В И Р О К справа 710/689/14-к
провадження № 1-кп/710/2/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
- 26.01.2010 р. Маньківським районним судом, Черкаської області поч.1 ст.185, ст..75 КК України - 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 14.05.2010р. Маньківським районним судом, Черкаської області по ч.3 ст.296 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України приєднано частково невідбуте покарання у виді 1 року за вироком Маньківського районного суду від 26.01.2010р. і остаточно призначено до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі умовно - достроково 11.07.2012р. на 1 рік 10 місяців 03 дні ;
-11.08.2014р. Звенигородським районним судом, Черкаської області по ч. 3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано покарання по вироку Маньківського районного суду від 14.05.2010р. у виді 1року 10 місяців 3 днів позбавлення волі і остаточно призначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
- ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2015р. даний вирок змінений, покарання пом`якшено до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до даного покарання приєднано частину невідбутого покарання у виді 5 місяців позбавлення волі по вироку Маньківського районного суду, Черкаської області від 14.05.2010р. і остаточно призначено до відбуття 3 роки 5 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
· в с т а н о в и в :-
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість в пред`явленому йому звинуваченні не визнав і показав, що крадіжку акумуляторної батареї він не вчиняв, він лише продав її за 50 грн., жителю м.Шпола ОСОБА_8 .
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки акумуляторної батареї у гр.. ОСОБА_7 підтверджується:
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 07.01.2014р., під вечір, він був вдома і через вікно побачив, що до будинку йдуть брати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Він їх добре знає, бо вони в нього раніше бували. Його акумуляторна батарея від автомобіля стояла у веранді біля розетки на зарядці. Коли він вийшов у веранду, то акумуляторної батареї до автомобіля «Запорожець» вже не було. Її викрали брати ОСОБА_11 . Батарею вони йому не повернули, але претензій до них він не має;
показаннями свідків:
- ОСОБА_8 про те, що зимою 2014р., увечері, до нього прийшов ОСОБА_12 і каже, що дядько дав йому продати акумуляторну батарею і просив її купити, бо йому треба гроші. З ним був, мабуть, брат бо ще хтось стояв за ворітьми. Продав ОСОБА_9 акумуляторну батарею за 50 грн.;
- ОСОБА_13 про те, що він і ОСОБА_14 були понятими, коли ОСОБА_12 під час слідчого експерименту добровільно давав покази яким чином він скоїв крадіжку акумулятора. ОСОБА_15 усіх учасників експерименту привів до будинку по вул..Червоноармійська, показав де у веранді стояв акумулятор, як він його взяв. ОСОБА_15 також показав, що відніс акумулятор до будинку по тій самій вулиці і продав, бо йому треба були гроші чи пропить чи щось купить. Слідчий експеримент проводився у присутності хазяїна двору, який зараз присутній в судовому засіданні;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_14 , який також підтвердив, що ОСОБА_15 показував як він взяв акумулятор, як виніс його з веранди, до якого будинку відніс і як продав акумулятор за 50 грн.
Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні висував різні версії, що він не міг вчинити крадіжку, бо 07.01.2014р. він був на роботі у ОСОБА_16 , що крадіжку вчинив ОСОБА_17 , а не він, потім зіслався на брата ОСОБА_18 , що ОСОБА_19 викрав акумулятор, а він лише його продав.
В судовому засіданні всі подані обвинуваченим ОСОБА_20 версії перевірені і досліджені, вказані особи були допитані в судовому засіданні.
- ОСОБА_21 , допитаний в судовому засіданні 20.10.2014р. показав, що акумулятор у ОСОБА_7 було викрадено 07.01.2014р., що крадіжку вчинив ОСОБА_17 , коли вони ходили до ОСОБА_22 колядувать. Акумулятор був у чорному пакеті і ОСОБА_23 заховав його десь в кущах, де саме він не бачив. Близько 19 год. вони вдвох пішли, забрали акумулятор і продали одному чоловікові за 50 грн., гроші витратили на пиво. ОСОБА_6 з ними не було, бо він тоді був у людей на роботі. Того ж вечора він про все розказав брату ОСОБА_9 ;
- ОСОБА_17 показав, що 07.01.2014р., близько 12 год., він з ОСОБА_24 ходили до ОСОБА_7 колядувать, його повів туди ОСОБА_19 , ОСОБА_9 з ними не було. Колядували біля вхідних дверей веранди, що і де стоїть він не бачив і нічого з будинку ОСОБА_22 не брав. Після колядування він пішов додому, куди пішов ОСОБА_21 він на знає. Пізніше ОСОБА_21 розказував про крадіжку акумулятора, що вони вдвох з ОСОБА_9 ходили його продавать до дядька Слави, що приймає металобрухт;
- ОСОБА_16 показала, що брати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 жили по їхній вулиці і ОСОБА_12 інколи допомагав їм по домашньому господарству. 7 січня 2014р. було ОСОБА_25 , вони нічого не робили і в гостях у їх нікого не було. ОСОБА_9 каже неправду.
