Справа № 737/1180/13-к
Провадження № 1-кп/737/69/13
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2013 року
смт. Куликівка

Куликівський районний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого судді - Морозова О.Б.,

при секретарі -
Чередниченку С.О.,

з участю
прокурора - Валенчука А.В.

захисника -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу з
обвинувальним актом у кримінальному
провадженні, внесеному до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000269 від 14.10.2013 року по
обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, уродженця села Салтикова
Дівиця Куликівського району
Чернігівської області, українця,
громадянина України, освіта повна
загальна середня, не працюючого,
інвалід ІІІ групи, який зареєстрований
та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше
судимого 29.10.2012 року Куликівським
районним судом Чернігівської області
за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років
позбавлення волі, із застосуванням ст.
75 КК України з відстрочкою відбування
покарання, з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік;

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи засудженим 29.10.2012 року
Куликівським районним судом
Чернігівської області за ч.3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі та
звільнений від відбуття покарання з
іспитовим строком 1 рік, на шлях
виправлення не став і в період
іспитового строку вчинив новий умисний
злочин.

Так 13.10.2013 року, близько 17.00 години
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, шляхом
відкриття хвіртки проник до
господарства АДРЕСА_2, з якого таємно
викрав чоловічий велосипед марки
«АІСТ», темно-синього кольору, що
знаходився в даному господарстві та
який належить ОСОБА_3, чим заподіяв
матеріального збитку потерпілій в
розмірі 209 гривень 80 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у
таємному викраденні чужого майна
(крадіжці), вчиненій повторно,
поєднаній з проникненням у інше
сховище, ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185
КК України.

Потерпілою по справі був заявлений
цивільний позов про стягнення з
обвинуваченого матеріальної шкоди в
сумі 650 грн. та моральної шкоди в сумі 1000
гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні,
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину
визнав повністю, щиро розкаявся та
пояснив, що він дійсно 13.10.2013 року,
близько 17.00 години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з метою
крадіжки проник до господарства
АДРЕСА_2, звідки таємно викрав
чоловічий велосипед марки «АІСТ»,
темно-синього кольору, що знаходився в
даному господарстві. Всі факти та
обставини, викладені в обвинувальному
акті він визнає та з ними погоджується.
З вартістю викраденого він також
погоджується. При цьому пояснив, що
цивільний позов потерпілої він визнає
частково, щодо відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 209 грн. 80 коп.,
як це вказано в обвинувальному акті.
Вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди він заперечує повністю. У
відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК
України, обвинувачений погодився, щоб
суд не досліджував матеріали
кримінального провадження щодо тих
фактів та обставин, які ніким не
оспорюються. Просив дослідити тільки
матеріали кримінального провадження,
які стосуються заявленого цивільного
позову в частині вартості викраденого
майна.

Потерпіла в судове засідання під час
розгляду справи по суті не з'явилась.
Подала суду письмову заяву, в якій
просила провести розгляд справи без її
участі, позовні вимоги задовольнити
повністю.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину
у вчиненні інкримінованого йому
злочину визнав повністю, всі фактичні
обставини по справі ніким з учасників
кримінального провадження не
оспорюються, а обвинувачений лише
частково заперечує позовні вимоги
потерпілої, відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України, суд обмежив дослідження
доказів по справі допитом
обвинуваченого, дослідженням
матеріалів кримінального провадження,
що стосуються заявленого потерпілою
цивільного позову в частині вартості
викраденого майна та матеріалів, які
характеризують особу обвинуваченого.
При цьому обвинуваченому було
роз'яснено, що в такому випадку він буде
позбавлений права оскаржувати
обставини, які не досліджувались, в
разі подання апеляційної скарги.
Дослідження інших матеріалів
кримінального провадження було
визнано судом недоцільним, оскільки
факти та обставини, які в них містяться
ніким з учасників судового провадження
не оспорюються.

