У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
27.03.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2014 року , якою кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , угорця, судимого: 22 вересня 2008 року за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 129 КК України з застосуванням ст.70 цього ж Кодексу на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,
повернуто Баришівському міжрайонному прокурору Київської області для організації додаткового розслідування.
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22 грудня 2011 року близько 22 години в приміщенні ЗАТ «Світанок» на вул. Леніна, 350 в м. Березань Київської області, маючи прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 , наносячи удари кулаками рук та ногами в життєво важливі органи останнього, вчинив його вбивство.
Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд в ухвалі зазначив, що органи досудового слідства допустили неправильність слідства та порушили право обвинуваченого на захист. Це порушення, на думку суду, полягало в тому, що ОСОБА_5 , не володіє мовою, якою здійснюється судочинство, а його клопотання під час досудового слідства щодо надання перекладача були необгрунтовано відхилені. ряд слідчих дій проведено за відсутності перекладача, а всі важливі слідчі документи ним підписано не розуміючи їх змісту, а їх копії вручені без перекладу на мову, якою він володіє. Крім того, при складанні мовою, якою не володіє обвинувачений, обвинувального висновку слідчий, на думку суду, порушив вимоги ст. 223 КПК, оскільки повинен був здійснити його переклад на рідну мову обвинуваченого й приєднати його до матеріалів справи. Зазначені порушення, як визнав суд, неможливо було усунути в судовому засіданні.
В апеляції та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію суду першої інстанції та фактично не заперечив проти повернення кримінальної справи за його обвинуваченням прокурору для організації додаткового розслідування.
В апеляції прокурора порушено питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд з посиланням на те, що обвинувачений ОСОБА_5 допитувався в якості обвинуваченого з участю захисника, в присутностя якого заявив про те, що показання бажає давати на українській мові, а інші слідчі дії були проведені також за участі захисника.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили відмовити в задоволенні апеляції прокурора та залишити без змін постанову суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 281 КПК України (1960 р.) суд вправі повернути кримінальну справу для проведення додаткового розслідування у разі неповноти або неправильності досудового слідства, якщо ця неповнота або неправильність не може бути усунена в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_5 за національністю є угорцем та не володіє мовою, якою здійснюється судочинство.
Згідно ч. 2, 3 ст. 19 КПК України 1960 р., (в редакції, яка діяла на час вчинення злочину), - особам, що беруть участь у справі і не володіють мовою, якою провадиться судочинство, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною мовою і користуватися послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчі і судові документи, відповідно до встановленого цим Кодексом порядку, вручаються обвинуваченому в перекладі на його рідну мову або іншу мову, якою він володіє.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України 1960 року,- у випадках, передбачених ст. 19 цього Кодексу, слідчий при провадженні слідчих дій запрошує перекладача.
Згідно протоколу про роз`яснення прав підозрюваному від 30 грудня 2011 року, підозрюваним ОСОБА_5 усно було заявлено клопотання про надання послуг перекладача з угорської мови на українську.
Також в матеріалах кримінальної справи наявний протокол очної ставки від 18 січня 2012 року, однак згідно змісту такого, очну ставку між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 проведено без участі перекладача.
Крім того, згідно протоколу допиту підозрюваного від 30 грудня 2011 року, підозрюваним ОСОБА_5 було заявлено (що зазначено захисником ОСОБА_11 ), що під час допиту бажає давати покази на угорській мові, та без участі перекладача покази давати не бажає. Разом з тим, такий протокол ОСОБА_5 не підписаний.
Постановою слідчого Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області в задоволенні клопотання підозрюваному ОСОБА_5 про надання перекладача на угорську мову було відмовлено.
Окрім цього, постановами про притягнення як обвинуваченого від 02 січня 2012 року та від 15 березня 2012 року ОСОБА_5 притягнуто в якості обвинуваченого.
Однак, в порушення вимог ч. 3 ст.19 та ч. 2 ст. 140 КПК, слідчим оголошено ОСОБА_5 постанову про притягнення як обвинуваченого та роз`яснено суть пред`явленого обвинувачення без участі перекладача та вручено останньому копії таких без перекладу на угорську мову.
