Справа № 11-697/08 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова
Категорія ст. 122 ч. 1 КК Доповідач Навозенко Л.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04
грудня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого
Навозенко Л. С.

суддів
Антипець В. М., Салая Г. А.

з
участю прокурора Сороки Г. В.

адвоката
ОСОБА_2

засудженого
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за
апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1

на
вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2008
року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Павлівка
Чернігівського району Чернігівської області, громадянин України, з незакінченою
вищою освітою, нежонатий, працюючий позаштатним співробітником Чернігівської
обласної інспекції по охороні пам'яток історії та культури, проживаючий в с.
Павлівка, АДРЕСА_1 Чернігівського району, раніше не судимий, -

засуджений
за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покладений обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання.

З засудженого ОСОБА_1 стягнуто на
користь фінансового відділу Чернігівської обласної лікарні 2502 грн. 09 коп.
на відшкодування витрат затрачених на
лікування потерпілого; а також стягнуто
на користь потерпілого ОСОБА_3 158 грн. 08 коп. на відшкодування матеріальної
шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Судом ОСОБА_1 визнаний винним в тому,
що 19 грудня 2007 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні
магазину, що розташований по АДРЕСА_2 с. Павлівка Чернігівського району, під
час сварки, яка виникла на ґрунті неприязнених відносин, на ганку магазину
умисно наніс один удар ліктем в щелепу потерпілому ОСОБА_3, заподіявши
потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1, просить вирок
суду скасувати, провадження по справі закрити посилаючись на те, вирок не
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні доказів по
справі. На думку адвоката по справі не доведена вина засудженого у вчинені
злочину, у вироку на думку адвоката не мотивовано чому суд взяв до уваги одні
докази перед іншими. Враховуючи всі обставини, на думку адвоката, вирок суду і
підлягає скасуванню з закриттям справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
адвоката та засудженого, які підтримали апеляцію і просили вирок суду
скасувати, думку прокурора, який вважав, що підстав для задоволення апеляції не
має, колегія суддів дослідивши доводи апеляції і матеріали кримінальної справи
вважає, що підстав для задоволення апеляції не має.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, і є
обґрунтованим.

У відповідності з встановленими судом
фактичними обставинами події злочину, правильно застосований і матеріальний
закон.

Будь-яких процесуальних порушень при
збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів висновки суду
про доведеність винності ОСОБА_1 та
правильність кваліфікації його дій, судом допущено не було.

Висновки суду ґрунтуються на допустимих і достатніх доказах. Тому доводи
апеляції в цій частині є безпідставними.

Посилання адвоката засудженого на
необ'єктивне дослідження обставин події злочину та умисне формування проти
засудженого доказової бази обвинувачення безпідставні.

Зібрані в справі докази мають
процесуальні джерела і досліджувались судом відповідно до вимог закону.

Так, в ході досудового слідства було
встановлено, що потерпілому ОСОБА_3 19 грудня 2007 року були заподіяні
середньої тяжкості тілесні ушкодження, дані обставини підтверджені висновком
судово-медичної експертизи /а. с. 46-48/, експерт також підтвердив, що дані
тілесні ушкодження могли утворитись від удару ліктем в щелепу.

Засуджений ОСОБА_1, свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснювали що 19 грудня 2007 року близько 21 год. 30 хв. між
ними виник конфлікт. Свідки вказували, що конфлікт виник з вини засудженого.
Але ніхто з учасників конфлікту не вказує, що потерпілий ОСОБА_3 був
ініціатором конфлікту або приймав участь в конфлікті, який відбувався в
магазині по АДРЕСА_2 в с. Павлівці.

З показів свідків встановлено, що саме
засуджений наніс удар потерпілому в обличчя. Колегія суддів вважає, що доводи
апеляції адвоката про те, що конфлікт виник між засудженим та свідком ОСОБА_4 в
зв'язку з неправильною поведінкою свідка, до скоєного ОСОБА_1 злочину щодо ОСОБА_3 не має відношення,
оскільки тілесні ушкодження засуджений заподіяв потерпілому ОСОБА_3, який не
приймав участь в конфлікті.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами засудженого про те, що потерпілий під час заподіяння йому тілесних
ушкоджень перебував в стані сп'яніння, оскільки після заподіяння йому тілесних
ушкоджень батьком засудженого потерпілий був доставлений до лікарні і факт
алкогольного сп'яніння у нього не був встановлений.

Місцевий суд оцінюючи досліджені в
судовому засіданні докази у вироку суду вказав, чому він визнає достовірними одні докази, а інші не визнає.
За таких обставин доводи апеляції тій частині, що суд у вироку не обґрунтував
чому не визнає за докази свідчення ОСОБА_7 не відповідають дійсності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що доводи викладені в апеляції адвоката протирічать фактичним
обставинам справи та доказам, які зібрані під час досудового та судового
слідства.

Колегія суддів вважає, що дії
засудженого ОСОБА_1
судом правильно кваліфіковані за ст. 122 ч. 1 КК України.

Міра покарання засудженому ОСОБА_1 призначена у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням тяжкості скоєного
злочину, даних про особу засудженого, того що він раніше не судимий, позитивно
характеризується за місцем роботи та проживання.

Колегія
суддів вважає, що призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження нових злочинів. Суд при призначенні покарання
врахував всі пом'якшуючи обставини та призначив засудженому покарання з
застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 29 вересня 2008 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Судді:

Навозенко
Л. С. Антипець В. М. Салай Г. А.