Справа №
Категорія ч. ч.2 cm.296 КК
інстанції Гулид P.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
серпня 31 дня
колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

голови, судді Леона О.І.,

суддів Гнатіва
Н.І., Зазулі І.Є.,

з участю
прокурора Білінської Н.Й.,

захисника
ОСОБА_1., розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2.,
в його інтересах захисника ОСОБА_1та прокурора який затвнджував обвинувальний
висновок Нижника М.Т.,
на вирок Перемишлянського
районного суду Львівської області від 17 липня 2007 року.

Цим вироком,

ОСОБА_2,
народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
в с.Мерещів, Перемишляського
району Львівської області,
мешканця с.Мерещів, Перемишляського району
Львівської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, військовозобов»язаного, працюючого
оператором АЗС філії-21 «Альфа-нафти», раніше не судимого, засуджено за ч.2
ст.296 КК України на три роки позбавлення волі. Міру запобіжного заходу до
вступу вироку в законну силу змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту
та взято під варту із залу суду.

Початок
відбування покарання зараховано з дня затримання та звернення вироку до
виконання.

Стягнено
з засуджених ОСОБА_2. і
ОСОБА_3 солідарно в користь потерпілого ОСОБА_4. 300 грн. матеріальної шкоди та
1000 грн. моральної шкоди.

У цій справі
засуджено ОСОБА_3, який апеляції не подавав.

ОСОБА_2. визнано
винуватим в тому, що він 23.10.2006 року в 20 годині 30 хвилин, перебуваючи у
стані алкогольного сп»яніння, в групі осіб з іншим засудженим ОСОБА_3., на на
дорозі в с.Мерещів, Перемишлянського району Львівської області, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою
зухвалістю безпричинно пристали до потерпілих Дерев»яного З.В. і ОСОБА_4.,
шарпали їх за одяг, нецензурно лаялись на їх адресу, застосували до потерпілого
ОСОБА_4. фізичне насилля, завдали йому легкі тілесні ушкодження, своїми діями
зупинили рух автотранспорту на магістральному автошляху упродовж 20-25 хвилин.

Захисник
в апеляції не оспорюючи кваліфікації судом дій засудженого, порушує питання про
зміну вироку та застосування до засудженого ст.75 КК України. Покликається на
неврахування судом при обранні покарання того, що засуджений вперше
притягається до кримінальної відповідальності, працює,
виключно позитивно

характеризується
за місцем роботи та за місцем проживання, вагітність його дружини, його опіку
над неповнолітньою сестрою і батьком, що він сприяв слідству в установленні
істини у справі, визнав свою вину, щиро розкаявся, а тому обрання надто
суворого покарання.

Засуджений
в апеляції не оспорюючи кваліфікації судом свої дій, порушує питання про зміну
вироку та пом»якшення покарання. Покликається на те, що в нього народилась
дитина, котра потребує його догляду та утримання.

Прокурор
в апеляції порушує питання про зміну вироку і пом»якшення покарання , покликаючись
на неврахування судом при ухваленні вироку позитивних характеристик
засудженого, вагітності його дружини та того, що він раніше не судимий.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про необхідність зміни вироку, думку захисника
на підтримку апеляцій, обговоривши наведені в апеляціях доводи і перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають задоволенню.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_2.
у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні
доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Цивільний
позов розв»язаний судом у відповідності до вимог цивільного та
кримінально-процесуального законодавства і рішення в цій частині ніким не
оспорюється.

Разом з
цим, обране судом покарання засудженому ОСОБА_2., не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі
засудженого.

У
відповідності до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом»якшують
та обтяжують покарання.

Як
убачається з вироку, обираючи засудженому ОСОБА_2. покарання, суд першої інстанції врахував характер та
ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особи винних котрі раніше не
притягались до кримінальної відповідальності, посередність характеристик за
місцем проживання, невідшкодування потерпілому витрат на лікування,
пом"якшуючу покарання обставину - сприяння розкриттю злочину та обтяжуючу
покарання обставину, вчинення злочину у стані алкогольного сп»яніння.

Проте,
таке покликання суду у вироку є формальним, оскільки ОСОБА_2. засуджено за
вчинення злочину середньої тяжкості, а його характеристика з місця проживання є
не посерньою, а позитивною.

Рівно ж,
судом при обранні покарання не в повній мірі враховано особу засудженго, котрий
опікується неповнолітньою сестрою і батьком, має на утриманні вагітну дружину,
є єдиною особою в цій сім»ї котра працює і утримує їх (а.с.87,88,181,182),
пом»якшуючу покарання обставину, його щире каяття.

Колегія
суддів уважає, що наявність двох пом»якшуючих покарання обставин, наведених
позитивно характеризуючих засудженого обставин, істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину.

Тому
покликання захисника і засудженого на те, що судом при призначенні покарання не
в повній мірі враховано особу винного та пом»якшуючі покарання обставини, є
обґрунтованими.

Як
убачається з копії метрики дитини ОСОБА_2-ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та копії рішення виконкому Вовківської
сільради Перемишлянського району Львівської області № 8 від 30.10.2003 року,
долучених в судовому засіданні апеляційного суду, засуджений є батьком
новонародженої у шлюбі дитини та опікуном неповнолітньої сестри.

Згідно
ст.75 КК України, суд призначаючи покарання не більше 5 років позбавлення волі,
враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде
висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може
звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Колегія
суддів уважає, що за наявності обставин котрі суттєво знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, позитивно характеризуючих засудженого обставин, критичного
відношення ним до скоєного і каяття, його можливо звільнити його від відбування
покарання з випробуванням.

Таке
покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження
нових злочинів.

Керуючись ст.ст.
366,372,373,377 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляції
засудженого ОСОБА_2., захисника
ОСОБА_1та прокурора який затверджував обвинувальний висновок, задоволити.

Вирок
Перемишлянського районного суду Львівської області від 17 липня 2007 року про
засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст.296 КК України на три роки позбавлення волі,
змінити.

На
підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На
підставі ст.76 КК України, зобов»язати засудженого ОСОБА_2. попросити
пробачення у потерпілих на сході села, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного
заходу вз»яття під варту, скасувати та звільнити його з під варти.

В решті вирок
залишити без змін.

Ухвала
винесене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.