АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/1484/13 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Самоткан Наталія Григорівна
Доповідач - Стуковенкова Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Стуковенкової Т.Г.

суддів Капелюхи В.М., Васецької
В.В.

за участю прокурора Голоти С.В.

адвоката ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула 03 грудня 2013 року у
відкритому судовому засіданні у м.
Дніпропетровську кримінальну справу
за апеляціями прокурора, який приймав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, засудженого ОСОБА_4 на вирок
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27 червня
2013 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
республіки Таджикістан, уродженець
с.Узун Колхозабадського району
Хатлонської області республіки
Таджикістан, реєстрації і постійного
місця проживання в Україні не має,
раніше судимий, останній раз 01.10.2001 року
за ст. 94 КК України до 7 років
позбавлення волі, звільнений від
відбування покарання
умовно-достроково 11.07.2007 року;

засуджений за п.13 ч.2 ст. 115 КК України
до довічного позбавлення волі;

за ч.1 ст. 162 КК України до 3 років
обмеження волі;

за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років
позбавлення волі;

за ч.2 ст. 194 КК України до 5 років
позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, до довічного
позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним
і засуджений за вчинення злочинів при
наступних обставинах.

В липні 2000 року громадянин
Таджикістану ОСОБА_4 не легально
прибув в Украину і став незаконно
проживати в м. Запоріжжя за вигаданими
ним недостовірними анкетними даними як
ОСОБА_6 без документів, які
підтверджують його особу і
громадянство.

01 жовтня 2001 року Жовтневим
районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_4
було засуджено як ОСОБА_6 за ст. 94 КК
України до 7 років позбавлення волі.

Після звільнення з місць
позбавлення волі, ОСОБА_4 став
проживати разом з ОСОБА_7, з якою
познайомився раніше, в АДРЕСА_1. Разом з
тим , під час сумісного проживання з
ОСОБА_7, ОСОБА_4 підтримував інтимні
стосунки з ОСОБА_8

04 серпня 2010 року о 03.00
годині, ОСОБА_4, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, спільно з
ОСОБА_8 знаходився на території
недобудованого банно-прального
комбінату, розташованого навпроти
магазину «АТБ » по вул. Воїнової м.
Павлограда Дніпропетровської області.
На ґрунті ревнощів між ним та ОСОБА_8
виникла сварка, під час якої ОСОБА_4,
діставши господарський ніж та
погрожуючи ним, став вимагати у ОСОБА_8
зізнатися йому в зраді. Після того, як
ОСОБА_8 сказала ОСОБА_9, про те, що у неї
були статеві відносини з іншим
чоловіком, у ОСОБА_9 раптово виник
злочинний намір, спрямований на умисне
вбивство останньої. Реалізуючи цей
умисел, ОСОБА_4, умисно, з метою
позбавлення життя, наніс ОСОБА_8
близько семи ударів ножем у життєво
важливі органи, а саме в область
черевної порожнини. ОСОБА_8,
усвідомлюючи явну загрозу своєму життю
і здоров'ю, стала закриватися руками
від ударів ножем. ОСОБА_4, продовжуючи
здійснювати свої злочинні дії,
спрямовані на умисне вбивство,
навмисно наніс ОСОБА_8 близько 2-х
ударів ножем в область верхніх
кінцівок, не менше 2-х ударів ножем в
область ключиць і не менше 2-х ударів
ножем в область шиї, в результаті чого у
ОСОБА_4 зламався ніж, який він викинув
та, піднявши з землі шматок силікатної
цегли з метою довести свій злочинний
намір до кінця, бажаючи смерті ОСОБА_8,
як кінцевого результату, завдав ОСОБА_8
один удар силікатною цеглою в життєво
важливий орган - в скроневу частину
голови з лівої сторони, в результаті
чого потерпіла ОСОБА_8 впала на землю, а
ОСОБА_4 наніс близько 12-14 ударів шматком
силікатної цегли в життєво важливий
орган в область голови ОСОБА_8.
Побачивши на одязі ОСОБА_8 кров, а також
переконавшись, що ОСОБА_8 не подає
ознаки життя, ОСОБА_4 припинив свої
злочинні дії і покинув місце скоєння
злочину. Умисними діями ОСОБА_4
потерпілій ОСОБА_8 були спричинені
множинні тілесні ушкодження, різного
ступеню тяжкості, в тому числі і тяжкі
за ознакою небезпеки для життя. Смерть
ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:30 годин
від важкої відкритої черепно-мозкової
травми, яка супроводжувалася вдавленим
осколковим переломом лівої скроневої
кістки з поширенням на основу черепа,
забоєм головного мозку, крововиливами
в тверду, м'які оболонки і в шлуночки
мозку.

