№ 207/631/15-к
№ 1-кп/207/169/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого у ДКХЗ газорятівником, не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст. 336 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого Дніпродзержинським об*єднаним міським ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов*язаним, проходив строкову службу у Збройних Силах України з 13 травня 2002 року по 16 жовтня 2003 року та має військове звання солдат, кваліфікацію водій автомобілів і призивною комісією визнаний придатним до служби у Збройних Силах України. Згідно ст.9 Закону України "Про військовий обов*язок і військову службу" військовозобов*язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. 05 лютого 2015 року до Дніпродзержинського об НОМЕР_2 єднаного міського військового комісаріату на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року "Про часткову мобілізацію" для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов*язаний ОСОБА_4 . Згідно довідки військово-лікарської комісії від 05 лютого 2015 року ОСОБА_4 був визнаний придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України. Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 , згідно акту від 05 лютого 2015 року, у приміщенні Дніпродзержинського об НОМЕР_2 єднаного міського військового комісаріату по АДРЕСА_2 з метою ухилитися від призову за мобілізацією, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився про що в усній формі повідомив працівників Дніпродзержинського об*єднаного міського військового комісаріату. Таким чином, військовозобов*язаний ОСОБА_4 всупереч вимог ст.65 Конституції України, ст.,ст.1, 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року "Про часткову мобілізацію" з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився.
13 лютого 2015 року відповідно до ст.,ст.468,469,472 КПК України між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 336 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні.
Також, угодою було визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 01 рік з покладенням обов*язків, передбачених п.,п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Так, відповідно до ч.3 п.1 ст.314 КПК України, суд при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з*ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені абзацами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд впевнився, що укладення сторонами угоди є добровільним, а не наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.
Тому, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 із призначенням ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.
Керуючись ст.ст.314, 373-376,475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити укладену 13 лютого 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді 02 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 01 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадженння з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1