Справа №587/605/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/52/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001425 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 21 листопада 2014 року, яким,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, українець,

зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

має судимості:

1) 05.06.2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.2, 357 ч.3, 70 КК України до 7 років позбавлення волі;

2) 14.05.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 190 ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3)28.08.2014 року за ст. 186 ч.2 КК України Ковпаківським районним судом м. Суми до ст. 186 ч.2, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

визнаний винним за ст.ст. 185 ч. 3, 15 ч.3 та ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ст. 15 ч.3, ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.08.2014 року, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,-

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 7 грудня 2013 року близько 16 години за попередньою змовою між собою, з метою крадіжки чужого майна, перелізли через паркан, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_12 за адресою, АДРЕСА_2 де ОСОБА_7 руками зірвав навісний замок з дверей літньої кухні. Після цього вони таємно викрали алюмінієвий бідон, 3 алюмінієві чавуни, 3 алюмінієві каструлі, а всього майна потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 390 гривень.

24 травня 2012 року близько 22:00 год. ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до бібліотеки, що розташована за адресою АДРЕСА_3 . За допомогою цеглини вибив вікно та проник до приміщення бібліотеки звідки таємно викрав музичний центр «LG», електропереноски чорного кольору, підсилювач до телевізора, кабель антенний, а всього таємно викрав майна на загальну суму 1554 гривні. Викрадене в подальшому продав невстановленій особі, а отримані гроші витратив на власні потреби.

16 грудня 2012 року в темний час доби ОСОБА_7 , з метою крадіжки майна, прибув до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване в АДРЕСА_4 . Проникнувши на подвір`я через хвіртку з боку городу, він з сараю таємно викрав трьох гусей, трьох кролів, двох качок, а також з приміщення літньої кухні 70 грн., а всього майна на суму 2476 грн.

Наступного дня ОСОБА_7 поїхав в м. Суми, де продав викрадене невстановленій особі на ринку по вул. Курській, м. Суми, а отримані гроші витратив на власні потреби.

17 грудня 2012 року близько 22:00 год. ОСОБА_7 прибув до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване, за адресою АДРЕСА_4 . Пройшовши на територію домоволодіння через хвіртку з боку городу, ОСОБА_7 намагався викрасти з клітки чотирьох кролів, однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_7 не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та припинені потерпілою.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що винним себе визнає частково, але не згоден з вироком суду і наполягає на необхідності скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, під час якого суду першої інстанції необхідно повторно допитати свідка ОСОБА_14 та лікаря психіатра, щоб останній підтвердив, що ОСОБА_14 має психічні розлади і його свідчення не можуть бути взяті до уваги. Також ОСОБА_7 вказує на те, що його свідчення не співпадають зі свідченнями обвинуваченого ОСОБА_8 , а це суттєво вплинуло на висновки суду, оскільки Муштай був ініціатором крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_12 та сам збував викрадене.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_11 , якій у повному обсязі підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, обвинуваченого ОСОБА_8 , який вважав апеляційну скаргу ОСОБА_7 обґрунтованою, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала, що вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга обвинуваченого на вирок суду першої інстанції задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка і про що зазначено у вироку.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не звернув уваги на те, що свідок ОСОБА_14 має психічне захворювання, але він його показання безпідставно поклав в основу вироку, не дав оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який був ініціатором крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_12 та сам ним розпорядився, та необгрунтовано визнав його винним у вчиненні крадіжки з бібліотеки, з якої він майна не викрадав, виходячи з наступного.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 07 грудня 2013 року він та ОСОБА_7 вирішили вчинити крадіжку з домоволодіння ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 . Близько 16 години вони перелізли через паркан, проникли на територію домоволодіння, де ОСОБА_7 руками зірвав навісний замок з дверей літньої кухні. Після цього вони проникли до приміщення кухні, звідки таємно викрали алюмінієвий бідон, 3 алюмінієві чавуни, 3 алюмінієві каструлі.

Потерпіла ОСОБА_12 пояснила суду, що 07 грудня 2013 року близько 16 години вона повернулася до свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 і виявила, що з дверей літньої кухні був зірваний навісний замок, а з приміщення літньої кухні зникли алюмінієвий бідон, 3 алюмінієві чавуни, 3 алюмінієві каструлі. В цей час сусідка ОСОБА_16 сказала їй, що якісь люди грузили в автомобіль «Жигулі» червоного кольору алюмінієвий посуд.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 докладне розповів та на місці показав місце розташування сараю в домоволодінні ОСОБА_12 , продемонстрував послідовність вчинення злочинних дій, разом з ОСОБА_8 .

Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_8 детально розповів та показав на місці в с. Миколаївка сарай з якого він разом з ОСОБА_7 викрали вироби з алюмінію: бідон, каструлі, чавуни, які належали потерпілій.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілої ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 про обставини вчинення крадіжки майна, оскільки вони логічні та послідовні, і не мають ніяких розбіжностей з показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , які він давав в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_13 пояснила суду, що 17 грудня 2012 року її мати ОСОБА_17 , яка постійно мешкає в АДРЕСА_4 , зателефонувала їй на мобільний телефон і повідомила, що зранку 17 грудня 2012 року близько 4 години вона пішла до літньої кухні, однак двері були зачинені з середини. Вона обійшла літню кухню з іншої сторони і у вікно побачила ОСОБА_7 , який тримав двері, знаходячись з приміщенні кухні. Після цього повідомлення вона поїхала до матері і виявила крадіжку з сараю трьох гусей, трьох кролів, двох качок. Крім того, з холодильника, що в літній кухні, було викрадено гроші в сумі 70 гривень. В той день 17 грудня 2012 року вона залишилась ночувати з матір`ю. Перед тим, як йти до будинку, вона залишила світло за сараєм, де знаходились клітки з кролями, а сама пішла відпочивати. Перебуваючи в будинку, вона почула, що гавкає собака. Виглянувши у вікно, вона побачила ОСОБА_7 , який відчиняє дверці до кролячої клітки. Вона почала стукати у вікно, і ОСОБА_7 , почувши грюкіт, втік через город. В клітці, з якої ОСОБА_18 намагався скоїти крадіжку, знаходилось 4 кроля.

З протоколу слідчого експерименту від 21 лютого 2013 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжки з домоволодіння ОСОБА_13 , та на місці показав і продемонстрував послідовність вчинення злочинних дій, вказав на місце проникнення до подвір`ї потерпілої, на місце знаходження викраденого ним майна, а саме 3-х кролів, 3-х гусей та 2-х качок та місце розташування клітки, з якої він наступного дня намагався викрасти кролів.

Колегія суддів вважає безпідставними доводами обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що він не вчиняв крадіжки майна з бібліотеки в с. Лікарське, а також те, що суд необґрунтовано послався у вироку на показання свідка ОСОБА_14 , оскільки він страждає на психічне захворювання.

Так, з протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 21 лютого 2013 року вбачається, що ОСОБА_7 , в присутності понятих, повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжки майна з бібліотеки в с. Новоселеця. При цьому ОСОБА_7 на місці детально розповів та показав як він розбив раму вікна, зняв металеву решітку та проник до приміщення бібліотеки, з приміщення якої викрав музичний центр, електропереноску, підсилювач до телевізора, кабель. При цьому він знаходячись в приміщенні бібліотеки показав де знаходились предмети які він вкрав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 підтвердив, що він був залучений 21 лютого 2012 року в якості понятого під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 . Під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_7 повністю визнав свою вину і показав яким чином він через вікно проник до приміщення бібліотеки. Перебуваючи в приміщенні ОСОБА_18 показав де знаходилось майно, яке він вкрав. Розповідав він про обставини вчиненої крадіжки добровільно без будь якого примусу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 повідомив, що він проживає в с. Новоселеця в будинку неподалік від бібліотеки. Дійсно до нього в гості перед Пасхою в 2012 року приїхав ОСОБА_7 . Про те, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку з бібліотеки йому нічого не відомо. Він також не може підтвердити чи дійсно ОСОБА_7 перебував в його будинку 24 травня 2012 року близько 22 годин, оскільки він часто залишав його будинок у своїх справах, і не повідомляв йому де він знаходився.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив показання обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо його непричетності до вчинення крадіжки з бібліотеки в с. Новоселиця, як обраний ним спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності за вчинене і вірно поклав в основу вироку показання свідка ОСОБА_14 , про обставини вчинення крадіжки майна з бібліотеки ОСОБА_7 про які він детально розповів при проведенні слідчого експерименту з його участю, оскільки вони логічні та послідовні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про необхідність повторного допиту свідка ОСОБА_14 в присутності лікаря психіатра під час розгляду справи судом першої інстанції є необґрунтованими і не ґрунтуються на вимогах закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_14 був допитаний в судовому засіданні 5 березня 2014 року в якості свідка в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 . Перед допитом ОСОБА_14 був попереджений головуючим - суддею про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та завідомо неправдиві показання та був приведений до присяги. Суд обґрунтовано поклав в основу вироку показання даного свідка і в нього не виникало ніяких сумнівів в достовірності і об`єктивності його показань та його психічному стані. З даними висновками суду першої інстанції погоджується й колегія суддів і не знаходить передбачених законом підстав піддавати сумніву психічний стан свідка ОСОБА_14 , оскільки обвинувачений не надав, а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції безперечні докази щодо стану здоров`я даного свідка, і не входить до компетенції суду.

Таким чином, фактичні обставини встановлені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження об`єктивно свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив за попередньою змовою з іншою особою таємне викрадення майна з проникненням до іншого приміщення, а також незакінчений замах на крадіжку майна.

За сформульованим у вироку обвинуваченням, визнаним судом доведеним, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення майна з проникненням до іншого приміщення за попередньою змовою з іншою особою, повторно, та за ст.. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України оскільки він скоїв незакінчений замах на крадіжку майна потерпілої, кваліфікуючими ознаками якої є повторність, проникнення до іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності з вимогами ст.. 65 КК України призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, а саме те що він частково визнав свою вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, частково відшкодована заподіяна матеріальна шкода. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 покарання суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставин встановлених у кримінальному провадженні, обґрунтовано навівши відповідні мотиви, прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання і попередження нових злочинів.

Колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для скасування вироку з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим підстав, та її задоволення.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні у кримінальному провадженні і його розгляді в суді, які б слугували підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 21 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4