Крім того ОСОБА_4, 04 серпня 2010 року
о 03.30 годин, будучи в стані алкогольного
сп'яніння, після вчинення умисного
вбивства ОСОБА_8, на ґрунті особисто
неприязних стосунків з ОСОБА_7, прийшов
до квартири АДРЕСА_1. Після того, як
вхідні двері квартири йому ніхто не
відчинив , у ОСОБА_9 виник злочинний
намір, спрямований на незаконне
проникнення в чуже житло, з метою
зустрічі з ОСОБА_7, яка, як він
припустив, знаходиться у вищевказаній
квартирі і не відчиняє йому двері.
Здійснюючи свій злочинний намір,
спрямований на незаконне проникнення в
чуже житло, ОСОБА_4 підійшов до балкона
квартири АДРЕСА_1, після чого руками
відігнув частину металевої решітки
вищевказаної квартири і, розбивши скло
балконної рами, незаконно проник на
балкон, після чого через незачинені
балконні двері, ОСОБА_4, не маючи на те
законного права, проник в квартиру
АДРЕСА_1. Не знайшовши у вищевказаній
квартирі ОСОБА_7, з метою умисного
знищення або пошкодження її майна, і
здійснення помсти у зв'язку з наявними,
на думку ОСОБА_4, зрадами ОСОБА_7 з
іншими чоловіками, він, на ґрунті
особливих неприязних стосунків
внаслідок ревнощів, підпалив диван з
матрацом, покривалом, простирадлом і
подушками, який знаходився на килимі в
зальній кімнаті вищевказаної квартири.
Побачивши, що диван з постільною
білизною загорівся, ОСОБА_4 через
розбите скло балконної рами
вищевказаної квартири покинув місце
злочину. В результаті навмисних
злочинних дій ОСОБА_4, було знищено
майно ОСОБА_7, на загальну суму 9800
гривень, чим спричинено матеріальну
шкоду на вказану суму.

04.08.2010 року о 03.50 годин ОСОБА_4,
вирішивши, що ОСОБА_7 може знаходиться в
будинку АДРЕСА_2 у своєї сестри ОСОБА_10,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з метою умисного вбивства
ОСОБА_7 на ґрунті особливих неприязних
стосунків, приїхав до вказаного
домоволодіння, де знайденою цеглою
розбив скло вікна в будинку і не маючи
на те відповідного права, порушуючи
недоторканність житла, незаконно
проник в будинок, маючи при собі, як
знаряддя злочину, ніж і став шукати
ОСОБА_7 ОСОБА_10, побачивши, що ОСОБА_4
проник в будинок, крикнула щоб ОСОБА_7
тікала з дому і спробувала
перегородити до неї шлях, закривши і
тримаючи при цьому руками перед ОСОБА_4
міжкімнатні двері. Незважаючи на це,
ОСОБА_4, з метою скоєння умисного
вбивства ОСОБА_7, розбивши скло
міжкімнатних дверей, став розмахувати
ножем у бік ОСОБА_10, щоб вона перестала
утримувати міжкімнатні двері. Після
того як ОСОБА_4 навмисно наніс кілька
ударів ножем по руках ОСОБА_10 через
розбите скло міжкімнатних дверей,
заподіявши їй тим самим тілесні
ушкодження, ОСОБА_10, відчуваючи біль,
перестала утримувати міжкімнатні
двері і вибігла з будинку на вулицю.
Продовжуючи свої злочинні дії,
спрямовані на вчинення умисного
вбивства ОСОБА_7, ОСОБА_4, підійшовши до
спальної кімнати, двері якої
утримувала руками ОСОБА_7, з метою
здійснення свого злочинного наміру,
розбивши ногою скло міжкімнатних
дверей, тримаючи ніж у руці через отвір,
який утворився в склі, став наносити
удари ножем в область рук ОСОБА_7, щоб
остання відкрила двері і впустила його
в кімнату. Побачивши це, ОСОБА_7
спробувала вихопити ніж з рук ОСОБА_4,
який побачивши, що вона продовжує
чинити йому опір, з метою вчинення
умисного вбивства ОСОБА_7, бажаючи
настання смерті останньої, через
отвір, що утворився в розбитому склі
дверей, наніс один удар ножем в
область живота ОСОБА_7, яка
скориставшись тим, що в будинок забігла
її сестра ОСОБА_11, вибігла з будинку і
побігла на город даного домоволодіння,
де сховалася за кущами, бажаючи
врятуватися втечею від ОСОБА_4
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4
навмисно наніс ножем не менше двох
ударів в область голови та шиї ОСОБА_10,
яка намагалася перешкодити шлях до
ОСОБА_7 і, отримавши тілесні ушкодження,
скориставшись моментом, вибігла з
будинку на вулицю та спробувала
сховатися від ОСОБА_4, який також вибіг
на вулицю слідом за нею і побачивши, що
ОСОБА_10 стала стукати у вікна
довколишніх будинків і кликати про
допомогу, з місця скоєння злочину втік.