Пізніше, в судовому засіданні 18.12.2014р. свідок ОСОБА_21 став стверджувати, що крадіжку акумулятора у ОСОБА_7 07.01.2014р. вчинив особисто він, що з братом ОСОБА_9 лише спільно продали акумулятор ОСОБА_8 і гроші витратили на власні потреби. Подав суду письмове зізнання (а.п.130), його зізнання підтримав обвинувачений ОСОБА_15 і просив провести слідчий експеримент з братом ОСОБА_24 , який був проведений 25.12.2014р. (а.п.155-159).
Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується:
-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.01.2014р. , згідно якого ОСОБА_7 повідомив про крадіжку у нього акумуляторної батареї до автомобіля (а.п.2);
-довідкою ПП «Будсервіс», що акумуляторна батарея б/в «Електра» станом на 13.01.2014р. коштує 290 грн. (а.п.8);
-повідомленням ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.185 КК України (а.п.23-24);
-протоколом слідчого експерименту від 01.03.2014р., в ході якого підозрюваний ОСОБА_6 добровільно послідовно розказував і показував, як він викрав акумуляторну батарею з веранди будинку ОСОБА_7 , як приніс і продав її за 50 грн. Буртовому (а.п.30-34).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив свої покази дані ним 01.03.2014р., в ході слідчого експерименту, вказавши що при слідчому експерименті він показував як виніс з веранди акумулятор і як носив його з братом ОСОБА_19 продавати.
Згідно ухвали Шполянського районного суду від 18.12.2014р., органами досудового розслідування 25.12.2014р., було проведено слідчий експеримент з свідком ОСОБА_21 (а.п.155-158), який в ході слідчого експерименту показав, що його брат ОСОБА_12 07.01.2014р., увечері, залишився стояти біля калітки подвір`я по АДРЕСА_1 , а він пішов у веранду, взяв акумуляторну батарею у чорному пакеті, разом з братом ОСОБА_9 заховали її біля смітника по пер.Островського і пішли додому. Дома вони вирішили акумуляторну батарею продати.Вони забрали її з смітника і пішли до ОСОБА_26 . ОСОБА_12 покликав ОСОБА_27 і продав йому акумуляторну батарею за 50 грн. За виручені гроші вони придбали пиво та інше.
З даним протоколом слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_15 ознайомився і заперечень від нього не надійшло.
Дослідивши всі зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вони належні і допустимі. Невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення є засобом захисту та спробою уникнення покарання. Покази ОСОБА_28 і його версії спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , що він добре знає ОСОБА_6 і ОСОБА_18 і бачив їх як вони ішли до його будинку і після їх відвідин зникла акумуляторна батарея, показаннями свідка ОСОБА_17 , що 07.01.2014р., вдень, він ходив колядувати з ОСОБА_29 до ОСОБА_7 , що дальше робив ОСОБА_30 він на знає. Свідок ОСОБА_16 підтвердила, що на Різдво 07.01.2014р. вони ніяких робіт дома не проводили, ОСОБА_6 в неї не було і взагалі він каже неправду.
Свідок брат обвинуваченого - ОСОБА_21 намагався любим шляхом вигородити брата ОСОБА_6 , навіть взявши вину про вчинення даної крадіжки на себе, вказавши що вони були в ОСОБА_22 07.01.2014р. вдвох, тільки ОСОБА_9 стояв біля калітки. Що вони вдвох ховали акумуляторну батарею біля смітника, а потім ОСОБА_6 розпорядився викрадним і продав акумуляторну батарею.
Отже, всі докази свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 причетний до вчинення крадіжки акумуляторної батареї у потерпіого ОСОБА_31 . Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у крадіжці чужого майна повністю доведена і його дії суд кваліфікує по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна-крадіжка, вчинена повторно, де кваліфікуючою ознакою є повторність.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, його молодий вік, думку потерпілого, що є пом`якшуючими покарання обставинами.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України є рецидив злочинів.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, передбачене ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.
Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків, приєднати частково невідбуте покарання по вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.08.2014р., яке згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2015р., пом"якшене до 3 років 5 місяців позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.
Речових доказів і судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд
-з а с у д и в: -
визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання - 3 роки позбавлення волі.
Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуте покарання по вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.08.2014р., яке ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2015р. пом"якшене до 3 років 5 місяців позбавлення волі, у виді 10 місяців позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття 3 роки 10 місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 28.08.2014р., з часу взяття його під варту. Врахувати в час відбуття покарання, строк тримання ОСОБА_6 під вартою з 04.03. по 04.04.2014р.р.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, залишити тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області, через Шполянський районний суд протягом 30 діб з часу його проголошення, засудженим в той же термін з часу вручення йому копії вироку.
Суддя