УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Романова О.В.

суддів Михайловського В.І.,

Фоміна Ю.В. з участю прокурора
Селюченко І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 3 серпня 2007 року,

встановив:

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець
і житель м.Житомира, громадянин України, судимий: вироком Богунського райсуду м.Житомира від 26 грудня 1990
року за ст.ст. 81 ч.3, 140 ч.3, 42, 46 і КК УРСР на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; вироком Брусилівського
районного суду Житомирської області від
13.03.1996 року за ст.ст.81 4.4,46і
КК України на 3 роки позбавлення волі
з конфіскацією майна, яке є
власністю засудженого та іспитовим строком
на 2 роки; вироком Богунського районного
суду м.Житомира від 31.07.2001 року
за ст. 140 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі; вироком

Справа № 11-694 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Котік В.П.

Категорія ст.185 ч.3 КК України Доповідач Михайловський В.І.

2

Житомирського районного суду від 29.01.2007
року за ст.ст.309 ч.1, 311 ч. 1,70 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі;
вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 16.03.2007 року за ст. 185
ч.3, 190 ч.2, 309 ч.2, 311 ч.2 на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 4
(чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.4
КК України з урахуванням вироку Корольовського районного суду м.Житомира від
16.03.2007 року остаточно визначено засудженому ОСОБА_1 покарання шляхом
часткового складання, призначених покарань - 5 (п'ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено попередній - тримання під
вартою.

Строк покарання рахується засудженому з 10 грудня 2006
року.

Стягнуто з
засудженого ОСОБА_1 341 гривню 28 копійок за проведення експертиз на користь
НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області.

Стягнуто з
засудженого на користь потерпілого ОСОБА_2
909 гривень завданої злочином матеріальної шкоди.

Згідно вироку
суду, ОСОБА_1 31.10.2006 року близько 00 години на ринку "Сінному" у
м.Житомирі з кіоску №16 таємно зняв з завіс металеву раму, відчинив вікно та
через утворений отвір взяв з підлоги валізу вартістю 100 гривень, поклав до неї
барсетки, жіночі сумки, потфель, замшеві, шкіряні сумки та інше майно, всього
на загальну суму 909 ривень, після чого з місця вчинення злочину зник, таємно
викравши чуже майно та завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_2 на
вказану суму.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити вирок суду першої інстанції, зменшити
строк покарання, а також вважає невірно визначеним початок відбуття строку
покарання: не з 10.12.2006 року, а з моменту затримання: з 29.11.2006 року.

Заслухавши доповідача по справі, висновок прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції засудженого ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляцій та
вивчивши справу, суд вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК
України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу
засудженого та всіх обставин справи, у тому числі і тих, на які є посилання в
апеляції.

Судом
першої інстанції враховано, що ОСОБА_1 раніше неодноразово засуджувався за
вчинення тяжких, корисливих злочинів і новий злочин вчинений ним відноситься до
категорії тяжких злочинів, але з урахуванням даних та обставиню, які
пом'якшують покарання, суд обгрунтовано призначив
ОСОБА_1 міру і розмір покарання у межах

3

санкції ст. 185 ч.3 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія судців апеляційного суду не знаходить підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_1 та пом'якшити йому
міри покарання, визначеної судом I інстанції.

Районним судом також обгрунтовано застосовано до засудженого ОСОБА_1 вимоги ст. 70 ч.4 КК України та шляхом часткового
складання покараннь визначено до відбуття
остаточний строк покарання у вигяді 5 (п'яти) років позбавлення
волі, оскільки ОСОБА_1 вже був засуджений
та реально відбував покарання за попереднім вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 16 березня 2007 року: за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2,
309 ч.2 КК України.

Що стосується
визначення точної дати початку відбуття строку покарання, то вказане питання може бути вирішено в порядку виконання вироку відповідно до ст. 409 КПК України судом
першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду
м.Житомира від 3 серпня 2007 року щодо нього - без зміни.