Справа № 558/795/13-к
провадження 1-кп/558/47/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2013 року
смт Демидівка

Демидівський районний суд
Рівненської області

в складі :

головуючого - судді Олексюк А.О.

при секретарі - Савковій Г.М.,

з участю прокурора - Гвоздецької С.С.;

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_1;

потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000596 від 13.09.2013
року по обвинуваченню ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Луцьк
Волинської області, жителя АДРЕСА_1
українця, громадянина України,
непрацюючого, освіта повна загальна
середня, не військовозобов»язаного,
раніше судимого: Демидівським районним
судом 5 серпня 2010 року за ч.2 ст.185 КК
України на 1 рік позбавлення волі, на
підставі ст..75 КК України звільненого
від відбування покарання з іспитовим
строком 1 рік, 19 серпня 2011 року за ч. 3 ст.
185 КК України на 10 місяців позбавлення
волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України
шляхом часткового приєднання
покарання за попереднім вироком,
остаточно призначене покарання за
сукупністю вироків - 1 рік 1 місяць
позбавлення волі, 16 листопада 2011 року
за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК
України шляхом часткового складання
призначених покарань, враховуючи
попередній вирок, остаточно призначено
покарання у виді 4 років 1 місяця
позбавлення волі, 10 липня 2012 року
Апеляційним судом Рівненської області
вирок Демидівського районного суду
змінено та за ч.2 ст.186 КК України із
застосуванням ст.. 69 КК України
покарання змінено на штраф в розмірі 510
грн., який сплачено засудженим в
добровільному порядку, судимості не
погашені і не зняті у встановленому
законом порядку,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В
И В :

12 вересня 2013 року, приблизно о 22 годині
ОСОБА_3, повторно, під час перебування в
житловому будинку ОСОБА_4, який
розташований на АДРЕСА_2, з метою
незаконного заволодіння чужим майном,
шляхом вільного доступу викрав належні
ОСОБА_2 гроші в сумі 150 грн.

В результаті даної крадіжки ОСОБА_3
завдав потерпілій ОСОБА_2 майнову шкоду
в сумі 150 грн..

За клопотанням обвинуваченого,
потерпілої та згодою представника
державного обвинувачення суд визнав
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин справи, які ніким не
оспорюються ( ст. 349 КПК України).

Суд переконався у тому, що підсудний
правильно розуміє зміст всіх обставин
справи, які підлягали б доказуванню і
ним не заперечуються. Сумніву у
добровільності його позиції немає.
Підсудному роз'яснено, що він при
відмові від дослідження доказів щодо
фактичних обставин справи буде
позбавлений можливості оспорювати їх
в апеляційному порядку. Усвідомивши це,
підсудний настояв на істинності своєї
позиції у визнанні вини і викладених
обставинах справи.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 повністю
визнав вину в скоєнні інкримінованого
йому злочину та підтвердив обставини
його вчинення встановлені досудовим
слідством. Щиро розкаюються в скоєному.
Крім того, як вбачається із матеріалів
кримінального провадження № 0000596,
обвинувачений добровільно відшкодував
потерпілій завдану їй майнову шкоду.

Потерпіла ОСОБА_2 претензій до
обвинуваченого не має, вказала, що на
сьогодні шкоду їй відшкодовано
повністю, цивільного позову не заявляє.

Допитавши обвинуваченого, а також
заслухавши пояснення потерпілої,
дослідивши докази в справі в їх
сукупності, суд рахує, що дії ОСОБА_3
вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин,
вчинений обвинуваченим, відноситься до
категорії злочинів середньої тяжкості.

Обираючи покарання ОСОБА_3, суд
враховує обставини, що пом'якшують
покарання, а саме, що обвинувачений
щиро розкаюється в скоєному, активно
сприяв розкриттю злочину, збитки по
справі відшкодував повністю.

Згідно акту амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 386/13
від 19 листопада 2013 року ОСОБА_3 в момент
інкримінованого йому діяння будь-яким
психічним розладом, внаслідок якого
він не міг у той період усвідомлювати
свої дії та керувати ними, не страждав,
у тимчасово хворобливому стані не
знаходився, міг усвідомлювати свої дії
та керувати ними. ОСОБА_3 виявляє
понижене інтелектуальне
функціонування, що характерно для
пограничної розумової відсталості
(педагогічної занедбаності), з приводу
чого застосування примусових заходів
не потребує /а.с. 110-112/.

По місцю проживання ОСОБА_3
характеризується посередньо /а.с. 114/.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що
виправлення обвинуваченого можливе
без ізоляції від суспільства та рахує
за можливе призначити ОСОБА_3 покарання
із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 373-374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст.185
КК України і призначити покарання у
вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75 КК України,
звільнити ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк - 1 (один) рік.

Зобов'язати ОСОБА_3 відповідно до
п.3 та п.4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти
органи кримінально-виконавчої
інспекції про зміну місця проживання,
роботи або навчання та періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржено до
судової палати з розгляду кримінальних
справ та справ про адміністративні
правопорушення апеляційного суду
Рівненської області через
Демидівський районний суд протягом 30
днів з дня проголошення, а особою, яка
утримується під вартою в той же строк з
моменту вручення копії судового
рішення.

С У Д Д Я: