Справа № 663/152/13- к
Провадження № 1-кп/663/94/14
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області у складі:

головуючого судді -
Ведмідської Н.І.,

при секретарі -
Пенза Н.І.,

за участю прокурора -
Кравчук Н.В.,

обвинуваченого -
ОСОБА_1,

потерпілого -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Скадовська
кримінальне провадження №0000187
від 22.12.2012 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Широке, Скадовського району,
Херсонської області, громадянина
України, освіта базова загальна
середня, не одруженого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:
20.09.2012 року Скадовським районним судом
Херсонської області за ч.2 ст.289, ч.3
ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років
позбавлення волі, без конфіскації
майна, відповідно до ст.75 КК України
звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим слідством ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що 16.10.2012 року, о
16.00 год. ОСОБА_1, повторно, умисно,
таємно, з корисливих спонукань,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, з будинку АДРЕСА_2 таємно
викрав ноутбук марки Toshiba Satellite C 660-1 TD,
чим спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду
на загальну суму 1700 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив,
що 16.10.2012 року, приблизно об 11 год., біля
магазину «Фокс» по вул. Пасічника м.
Скадовська незнайомий хлопець
запропонував йому придбати ноутбук за
1000 грн., він погодився та придбав його в
борг за 800 грн. Гроші він мав віддати
протягом тижня, домовившись, що хлопець
сам прийде за місцем його проживання в
будинок АДРЕСА_3. Після цього він
відвіз ноутбук в будинок АДРЕСА_3 де на
той час проживав зі співмешканкою.
Свого прізвища та імені хлопець не
називав, засобів зв'язку не залишав. В
той же день, приблизно о 16 год., після
вживання пива, він разом з ОСОБА_3,
поїхав до ОСОБА_2 в буд. АДРЕСА_2
домовлятися про оренду житла, так як не
бажав жити разом з тещею. Вони погукали
потерпілого з вулиці, але останній не
відгукнувся, тоді вони обидва зайшли у
двір будинку. Він постукавши у двері
будинку, зайшов у прибудову звідки
також гукав ОСОБА_2. Не догукавшись
його, він та ОСОБА_3 звідти пішли. В
будинку потерпілого він нічого не брав.
Ноутбук він видав працівникам міліції
після повідомлення, що він може бути
краденим. На той час він підробляв
ловлею морепродуктів, гроші у нього
були, але дійсно під час сварки з тещею,
яка запідозрила його у крадіжці, він
вигукнув, що вкрав ноутбук, щоб її
подразнити. Під час досудового
слідства він дав зізнавальні покази та
показав на місці як вчиняв злочин під
психологічним тиском з боку працівника
міліції.

Потерпілий ОСОБА_2, пояснив, що 16.10.2012
року він пішов з будинку АДРЕСА_2 де
проживав, забувши замкнути двері
будинку. Повернувшись додому, помітив
зникнення ноутбука Toshiba Satellite, який
лежав на табуретці у спальні. Ноутбук
йому повернуто у несправному стані
працівниками міліції. Він був
придбаний два роки назад до крадіжки, в
ломбарді за 1700 грн., будь-яких
документів до нього немає. До крадіжки
ОСОБА_1 бував в його будинку, чи бачив
він ноутбук, пояснити не може. У його
відсутність заходити в будинок він
ОСОБА_1 не дозволяв. Претензій до
обвинуваченого не має, покарання
просить визначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3, пояснив, що восени 2012
року, точну дату він не пам'ятає,
приблизно о16 год., він з обвинуваченим
їздив до ОСОБА_2 з метою знайти ОСОБА_1
житло. Вони заходили у двір будинку,
гукали потерпілого, потім ОСОБА_1 з
метою викликати потерпілого заходив в
будинок, але з'ясувавши, що потерпілого
немає вдома, вони уїхали. Двері в
будинок були відчинені. Після виходу
ОСОБА_1 з будинку будь-яких речей, або
сумок де той міг приховати ноутбук, він
не бачив. Від ОСОБА_2 вони поїхали в
будинок АДРЕСА_3 де на той час
обвинувачений проживав. Після вживання
спиртних напоїв, він заснув, а коли
прокинувся, ОСОБА_1 показав ноутбук,
пояснивши, що придбав його в борг.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що
обвинувачений співмешкав з її донькою
ОСОБА_5 Деякий час вони всі разом
проживали в будинку АДРЕСА_3. Вона не
може точно вказати дату, коли
обвинувачений приніс до дому ноутбук.
Вона тоді припустила, що ОСОБА_1 його
вкрав, так як грошей у нього не було, але
обвинувачений пояснив, що придбав
ноутбук в борг у знайомого, а гроші
сплатить пізніше. Суму та строки
розрахунку вона не уточнювала. Після
цього він з її донькою стали мешкати
окремо.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що співмешкала
з ОСОБА_1. В 2012 році, дату точно вказати
не може, ОСОБА_1 показав їй ноутбук та
пояснив, що придбав в борг. На той час
він заробляв гроші ловлею рапанів, але
її матір звинуватила його в крадіжки,
вони посварилися, під час сварки ОСОБА_1
крикнув їй, що дійсно вкрав ноутбук.

