання вирок суду скасувати як необґрунтований, і ухвалити свій вирок, однак на порушення вимог, передбачених ст.ст. 396 і 407 КПК України не було конкретизовано про постановлення якого вироку просить ОСОБА_7 .

На підставі ст. 399 КПК України, вищенаведена апеляційна скарга обвинуваченого була залишена без руху і йому був наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Змінений текст апеляційної скарги обвинуваченого, доводи на обґрунтування якої наведені вище, містить прохання вирок скасувати, а кримінальне провадження повернути органу досудового слідства для проведення досудового слідства.

Аналізуючи наведене прохання апелянта, колегія суддів вважає, що воно не узгоджується зі змістом КПК України виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 407 КПК України апеляційний суд має можливість скасувати вирок і направити кримінальне провадження органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Обов`язковою процесуальною умовою для прийняття такого рішення діючим КПК України передбачено, що повернення кримінального провадження для здійснення досудового розслідування в загальному порядку можливе лише коли мала місце угода, яка була укладена під час досудового розслідування.

Зміст матеріалів кримінального провадження свідчить, що угода між обвинуваченим з будь-яким іншим учасником кримінального і судового провадження не укладалася.

Інститут додаткового розслідування Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції 2012 року не передбачений.

Частиною першою ст. 407 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав і повноважень, які за наслідками апеляційного розгляду скарги має суд апеляційної інстанції.

Зокрема:

· залишити вирок або ухвалу без змін;

· змінити вирок або ухвалу;

· скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

· скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

· скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

· скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Про прийняття будь-якого з наведених рішень в апеляційній скарзі не йдеться.

Зважаючи на наведене, колегія суддів констатує, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не узгоджуються зі змістом КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги тому апеляційна скарга ОСОБА_7 з наведених підстав задоволенню не підлягає.

Районний суд з достатньою повнотою встановив обставини кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_7 , належно і повно дослідив в судовому засіданні докази, якими підтверджується його винність у інкримінованому правопорушенні, обґрунтовано і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України.

Наведений висновок суду підтверджується показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що узгоджуються з іншими, наведеними у вироку доказами.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він бачив, як раніше йому незнайомий ОСОБА_7 о 21 годині 20 хвилин 13 квітня 2014 року закривав двері автомобіля, що належить батькові свідка, на питання свідка, що ОСОБА_7 робить в чужому автомобілі, останній став втікати, при втечі викинув викрадену автомагнітолу і флеш карту, затримання втікача стало можливим лише за допомогою незнайомих осіб, що перебували біля розташованого неподалік кіоску.

Свідок ОСОБА_11 , суду підтвердила, що перебуваючи в кіску поблизу будинку № 92 по вул. Гв. Широнінців 13 квітня 2014 року після 21 години бачила, як один чоловік наздоганяв іншого, просив допомоги у громадян, що знаходилися біля кіоску у затриманні крадія, звинувачуючи останнього в крадіжці з автомобіля.

Вважати показання потерпілого та вищевказаних свідків необґрунтованими не можна, оскільки кожен з них раніше обвинуваченого не знав, підстави для обмовлення ОСОБА_7 у кожного з них відсутні.

Не можуть бути підставою для зміни, або скасування вироку проведення огляду місця події і відтворення обстановки події з свідком ОСОБА_9 і за відсутності обвинуваченого, оскільки наведені обставини не передбачені ст.409 КПК України як безумовні підстави для скасування судового рішення.

Окрім того, за змістом ст. 240 КПК України проведення слідчого експерименту шляхом відтворення обстановки події, віднесено до компетенції прокурора, або слідчого, яким надано право на їх розсуд встановлювати коло осіб, що можуть бути залучені до виконання цієї процесуальної дії.

Твердження обвинуваченого про неповноту досудового і судового слідства, оскільки не був допитаний свідок ОСОБА_12 , колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки вказана особа не була включена в список свідків, а клопотання про його допит в судовому засіданні не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді