Номер провадження 1-кп/635/251/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року сел. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа Харківського району Харківської області, освіта середня, не працює, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
17 січня 2014 року близько 15 годин ОСОБА_4 прибув до приміщення офісу ТОВ «Спецфарм плюс», розташованого за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вулиця Зелена, 5, пообіцявши виконати ремонт оргтехніки, де в процесі спілкування із директором ОСОБА_5 викликав помилкове враження про себе як про порядну і чесну людину, при цьому надав копії документів, що посвідчують особу ОСОБА_4 . Далі останній нібито під приводом здійснення діагностики та подальшого ремонту в домашніх умовах за місцем свого мешкання, шляхом обману заволодів ноутбуком Lenovo IdeaPad G770- B94G, вартістю 2200,00грн, в якому було встановлено ліцензійне програмне забезпечення - операційна система Microsoft Windows 7 Ноmе Ргеmium 32-bit Russian DVD (GFС-00642) вартістю 1074,50грн, при цьому пообіцяв обов`язкове і негайне повернення ноутбуку після проведення ним вказаних робіт, який повертати свідомо не мав наміру. В подальшому ОСОБА_4 присвоїв вказаний ноутбук і розпорядився ним із корисливою метою, а саме продав.

Таким чином, своїми шахрайськими діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Спецфарм плюс» матеріальну шкоду на загальну суму 3274,50 гривень.

Крім того, на початку червня 2014 року, в денний час, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу перебуваючи на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , таємно скоїв крадіжку чотирьох металевих дисків на авто ЗІЛ - 130, К 20, вартістю по 375 гривен; однієї металевої труби довжиною 2 метри, в діаметрі 40 мм, товщина стінок 4 мм., вартістю 57 гривен; однієї металевої труби довжиною 1,5 метри, в діаметрі 40 мм, товщина стінок 4 мм., вартістю 42,75 гривен; десяти металевих арматур довжиною по 1.5 метра, в діаметрі 10 мм., вартістю по 6,75 гривен, а всього згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 13722 від 09.12.2014 на загальну суму 1667,75 гривен. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро зізнався, дав показання у відповідності з встановленими, згодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх в суді, а також визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніним не оспорювалися.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував фактичних обставин справи, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні правопорушень повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а також крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.с. 56-60).

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкціях ч.1 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

В зв`язку з відсутністю обставини, передбаченої п.2 ч.1 ст. 66 КК України, а саме добровільне відшкодування завданого збитку, підстав для застосування до підсудного ОСОБА_4 положень ст. 69-1 КК України, суд не вбачає.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертиз № 5615 від 14.08.2014 року в розмірі 246 гривень, № 13722 від 09.12.2014 року в розмірі 393,60 гривень, а всього на загальну суму 639 гривень 60 копійок - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Цивільний позов в провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України - у вигляді обмеження волі на строк два роки,

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, суд, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертиз № 5615 від 14.08.2014 року в розмірі 246 гривень, № 13722 від 09.12.2014 року в розмірі 393,60 гривень, а всього на загальну суму 639 гривень 60 копійок - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Речові докази: металеві арматури та металеві труби, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , вважати переданими за належністю.

Речовій доказ: мобільний телефон «СамсунгДуос Е 1182 з сім-картою МТС, переданий на зберігання ОСОБА_4 , вважати переданим за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1