Крім цього, стороною обвинувачення в
якості доказів винуватості ОСОБА_1
надані наступні докази:

- протокол виїмки від 05.11.2012 року, згідно
якого у ОСОБА_1 вилучено ноутбук
чорного кольору Toshiba Satellite C 660-1 TD без
акумулятора з тріщиною на дисплеї.(а.с.
27 Т.2)

- протокол відтворення обстановки та
обставин події від 08.11.2012 року з доданою
фототаблицею, складений в порядку,
передбаченому КПК України (в ред.1960 р.)
згідно якого ОСОБА_1 показав місце
звідки він вкрав ноутбук.

При цьому суд звертає увагу, що
обвинувачений вказав на тумбочку в
спальні як на місце де знаходився
ноутбук, тоді як потерпілий в судовому
засіданні пояснив, що ноутбук
знаходився на табуретці. (а.с. 32-37 Т.2)

Зазначене протиріччя обвинувачений
пояснив, тим що покази на досудовому
слідстві давались ним внаслідок
застосованого до нього раніше
психологічного тиску з боку
оперуповноваженого СКР Скадовського
РВ УМВС України в Херсонській області
Мельниченка І.Л., тому деталей скоєння
злочину йому відомі не були.

Судом перевірялись доводи
обвинуваченого з цього приводу та
постановою старшого слідчого відділу
прокуратури Херсонської області
Коваленка О.Є. від 16.08.2014 року, закрито
кримінальне провадження за заявою
ОСОБА_1 щодо застосування до нього
незаконних заходів роботи
працівниками міліції, але враховуючи
обставини справи це не може вплинути на
рішення по справі, отже протокол
відтворення обстановки та обставин як
такий взагалі не містить зазначення
конкретного міста перебування
ноутбука який показав на місті ОСОБА_1,
а зміст фототаблиці суперечить показам
потерпілого та обставинам справи
встановленим в судовому засіданні, у
зв'язку з чим зазначені докази не
доводять вину обвинуваченого в скоєнні
злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК
України.

Крім цього, суд звертає увагу, що
вартість вкраденого ноутбука
досудовим слідством не встановлена.

Сума збитків інкримінується
обвинуваченому виключно виходячи з
показів потерпілого без урахування
об'єктивних даних щодо його технічного
стану у зв'язку зі зносом. Рік випуску
ноутбуку, строк та умови його
експлуатації до того часу як він був
придбаний потерпілим, слідством не
з'ясовувались, товарознавча експертиза
з вищевказаних питань по справі не
проводилася.

З цього суд робить висновок, що сума
завданих потерпілому збитків
ґрунтується на припущеннях органу
досудового слідства та виходячи з норм
ст. 85 та 86 КПК України, не доведена
належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги, що у відповідності до
п. 3 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному
провадженні підлягають доказуванню
вид і розмір завданої шкоди, вказані
вимоги стороною обвинувачення як це
передбачено ч. 1 ст. 92 КПК України, не
виконані.

До того, суд зауважує на відсутність
доказів які свідчать про ідентичність
вкраденого у потерпілого ноутбука та
ноутбука який вилучено у
обвинуваченого, отже впізнання його в
передбачений законом спосіб після
вилучення у ОСОБА_1, потерпілим не
проводилось, серійні номери не
встановлювалися та не порівнювалися.

Усунути в судовому засіданні вказані
недоліки об'єктивно неможливо, отже
потерпілому повернуто вилучений у
ОСОБА_1 ноутбук виходячи тільки з
ідентичності моделі. Беручи до уваги,
що він тривалий час перебуває у
останнього, допит потерпілого з
приводу ідентифікаційних ознак
вкраденого ноутбуку не може мати
доказового значення для справи.

Також суд не погоджується з доводами
прокурора, що неможливість виходячи з
показів обвинуваченого встановити
особу яка продала йому ноутбук,
свідчить про неправдивість цих
показів, так як судові не надавались
докази про вжиття стороною
обвинувачення будь-яких заходів
спрямованих на встановлення такої
особи, а тому твердження прокурора з
цього приводу є припущенням на яких як
відомо не може ґрунтуватися
обвинувачення та рішення суду.

У відповідності до ч.4 ст.17 КПК України,
усі сумніви щодо доведеності вини
особи тлумачаться на користь такої
особи.

Таким чином, виходячи з аналізу
обставин та наявних доказів по справі,
суд дійшов висновку про недоведеність
вини обвинуваченого у скоєнні злочину
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та
вважає, що дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ч.1 ст. 162 КК України як
незаконне проникнення до житла.

Враховуючи, що у відповідності до п.1 ч.1
ст.477 КПК України, до справ приватного
обвинувачення слід віднести справи за
ч.1 ст.162 КК України без обтяжуючих
обставин, тоді як в даному випадку
обставиною яка обтяжує покарання є
скоєння злочину в стані алкогольного
сп'яніння, вчинене ОСОБА_1 кримінальне
правопорушення не є провадженням
приватного обвинувачення, у зв'язку з
чим суд не зв'язаний позицією
потерпілого з приводу підтримання
обвинувачення за вказаним складом
кримінального правопорушення.

Обставиною яка обтяжує покарання є
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Обставини які пом'якшують покарання не
встановлені.

Вирішуючи питання про призначення
покарання, суд враховує особу
обвинуваченого, який на стан 17.11.2012 року
характеризувався за місцем проживання
негативно так як зловживав спиртними
напоями та скоїв новий злочин під час
іспитового строку.

Однак крім цього, суд вважає за
необхідно взяти до уваги, що на обліку
у нарколога та психіатра ОСОБА_1 не
перебуває, що злочин в якому він
обвинувачується є злочином невеликої
тяжкості.

До того ж на думку суду обов'язково слід
врахувати й обставини скоєння злочину,
а саме той факт, що обвинувачений був
раніше знайомий з потерпілим, бував в
його будинку, в день скоєння злочину
прийшов туди з метою зустрітися з
потерпілим та вирішити питання оренди
житла, що проник в будинок шляхом
вільного доступу гукаючи потерпілого,
що свідчить про скоєння злочину на
побутовому грунті.

Питання про речові докази у справі
повинне бути вирішене за правилами
ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК
України, та призначити покарання у виді
штрафу в сумі 1700 грн.

Речовий доказ - ноутбук марки Toshiba Satellite
C 660-1 TD, який згідно розписки переданий
на зберігання ОСОБА_2 - залишити
останньому.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Херсонської області через Скадовський
районний суд Херсонської області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення. Для особи, яка перебуває
під вартою, строк подачі апеляційної
скарги обчислюється з моменту вручення
їй копії судового рішення.

Суддя Н.І. Ведмідська