Справа
№ 1-198/08
ВИРОК

іменем України

06 жовтня
2008 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю прокурора: Вовка В.В.

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

потерпілого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та жителя АДРЕСА_1,

громадянина України, українця, освіта неповна
середня, не

одруженого, не працює, судимого:

- вироком
Володимир-Волинського міського суду від 20 травня 2004 року за ст.186 ч.1, 75, 76 КК
України на один рік позбавлення волі з іспитовим строком в один
рік;

- вироком
Володимир-Волинського міського суду від 16 травня 2005
року за ст.186 ч.2 КК
України на чотири роки шість місяців позбавлення волі, звільнений
постановою Ківерцівського районного суду Волинської області 13 березня 2008
року умовно-достроково на невідбутий
строк один рік п»ять місяців п»ять днів,

у злочинах, передбачених ст. ст.
186 ч.2, 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця
м.Володимир-Волинський, громадянина України,

українця, освіта неповна середня, не одруженого, жителя

АДРЕСА_2, не
працює, не судимого згідно ст.89 КК України

у злочині, передбаченому ст. 296
ч.2 КК України,

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_3,

громадянина України, українця, освіта середня,
не одруженого,

студент
Володимир-Волинського ВПУ, не судимого

у злочині, передбаченому ст. 296
ч.2 КК України,

встановив:

23 липня
2008 року біля 22 год 30 хв, будучи в стані алкогольного сп»яніння, перебуваючи
на території скверу, що по вул. Князя Василька в м.Володимир-Волинський, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, групою осіб,
діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині
нормального відпочинку та ставлення до громадян, виражаючи явну неповагу до суспільства,
що виразилось в ігноруванні існуючих у суспільстві норм поведінки та
моральності, діючи з особливою зухвалістю, з метою показати свою вдачу та п»яну
хвацькість, а також самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб,
використавши нікчемний привід, нанесли потерпілому ОСОБА_4 удари руками та
ногами по різних частинах тіла, в результаті чого спричинили йому тілесні
ушкодження у виді струсу головного мозку, забійної гематоми правого стегна,
садна та гематоми обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 314
від 15 серпня 2008 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров»я.

Після
вказаних хуліганських дій, 23 липня 2008
року біля 22 год 30 хв, будучи в стані алкогольного сп»яніння, перебуваючи на
території скверу, що по вул. Князя Василька в м.Володимир-Волинський, ОСОБА_5,
реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на протиправне заволодіння
чужим майном, керуючись корисливими мотивами, повторно, відкрито викрав у
ОСОБА_4 гроші в сумі 30 грн., чим спричинив потерпілому майнової шкоди на
вказану суму.

Підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 визнали себе винними у вчинених злочинах повністю, дали аналогічні за
своїм змістом показання, суду в своїх
показах зазначили про те, що 23липня 2008
року біля 22 год 30 хв, будучи в стані алкогольного сп»яніння, перебуваючи на
території скверу, що по вул. Князя Василька в м.Володимир-Волинський,
під час спільного розпивання спиртного, нанесли потерпілому ОСОБА_4 ряд ударів
руками та ногами по різних частинах тіла, від яких останній впав. Після чого,
коли його піднімали, ОСОБА_5 з гаманця потерпілого вийняв 30 грн. і забрав їх
собі. Щиро розкаюються у
вчиненому, просять суворо не карати. Цивільний позов в частині витрат на
лікування визнають повністю. В частині відшкодування викрадених коштів
підсудний ОСОБА_5 визнає позов лише на суму викрадених ним коштів 30 грн.
В частині відшкодування моральної шкоди
підсудні позов не визнали.

Крім повного визнання вини
підсудними, їхня винність у вчиненому повністю доведена в суді наступними
доказами:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_4, який ствердив, що саме підсудні безпричинно, під час
спільного розпивання з ними спиртних напоїв у скверику, нанесли йому ряд ударів
руками та ногами в різні частини тіла, від яких він впав. Першим наніс удар
ОСОБА_6, пізніше йому завдали ударів ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Отямившись, він
виявив, що з гаманця пропали гроші, точної суми назвати не може;

- показаннями
свідка ОСОБА_8, який ствердив, що саме підсудні нанесли удари по тілу
потерпілого, першим наніс удари ОСОБА_6. Коли потерпілого посадили на лавку,
ОСОБА_5 з гаманця ОСОБА_4 вийняв гроші і забрав їх собі;

- показаннями
свідка ОСОБА_9, який ствердив, що бачив, як потерпілий лежав на землі а біля
нього стояв ОСОБА_6. Після чого потерпілому ще завдали ударів ОСОБА_7 та
ОСОБА_5. Коли ОСОБА_4 підняли і посадили на лавку, ОСОБА_5 вийняв з гаманця
потерпілого гроші та забрав їх собі, а гаманець залишив;

- актом
судово-медичної експертизи № 314 від 15.08.2008 року стверджується, що
потерпілому спричинено тілесні ушкодження у
виді струсу головного мозку, забійної гематоми правого стегна, садна та
гематоми обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров»я (а.с.49-50);

- протоколами
з»явлень зі зізнанням всіх підсудних (а.с.16,18,22), якими стверджується, що
підсудні групою нанесли удари руками та
ногами в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_4, після чого ОСОБА_5 відкрито
заволодів його грішми.

Дії кожного з підсудних суд
кваліфікує за ст.296 ч.2 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Крім цього, дії
ОСОБА_5 суд додатково кваліфікує за ст..186 ч.2 КК України як відкрите
викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, оскільки даний злочин
ОСОБА_5 вчинив під час незнятого та непогашеного стану судимості за попередній
аналогічний злочин.

