МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р. Магдалинівський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001132 від 22 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня-спеціальна, не заміжньої, не працюючої, раніше судимої 13 листопада 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, за ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2013 року та направлено для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі строком на один рік, проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , 08 липня 2014 року близько 13 години 00 хвилин, знаходячись біля входу до продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , з корисливої заінтересованості, таємно викрала чуже майно, належне останньому, а саме велосипед «Салют» чорно-білого кольору вартістю 1 200 гривень, після чого обвинувачена ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зникла, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Будучи допитаною в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення на оспорювала та пояснила, що дійсно при обставинах вказаних в наданому їй обвинувальному акті вона, 08 липня 2014 року в обідній час, перебуваючи біля магазину, розташованого по вул. Леніна в с. Личкове Магдалинівського району, в той час коли ОСОБА_6 зайшов до магазину, викрала належний йому велосипед «Салют», який знаходився біля магазину, на якому поїхала від магазину та залишила його у ОСОБА_7 , якій в подальшому його продала за 150 гривень, а отримані кошти витратила на свої потреби. Також пояснила, що в скоєному вона щиро кається.

Дослідження інших доказів, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження та показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам і ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною та щиро покаялась в скоєному, характеризується посередньо, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має, згідно його заяви наданої суду, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання як встановлено судом є рецидив кримінальних правопорушень. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, однак не в максимальному розмірі покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення в період іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року, згідно якого ОСОБА_4 було засуджено за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком на один рік.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбутий термін покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року у вигляді позбавлення волі строком на один місяць, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік та один місяць.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 08 квітня 2015 року, тобто з моменту фактичного затримання, обравши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду, зарахувавши в термін відбування покарання час тримання під вартою з 26 березня 2015 року по 07 квітня 2015 року включно.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий: суддя ОСОБА_1