В результаті умисних
злочинних дій ОСОБА_4, ОСОБА_10 були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді різаної рани в області правої
вушної раковини, шиї, лівого плеча в
області нижньої третини, які
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, які спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

У відповідності з висновками
судово-медичної експертизи умисними
злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій
ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у
вигляді проникаючого колото-різаного
поранення живота з пошкодженням
нижньої вени, загального печінкового
протоку, печінкової вени, масивна
внутрішньочеревна кровотеча,
начеревна гематома. По одній різаній
рані нижньої третини лівого
передпліччя на розгинальній поверхні
і тильної частини лівої кисті. По одній
різаній рані на тильній частині правої
кисті з верхньої третини правого
передпліччя ліктьовій поверхні (тобто 4
рани).

Смерть ОСОБА_7 настала
06.08.2010 року о 07.40 годині від
проникаючого колото-різаного
поранення живота з пошкодженням
нижньої порожньої вени, печінкової
вени, загального печінкового протоку,
начеревної гематоми і
внутрішньочеревною кровотечею,
ускладнене геморагічним шоком важкого
ступеня. Дані тілесні ушкодження
відносяться до категорії тяжких і
находяться в прямому причинному
зв'язку зі смертю протерпілої.

Різані рани передпліччя і кістей
ОСОБА_7 належать до ступеня легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, 04.08.2010 року о
04 годині 20 хвилин ОСОБА_4, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у будинку АДРЕСА_2, таємно,
з корисливих мотивів, шляхом вільного
доступу, з жіночої сумочки, що
знаходилась у вітальній кімнаті,
викрав гроші в сумі 2440 гривень та
записну книжку, вартістю 5 гривень, чим
заподіяв потерпілій ОСОБА_10
матеріальний збиток на загальну суму
2445 гривень. Після скоєння умисного
злочину ОСОБА_4 з викраденим майном з
місця скоєння злочину втік і
розпорядився ним на свій розсуд.

В апеляціях:

- прокурор просить вирок змінити,
доповнити його мотивувальну частину
тим, що цивільний позов потерпілої
ОСОБА_10 підлягає задоволенню на
підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,
оскільки суд, в порушення вимог ст.334
КПК України не вказав матеріальний
закон, на підставі якого цивільний
позов потерпілої ОСОБА_12 підлягає
задоволенню.

- засуджений ОСОБА_4 просить вирок
скасувати як незаконний. При цьому, не
заперечуючи, що, саме він в один день
вчинив декілька особливо тяжких
злочинів, вважає винуватим в цьому
слідчого ОСОБА_16 Стверджує, що 2 серпня,
за два дня до вчиненого, останній чи
хтось із колег, пригостив його напоєм, в
який, як на його думу, була підмішана
психотропна речовина, від чого він
двоє суток знаходився в такому стані,
що не розумів, що робив та нічого не
пам'ятає. Крім того вказує, що суд,
призначаючи покарання, не взяв до
уваги те, що він сам прийшов в органи
міліції після вчинення злочинів, і, як
він вважає, дана обставина пом'якшує
його покарання.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, прокурора, який
підтримав апеляцію прокурора, що
приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, просив вирок
змінити, вказавши закон, на підставі
якого підлягає вирішенню цивільний
позов потерпілої ОСОБА_12, в решті вирок
залишити без змін, відмовивши в
задоволенні апеляції засудженого,
пояснення засудженого ОСОБА_4, який
підтримав доводи, викладені в апеляції,
адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляції
засудженого, провівши судові дебати та
заслухавши останнє слово засудженого,
перевіривши матеріали справи, вивчивши
і проаналізувавши аргументи, що
містяться в апеляціях, колегія суддів
вважає, що апеляції прокурора та
засудженого ОСОБА_4 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_4 у тому, що будучи
особою, яка раніше вчинила умисне
вбивство, 4 серпня 2010 року на грунті
ревнощів та особистих неприязних
стосунків вчинив ще й умисне вбивство
потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7, а також в
незаконному проникненні до житла чи до
іншого приміщення, що порушує
недоторканість житла та в умисному
знищенні або пошкодженні чужого майна,
вчиненому шляхом підпалу, в таємному
викраденні чужого майна за обставин,
установлених судом і зазначених у
вироку підтверджений сукупністю
доказів, отриманих у встановленому
законом порядку, ретельно досліджених
і належно оцінених судом, і, фактично, в
апеляціях не оскаржується, а тому,
відповідно до вимог ст.395 КПК України 1960
року, законність вироку в цій частині
колегією суддів не перевірялась.