Окрім іншого, ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 142 КПК 1960 року, права як обвинуваченого не роз`яснено на мові, якою він володіє. Допит ОСОБА_5 в якості обвинуваченого також проведено без участі перекладача, а також відтворення обстановки та обставин події від 19 січня 2012 року й перегляд відеозапису такого.
Згідно протоколу про оголошення обвинуваченому та його захиснику про закінчення досудового слідства і пред`явлення їм матеріалів кримінальної справи, ознайомлення обвинуваченого ОСОБА_5 з матеріалами кримінальної справи відбулось за відсутності перекладача.
Також, у порушення вимог ч. 3 ст. 19 та ч. 6 ст. 223 КПК України, обвинувальний висновок не перекладено на мову, якою володіє обвинувачений, та переклад такого не приєднаний до матеріалів справи та копію такого обвинуваченому ОСОБА_5 не вручено з перекладом на мову якою він володіє.
Про неволодіння ОСОБА_5 мовою якою ведеться судочинство було встановлено також в ході судового розгляду справи Баришівським районним судом Київської області та Яготинським районним судом Київської області, де до участі в її розгляді було залучено перекладача.
Згідно довідки директора Берегівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 ОСОБА_5 був учнем даного закладу, в той час школа була одномовною з угорською мовою навчання, учні вивчали тільки російську мову, якою останній володіє дуже слабо, вивчення української мови було введенено з вересня 1993 року.
За змістом ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод,- кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.
Також, судом обгрунтовано враховано, що згідно постанови ст. слідчого СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 30 грудня 2011 року про призначення захисника та допуск до участі в кримінальній справі, адвокат ОСОБА_12 допущений в якості захисника до участі в кримінальній справі, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 не володіє мовою, якою здійснюється судочинство, а тому участь захисника є обов`язковою.
Крім того, постановою ст. слідчого СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 30 грудня 2011 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за фактом умисного вбивства гр. ОСОБА_9 , за ознаками злочину передбеченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Однак, в порушення вимог ст. 98-2 КПК України, особі щодо якої порушено кримінальну справу ОСОБА_5 копію постанови про порушення кримінальної справи від 30 грудня 2011 року не вручено, відповідний протокол про відмову в отриманні такої в матеріалах справи відсутній.
На підставі викладеного , колегія суддів приходить до висновку про порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист на стадії досудового слідства.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про неправильність та неповноту досудового слідства, неправильне застосування та незастосування органом досудового слідства норм кримінально-процесуального закону, яку він не має змоги усунути в судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту потерпілих, свідків, допиту нових свідків, проведення повторних експертиз , дачі судових доручень в порядку ст.315-1 КПК України .
Твердження прокурора в апеляції про те, що обвинувачений ОСОБА_5 допитувався в якості обвинуваченого з участю захисника, в присутностя якого заявив про те, що показання бажає давати на українській мові, а інші слідчі дії були проведені також за участі захисника, не грунтуються на матеріалах справи. В матеріалах справи відсутні документи (ордер чи угода), які б стверджували повноваження захисника ОСОБА_12 на участь в даній справі для захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_5 , а копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3122/10 не є документом, який би стверджував повноваження захисника ОСОБА_12 на участь в даній справі.
Кримінальна справа повертається на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК , без усунення яких справа не може бути розглянута в суді. Судом першої інстанції такі порушення встановлено .
При таких обставинах , апеляційний суд вважає, що постанова суду про направлення справи для організації додаткового розслідування є обґрунтованою.
Разом з тим, твердження обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляції про зміну йому запобіжного заходу з взяття під варту на підписку про невиїзд, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину та даних про його особу, апеляційний суд не може визнати обгрунтованими, а тому апеляція обвинуваченого до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, розділом ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року, апеляційний суд
У Х В А Л И В :
апеляції старшого прокурора Берегівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду Закаратської області від від 14 листопада 2014 року про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України Баришівському міжрайонному прокурору Київської області для організації додаткового розслідування - без зміни.
Запобіжним заходом щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити взяття під варту.
Судді: