Справа №-613/1970/13-к Провадження №-1-кп/613/3/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР №0000771 від 02 листопада 2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20 січня 2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України до 2-х років обмеження волі та в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки

за ч. 2 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи раніше судимий на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Діючи повторно, ОСОБА_5 02 листопада 2013 року о 11-45 год. знаходячись в приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, викрав грошові кошти в сумі 200,00 грн., які належать ОСОБА_6 , після чого з місця пригоди зник, а викрадене обернув на свою користь, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 02 листопада 2013 року, знаходячись в магазині «Продукти», який розташований за адресою: м. Богодухів, вул. Охтирська, 27-А Харківської області заволодів грошовими коштами в сумі 200,00 грн. які належали ОСОБА_6 , після чого з місця пригоди зник. Не заперечував проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт викрадення коштів у сумі 200,00 грн. при вищевказаних обставинах. Не заперечувала проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, і кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше судимий, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставина, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обравши підсудному ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі застосувати ст. 71 КК України.

При цьому суд вважає, що виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів можливе в результаті призначення реальної міри покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв злочини будучи засудженим 20.01.2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим терміном 3 роки. Суд вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 20.01.2011 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ч. 4 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 20 січня 2011 року і остаточно ОСОБА_5 за сукупністю вироків призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя