Справа № 1/2506/533/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Стебліни А.В.

при секретарі - Бублик Т.М.

з участю прокурора - Авраменко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за обвинуваченням: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, украінки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, має на утриманні неповнолітню доньку Дарю, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючої продавцем в ТОВ Ватес, не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В період часу з 25.07.2011 року по 31.07.2011 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді продавця у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в павільйоні № 5, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, 25, будучи згідно з договором стажування від 25.07.2011 року матеріально відповідальною особою за ввірені їй товарно матеріальні цінності, уповноваженою на роздрібну реалізацію товару, користуючись наданими їй повноваженнями, діючи єдиним умислом на привласнення грошових коштів на суму приблизно 1 400 грн., привласнила грошові кошти, отримані за реалізовані нею товарно матеріальні цінності, на загальну суму 1408,60 грн., що належить ФОП ОСОБА_2.

Підсудна ОСОБА_1 у судовому засіданні, свою вину за предявленим їй обвинуваченням по ст. 191 ч. 1 КК України визнала повністю та повністю підтвердила обставини привласнення нею чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_2 Заявлений по справі позов визнає повністю. У скоєному щиро кається.

На підставі ст. 299 ч. 3 КПК України, судом визначено недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються з учасників процесу.

При таких обставинах суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 у скоєнні описаного вище злочину доведена повністю.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що інкриміноване підсудній ОСОБА_1 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано по ст. 191 ч. 1 КК України, як привласнення чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_2, яке було ввірене особі.

Обставиною, що помякшує покарання підсудної ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудної ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що не є тяжким, її ставлення до вчиненого злочину, особу підсудної, яка раніше не притягувалась до будь-якої відповідальності, формально позитивну характеристику з місця проживання, її вік, сімейний стан та стан здоровя, обставину, що помякшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, у звязку з чим, суд приходить до висновку щодо можливого призначення їй покарання у вигляді штрафу і вважає, що саме таке покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Позов потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1408,60 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя А.В.Стебліна