Викрадення ОСОБА_5 у потерпілого
відкритим способом 200 грн. в судовому засіданні під час розгляду справи не
знайшло свого підтвердження, оскільки сам потерпілий ствердив, що через
відсутність коштів зняв у банкоматі 200 грн, з яких частину витратив на
придбання горілки, пива та закуски, які купував в магазині «Маяк» щоб разом з
підсудними випити за знайомство. Дану обставину також ствердили свідки ОСОБА_8
та ОСОБА_9, а також підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Ствердити, яка сума
залишалась після здійснення покупок, потерпілий не зміг, оскільки не пам»ятає
так як перебував у стані алкогольного сп»яніння. Як зазначили самі підсудні,
ОСОБА_5 викрав 30 грн, які показав після вчиненя злочину. А тому суд вважає, що
саме таку суму коштів ОСОБА_5 відкритим способом викрав у потерпілого ОСОБА_4.

При обранні міри покарання
кожному з підсудних суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого та дані про його особу. Злочин, який вчинили
підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відноситься до категорії злочинів середньої
тяжкості, а злочини, які вчинив підсудний ОСОБА_5 - до злочинів середньої
тяжкості та тяжких злочинів.

Обставинами, що пом»якшують
покарання кожного з підсудних, є
з»явлення зі зізнанням, щире каяття у вчиненому, активне сприяння
розкриттю даного злочину та добровільне повне відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином.

Обставиною, що обтяжує покарання
кожного підсудного, є вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння.

Призначаючи покарання кожному з
підсудних, суд враховує також протиправну поведінку потерпілого, що саме він
був ініціатором спільного з підсудними розпиття спиртних напоїв та спровокував
своєю поведінкою конфлікт з ОСОБА_6.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_5, суд враховує, що він раніше неодноразово вчиняв умисні корисливі
злочини, дані злочини вчинив під час невідбутого покарання, призначеного за
попередній злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Разом з
тим суд враховує його позитивну характеристику з місць позбавлення волі та
посередню характеристику з місця проживання. За таких даних про особу підсудного,
суд вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства неможливе та
призначає йому покарання в межах санкції закону, за яким він притягається до
відповідальності із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_6 суд враховує, що він раніше вчиняв злочин, судимість за який знята
внаслідок акту амністії, за місцем проживання характеризується позитивно, разом з тим суд враховує, що вчинення
хуліганських дій групою осіб розпочав саме він.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_7 суд враховує, що він злочин вчинив вперше, навчається, по місцю
навчання характеризується позитивно,
його роль у вчиненні даного злочину була другорядною.

За таких обставин справи суд
приходить до висновку, що виправлення підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можливе без
їх ізоляції від суспільства, а тому кожному з них слід призначити покарання в
межах санкції закону, за яким вони притягуються до відповідальності, із
застосуванням ст.75,76 КК України, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення
та недопущення вчинення ними нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовільнити частково.

Позовні вимоги потерпілого в
частині стягнення витрат на лікування підсудними відшкодовано повністю. Позовні
вимоги в частині повернення викрадених ОСОБА_5 коштів на суму 200 грн.
відшкодовані підсудним в сумі 30 грн. Решта позовних вимог в цій частині позову
не знайшла свого підтвердження в суді, оскільки сам потерпілий ствердив, що
через відсутність коштів зняв у банкоматі 200 грн, з яких частину витратив на
придбання горілки, пива та закуски, які купував в магазині «Маяк» щоб разом з
підсудними випити за знайомство. Дану обставину також ствердили свідки ОСОБА_8
та ОСОБА_9, а також підсудні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а тому відповідно до
ст.ст. 22, 1166 ЦК України, решта вимог в цій частині позову не підлягає до
задоволення.

Вчинивши злочин, в результаті
якого потерпілому було заподіяно легких тілесних ушкоджень з короткочасним
розладом здоров»я, підсудні заподіяли йому і моральної шкоди, факт заподіяння
якої ними заперечується, а тому відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, з врахуванням ступеню вини
кожного з підсудних та поведінки самого потерпілого, що передувала вчиненню
злочину, глибини страждань потерпілого та вимог розумності та справедливості,
суд визначає розмір моральної шкоди, яку слід стягнути з підсудних в користь
потерпілого, в розмірі по 1000 грн. з кожного.

В задоволенні решти вимог суд
відмовляє.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України,
суд -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ст..ст.186 ч.2, 296 ч.2
КК України, призначивши покарання:

- за ст.186 ч.2
КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;

- за ст.296 ч.2
КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,
призначити за цим вироком покарання у виді
позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На
підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання
покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частину
невідбутого покарання, призначеного вироком Володимир-Волинського
міського суду від 16 травня 2005
року у виді шести місяців позбавлення волі та остаточно
призначити до відбування покарання у виді п»яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку -
з 06 жовтня 2008 року, зарахувавши строк його тримання під вартою з 24 липня
2008 року по 06 жовтня 2008 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 296 ч.2 КК
України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість
місяців.

ОСОБА_7 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 296
ч.2 КК України, призначивши покарання у
виді позбавлення волі на строк два роки.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо
ОСОБА_6 протягом трьох років, а ОСОБА_7 протягом двох років, не вчинять нового
злочину і виконають покладені на них судом обов»язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання та
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити
попередню: ОСОБА_5 - тримання під
вартою, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - підписку про невиїзд.

Цивільний позов задовільнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4 по 1000 грн. моральної шкоди з кожного.

В решті цивільного позову
відмовити.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим у той же строк з дня одержання його копії.

Головуючий: / підпис
/ О.В.Лященко

З оригіналом вірно:

Суддя Володимир-Волинського міського суду О.В.Лященко