Крім визнавальних показань
обвинуваченого, його вина
підтверджується також іншими доказами
по справі, дослідження яких судом було
визнано недоцільним, оскільки факти та
обставини, які в них містяться ніким з
учасників судового провадження не
оспорюються. Окрім того, вина
обвинуваченого підтверджується також
іншими доказами, дослідженими судом, а
саме:

- висновком судово-товарознавчої
експертизи № 384 від 24.10.2013 року, з

якого вбачається, що вартість
велосипеда марки «АІСТ», з урахуванням
зносу, за роздрібними цінами станом на
13.10.2013 року, могла складати 209 грн. 80 коп.
(а.с.30-32);

Вислухавши обвинуваченого, дослідивши
матеріали кримінального провадження
щодо вартості викраденого та які
характеризують особу обвинуваченого,
суд доходить висновку, що вина
обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні
інкримінованого йому злочину в
судовому засіданні доведена повністю
зібраними по справі доказами.

Отже, умисні дії ОСОБА_2, які виразилися
у таємному викрадені чужого майна
(крадіжці), вчиненій повторно,
поєднаній з проникненням у інше
сховище, правильно кваліфіковані як
злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК
України.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК
України, пом'якшує покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, є щире каяття у
вчиненні злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК
України, обтяжує покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, є вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Цивільний позов потерпілої підлягає
частковому задоволенню. Заявлена
потерпілою сума матеріальної шкоди
належним чином не обґрунтована та не
вмотивована. Судом встановлено, що
вартість викраденого велосипеду, який
належав потерпілій, на час вчинення
крадіжки становила 209 грн. 80 коп. Саме в
цьому розмірі вимоги потерпілої щодо
відшкодування матеріальної шкоди
підлягають задоволенню. При цьому
потерпіла в розмір матеріальної шкоди
безпідставно включила і витрати на
правову допомогу. Про відшкодування
таких витрат потерпіла не просила і
всіх належних доказів на підтвердження
їх понесення суду не надала.

Заявлена потерпілою сума моральної
шкоди в розмірі 1 000 грн. належним чином
також не обґрунтована та не
вмотивована. При цьому потерпілою не
були враховані вимоги розумності та
справедливості при визначенні розміру
моральної шкоди. Виходячи з обставин
справи, суд приходить до висновку, що в
частині відшкодування моральної шкоди
цивільний позов підлягає задоволенню в
розмірі 200 грн., що цілком відповідає
вимогам розумності та справедливості
та ґрунтується на зібраних по справі
доказах.

Процесуальні (судові витрати) за
проведення експертизи в сумі 146 гривень
70 копійок підлягають стягненню з
обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів по справі немає.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу обвинуваченого, який
характеризується задовільно та є
інвалідом третьої групи, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Також судом враховується той факт, що
злочин був вчинений обвинуваченим
ОСОБА_2 в період іспитового строку за
попереднім вироком. За вказаних
обставин суд доходить висновку, що
виправлення обвинуваченого не можливе
без ізоляції його від суспільства. Міра
покарання може бути обрана в межах
санкцій ч.3 ст. 185 КК України у вигляді
позбавлення волі і остаточно
покарання обвинуваченому ОСОБА_2
необхідно призначити із застосуванням
ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Міра запобіжного заходу
обвинуваченому не обиралась і підстав
для її обрання, до вступу вироку в
законну силу, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.
185 КК України і призначити йому
покарання у вигляді 3 (трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків, шляхом часткового
приєднання невідбутого покарання,
призначеного за вироком Куликівського
районного суду Чернігівської області
від 29.10.2012 року, остаточно призначити
покарання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця
позбавлення волі.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати у вигляді вартості
проведеної експертизи в сумі 146 ( сто
сорок шість) гривень 70 копійок стягнути
з засудженого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь держави на рр № 0258, код
отримувача 37888512 УДКС України в
Куликівському районі Чернігівської
області, МФО 853592.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 у відшкодування матеріальної
шкоди 209 (двісті дев'ять) гривень 80
копійок та у відшкодування моральної
шкоди 200 (двісті) гривень 00 копійок. В
іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

На вирок суду до апеляційного суду
Чернігівської області через
Куликівський районний суд
Чернігівської області може бути подана
апеляційна скарга протягом 30 днів з дня
його проголошення.

Вирок суду набере законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія
вироку повинна бути вручена негайно
після його проголошення.

Суддя Куликівського районного суду
О.Б. Морозов