ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000832 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 05.07.2013 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 1 ст. 190 КК України 06 березня 2014 року приблизно о 00 год. 05 хв. знаходячись на лавочці біля дитячого майданчика, а саме біля БК «Металург», розташованого по вулиці Косіора, 27-К Індустріального району міста Дніпропетровська, здійснюючи злочин повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, де реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливою зацікавленості, підійшов до раніше малознайомого ОСОБА_6 04.08.1992 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього мобільний телефон, марки «Prestigio PAP4500DUO» у корпусі чорного кольору, при цьому він достовірно знав про те, що вказаний мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_6 ніколи не поверне. Після чого ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , на його пропозицію у передачі телефону, відповів згодою і добровільно передав належний йому мобільний телефон до рук останнього. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливої зацікавленості, шляхом обману, заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Prestigio» модель PAP4500DUO, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 1800 гривень; сім-картка оператора «Лайф», вартістю 15 гривень, на рахунку якої було 50 гривень, та сім-картка оператора «МТС» вартістю 20 гривень, на рахунку якої грошей не було; картка пам`яті на 16 Ггб, вартістю 200 гривень.
У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2085 гривень.
ОСОБА_5 був допитаний у судовому засіданні та пояснив, що він визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та зазначив, що приблизно о 00 год. 05 хв. знаходячись на лавочці біля дитячого майданчика, а саме біля БК «Металург» підійшов до раніше малознайомого ОСОБА_6 , під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього мобільний телефон, поклав мобільний телефон до своєї кишені, а коли потерпілий заснув він пішов. Щиро кається.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинений злочин, протоколом одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , протоколом одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , протоколом одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючиположення ч. 3 ст. 349 КПК України, які були судом роз`ясненні, думку інших учасників судового провадження, які вважали недоцільним досліджувати інші докази по справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні та його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме те, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щодо даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він за місцем проживання та роботи характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не працює, має постійне місце проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, характер та всі обставини вчиненого діяння, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Приймаючі до уваги те, що ОСОБА_5 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та засуджено до двох років обмеження волі та звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на останнього обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України і після винесення вказаного вироку, ним було вчинено зазначений вище злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами, передбаченими в ч. 1 ст. 71 КК України.

Питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України судом не вирішується, у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді двох років та одного місяця обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1