Наведені засудженим ОСОБА_4 в апеляції
доводи, що він не з власної ініціативи
вчинив вбивство ОСОБА_8 і ОСОБА_7, що це,
на його думку, працівники міліції,
зокрема слідчий ОСОБА_16, підмішали йому
у спиртні напої психотропні засоби,
внаслідок чого він в один день вчинив
кілька тяжких злочинів і нічого про це
не пам'ятає, аналогічні його
твердженням в судовому засіданні,
ретельно перевірені судом першої
інстанції і визнані неспроможними з
обставин, викладених у вироку. Мотиви
про визнання цих доводів такими, що не
відповідають матеріалам справи та є
способом захисту засудженого від
пред'явленого йому обвинувачення у
вчиненні особливо тяжких злочинів,
судова колегія вважає обгрунтованими,
такими, що відповідають фактичним
обставинам справи.

При перевірці матеріалів кримінальної
справи також не знайшли свого
підтвердження доводи засудженого про
те, що під впливом, як на його думку
психотропних речовин, він нічого не
розумів і не пам'ятає, що робив.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_4,
під час досудового слідства
неодноразово будучи допитаним як
підозрюваний з участю захисника ( т.2
а.с.156-157) , і як обвинувачений ( протокол
допиту від 5.08.2010 р., т.2 а.с. 169-170, 185-186), не
заперечував, що саме він, 4 серпня 2010
року із ревнощів, наніс ножові
поранення в область живота і шиї, а
потім кілька ударів половиною цеглини
в голову, в висок, потерпілій ОСОБА_8 ,
а також наніс один удар ножем в живіт
зліва потерпілій ОСОБА_7, та із помсти
підпалив майно, що знаходилось в
квартирі ОСОБА_7, при цьому в деталях
пояснював обставини вчинення ним
вказаних злочинів. Свої пояснення про
обставини вчинення навмисного
вбивства ОСОБА_8 і ОСОБА_7 ОСОБА_13
підтвердив під час відтворення
обстановки і обставин подій з його
участю 5.08.2010 р. та 14.10.2010 р. (т.2 а.с.159-164,
187-197).

Як вбачається із висновку стаціонарної
комплексної психолого- психіатричної
експертизи, ОСОБА_4 в період
інкримінованих йому діянь і в даний час
душевним захворюванням не страждав і
не страждає. В період часу, до якого
відносяться інкриміновані йому діяння,
він не виявляв ознак якого-небудь
тимчасового хворобливого розладу
психічної діяльності. За своїм
психічним станом в той час міг
віддавати собі звіт у своїх діях
(бездіяльності) і керувати ними.
Індивідуально-психологічні
особливості випробуваного не зробили
істотного впливу на його свідомість і
діяльність під час вчинення
інкримінованих йому діянь.
Випробуваний здатний сприймати
обставини, що відбуваються з ним і
давати про них правильні показання. В
досліджуваній ситуації ОСОБА_13 в стані
фізіологічного афекту чи іншому
емоційному стані, що суттєво вплинуло
на його свідомість і діяльність, не
знаходився.

Суд, перевіривши доводи ОСОБА_4,
висунуті ним на свій захист, та давши
належну оцінку всім доказам по справі в
їх сукупності, дійшов обґрунтованого
висновку про доведеність його
винуватості у вчиненні інкримінованих
йому злочинів і правильно кваліфікував
його дії за п.13 ч.2 ст. 115; ч.1 ст. 162; ч.1 ст.
185; ч.2 ст. 194 КК України.

Покарання засудженому ОСОБА_4
призначено судом у відповідності до
вимог ст.65 КК України в межах санкції
статей кримінального закону, за якими
його засуджено, з урахуванням тяжкості
вчинених злочинів, даних про його
особу, який раніше судимий за
аналогічний злочин.

Судом взято до уваги й наявність
обтяжуючої покарання засудженого
обставини - вчинення злочинів у стані
алкогольного сп'яніння та відсутність
пом'якшуючих покарання обставин.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за обтяжуючих
обставин вчинено особливо тяжкі
злочини, пов'язані з умисним
позбавленням життя двох потерпілих,
обране йому покарання є необхідним і
достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.
Обставин для пом'якшення покарання
засудженому колегія суддів не вбачає.

Відсутність у вироку суду посилання на
статті цивільного кодексу України, на
підставі яких суд вирішував цивільний
позов потерпілої ОСОБА_12 не вплинуло
на законність вироку, який учасниками
процесу в цій частині не оскаржується,
а тому апеляція прокурора задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який приймав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, засудженого ОСОБА_4 -
залишити без задоволення, а вирок
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27 червня
2013 року відносно ОСОБА_4 - без змін.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

Т.Г.
Стуковенкова В.М. Капелюха В.В. Васецька

Справа №11/774/1484/13
Суддя в 1 інстанції -
Самоткан Н.Г. Категорія п.13 ч.2 ст.115 КК
України
Доповідач Стуковенкова Т.Г.