У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати в
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Паневіна
В.О.,

суддів

Кармазіна
Ю.М. і Федченка О.С.,

за участі прокурора

Микитенка
О.П.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві 26
червня 2007 року кримінальну справу за касаційними
скаргами засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_1,

встановила:

вироком Дніпровського районного
суду міста Києва від 20 грудня 2006 року:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя міста Києва, раніше не судимого,
-

було засуджено за ч.1 ст. 121 КК України на п'ять років
позбавлення волі й на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки з покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_2 за вироком суду визнано
винним і засуджено за те, що він 17 липня 2006 року вночі, будучи в стані
алкогольного сп'яніння та перебуваючи
поблизу будинку №36-б по вулиці Березняківській
в місті Києві, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних
стосунків, ножем умисно наніс ОСОБА_3. три удари в груди і один удар в підребер'я,
спричинивши йому тяжкі тілесні
ушкодження.

Розглядаючи справу за апеляцією
прокурора Апеляційний суд міста Києва скасував вирок Дніпровського районного суду міста Києва щодо
ОСОБА_2 в частині призначеного йому покарання і постановив свій вирок від 22
березня 2007 року, яким за ч. 1 ст. 121 КК України призначив йому покарання у
виді позбавлення волі строком на п'ять років.

Захискик ОСОБА_1. у касаційній
скарзі порушує питання про зміну вироку апеляційного суду та пом'якшення
покарання ОСОБА_2 й призначення такого
поркарання, яке б не було пов'язане з
позбавлення волі. Вважає, що апеляційним суду
його підзахисному визначено невиправдано суворе покарання.

Касаційна скарга засудженого ОСОБА_2 за змістом
аналогічна скарзі його захисника. У додаткових доводах до неї засуджений
просить, у разі, якщо касаційний суд
дійде висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі,
застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України і пом'якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, пояснення засудженого ОСОБА_2. та його захисника
ОСОБА_1, які підтримали касаційні скарги, прокурора Микитенка О.П. про
залишення вироку апеляційного суду як законного і обґрунтованого без зміни,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково.

Судом правильно встановлено
фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність
винності ОСОБА_2 у вчиненні злочину.
Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та
перевірених судом доказах, зокрема, показаннях самого засудженого про обставини
вчиненого ним злочину, показаннями потерпілого ОСОБА_3. про заподіяння йому
ножових поранень саме ОСОБА_2., показаннями свідків ОСОБА_4. і ОСОБА_5., які
були очевидцями конфлікту, даних висновку судово-медичної експертизи про
характер, локалізацію та ступінь тяжкості заподіяних ОСОБА_3. тілесних ушкоджень, інших доказах.
Уся сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що саме
ОСОБА_2. заподіяв ОСОБА_3. тяжкі тілесні ушкодження. Такий висновок суду по
суті в скаргах не заперечується.

Кваліфікація дій засудженого за ч.
1 ст. 121 КК України є правильною, що також не оспорюється засудженим та його
захисником.

Що стосується міри покарання, яку
обрав апеляційний суд, то колегія суддів вважає її невиправдано суворою.
Апеляційний суд міста Києва прийняв по суті правильне рішення про скасування
вироку місцевого суду в частині покарання, однак, призначив його у виді
позбавлення волі строком на п'ять років без наведення ґрунтовних мотивів
прийняття такого рішення та без урахування обставин вчиненого злочину. Як
убачається із справи, саме потерпілий ОСОБА_3. був ініціатором конфлікту, що
підтверджено показаннями засудженого та свідків ОСОБА_4. і ОСОБА_5., які
визнані достовірними. Тому колегія суддів вважає, що дана обставина також мала
бути врахована при призначенні покарання і підлягає визнанню такою, що пом'якшує відповідальність.
Наявність цієї та інших наведених у вироках обставин, що пом'якшують
відповідальність, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та
відповідно до ст. 69 КК України є підставою для призначення покарання нижче від
найнижчої межі, передбаченої законом. Тому колегія суддів вважає, що вирок
апеляційного суду має бути змінений з пом'якшенням покарання.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів:

У Х В
А Л И Л А:

Касаційні скарги засудженого
ОСОБА_2. та його захисника ОСОБА_1 задовольнити частково. Вирок Апеляційного
суду міста Києва від 22 березня 2007 року щодо ОСОБА_2 змінити - з
застосуванням ст. 69 КК України пом'якшити йому покарання до трьох років
позбавлення волі. У решті цей же вирок щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді:

Паневін В.О.
Кармазін Ю.М.
Федченко О.С.

_________________________________________________

З оригіналом
згідно:

Суддя Верховного Суду України Паневін В.О.