Провадження № 11-сс/779/174/2014
Категорія ст.170 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ фінансових розслідувань ГУ Міндоходів України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріалами клопотання та в судовому засіданні слідчим не наведено підстав вважати, що власнику вилученого майна, на який він просить накласти арешт, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто що вилучені речі є саме майном підозрюваного, що в протилежному випадку слугувало б підставою для застосування саме такого виду забезпечення кримінального провадження.

У апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність ухвали. Зазначає, що ч.2 ст.170 КПК України, яка передбачає можливість накладення арешту на майно у вигляді речей, що відповідає вимогам частини другої статті 167 КПК України, не передбачено повідомлення особі підозри чи пред`явлення до неї цивільного позову, оскільки стосується питання накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яким в даному випадку є алкогольні напої, виявлені під час огляду, при цьому критерієм, що дало підставу слідчому тимчасово вилучити алкогольний напій є, його наявність як предмета кримінального правопорушення. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно у вигляді поліетиленового пакету місткістю 10 л., заповненого алкогольним напоєм.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, вказавши на допущені слідчим суддею порушення вимог закону.

З`ясувавши всі обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, вислухавши прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановлену цим Кодексом порядку. Відповідно до цього Кодексу, арешт майна також передбачає заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше ( в редакції від 12.08.2014 року).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22 вересня 2014 року працівниками податкової міліції з письмового дозволу ОСОБА_8 проведено огляд магазину «Конвалія» по вул.Миру,1 с.Стецева Снятинського району, під час якого виявлено та вилучено 1 поліетиленовий пакет ємкістю 10 л., заповнений прозорою рідиною та закоркований корком жовто-чорного кольору, без марок акцизного податку, який ОСОБА_9 транспортував автомобілем марки ВАЗ-21011 з д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий суддя помилково не врахувавши зміни внесені до статей 167, 170 КПК України, відмовив у накладенні арешту на вилучене з магазину «Конвалія» вище вказаного майна ОСОБА_9 мотивуючи тим, що власника не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, і слідчим не наведено підстав вважати, що ці речі є майном саме підозрюваного.

Однак, відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із ЗУ від 18.04.2013 року №222-VI).

За таких обставин ОСОБА_9 є особою у володінні якого перебувало майно передбачене частиною другою статті 167 КПК України.

Тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не відповідає вимогам закону.

Клопотання старшого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області про накладення арешту на вилучене майно підлягає до задоволення, а постанова слідчого судді до скасування з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області Бурмея О задовольнити, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25 вересня 2014 року скасувати.

Задовольнити клопотання старшого слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області про накладення арешту на один поліетиленовий пакет ємкістю 10 л., заповнених прозорою рідиною та закоркований корком жовто-чорного кольору, без марки акцизного податку.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2