Глухівський міськрайонний суд Сумської області
Справа № 1 192 / 10 В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.10 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючого судді Васяновича В.М., при секретарі Воскобойник Н.І., з участю прокурора Тищенка О.О., потерпілої ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, непрацюючого, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, - в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, - В С Т А Н О В И В: 18 липня 2010 року близько 00 год. 05 хв. підсудний ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з метою відкритого заволодіння чужим майном шляхом вибиття вхідних дверей проник до житлового будинку №118 по вул. Радянська в с. Горіле Глухівського району Сумської області, і застосовуючи насильство, а саме, наніс 5 ударів по голові власника будинку ОСОБА_1, які не були небезпечними для її життя та здоровя в момент заподіяння, відкрито заволодів грошима потерпілої в сумі 46 грн. та покинув місце пригоди. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 було заподіяно майнову шкоду на суму 46 грн. Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 заявив, що визнає свою вину і допускає, що міг скоїти інкримінований йому злочин, та показав, що з початку липня 2010 року перебував у гостях у свого дядька ОСОБА_3, який проживає в с. Горіле. ОСОБА_4 суду показав, що на протязі тривалого часу не вживав алкоголь, а 17 липня 2010 року разом ОСОБА_3 випивав спиртне з ОСОБА_3, а потім пішов з ОСОБА_5 за самогоном до однієї бабусі, якій зі слів ОСОБА_5 він інколи дає молоко. Коли вона винесла півлітрову пляшку самогону, то у неї у дворі він випив чарку самогону й пішли додому до ОСОБА_3, де розпили залишок спиртного. Також ОСОБА_4 в суді заявив, що подальші події не памятає, і до нього повернулася свідомість лише під ранок 18 липня 2010 року, коли він знаходився на околиці с. Горіле. Незважаючи на фактичне невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_6 його вина підтверджується іншими зібраними у справі доказами. Так, допитана у суді потерпіла ОСОБА_1 показала, що 17 липня 2010 року у денний час до неї прийшов сусід ОСОБА_5 разом з хлопцем, якого звати ОСОБА_6, племінником мешканця Горілого ОСОБА_3. Також потерпіла показала, що на прохання ОСОБА_5 вона винесла з будинку пляшку горілки, на подвірї ОСОБА_6 випив чарку горілки й вони пішли, при цьому ніхто з них у будинок не заходив. ОСОБА_7 суду показала, що вночі 18.07.2010 р. близько 00 год. 05 хв. почула стук у вікно, на її питання почула у відповідь «Женька», а коли перепитала, то почула «що це ОСОБА_6». Але по голосу вона зрозуміла, що це був ОСОБА_6 племінник ОСОБА_3. На її прохання йти додому, той хлопець вибив двері, які були закриті зсередини на металеві запори, і зайшовши у кімнату, увімкнув світло, скинув її з ліжка й став вимагати гроші. Коли вона сказала, що грошей у неї немає, то ОСОБА_6 наніс їй приблизно 5 ударів кулаком по голові, вимагаючи при цьому гроші, і вона сказала йому що гроші у гаманці на стільці. ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_6 дістав з гаманця гроші в сумі 46 грн., пригрозив їй, щоб не зверталася у міліцію, й пішов. Свідок ОСОБА_5 суду показав, що на початку липня 2010 року до його двоюрідного брата ОСОБА_3 приїхав у гості його племінник ОСОБА_2. Далі свідок суду показав, що вдень 17 липня 2010 року він вживав спиртне з ОСОБА_3, а ОСОБА_2 не випивав. Потім після обіду він пішов за самогоном разом з ОСОБА_2 до ОСОБА_1, якій давав молоко. Коли прийшли до неї, то вона винесла пляшку горілки і на прохання ОСОБА_2 налила йому чарку, яку той випив і кудись пішов. При цьому у будинок ні він, ні ОСОБА_2 не заходили. Також свідок суду показав, що близько 23 години до нього додому прийшов ОСОБА_2 і попросив вийти його сина ОСОБА_8, з яким вони порозмовляли й кудись пішли. Тієї ночі він ОСОБА_2 більше не бачив. Крім того, свідок показав, що на вигляд ОСОБА_2 не був у нетверезому стані. Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 17 липня 2010 року близько 23 години його покликав на вулицю ОСОБА_2, який був у збудженому стані, але не може сказати, що той перебував у нетверезому стані, та попросив знайти йому машину, щоб поїхати в м. Дружба. Далі свідок показав, що вони пішли до ОСОБА_10, але той відмовився везти Гурця до Дружби, після чого ОСОБА_2 кудись пішов. Також ОСОБА_9 суду показав, що з часу, коли його позвав ОСОБА_2 і коли вони розсталися пройшло близько 10 хвилин й більше того вечора він його не бачив. Також вина підсудного у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується й іншими зібраними у справі письмовими доказами: Так, з протоколу огляду місця події від 18.07.2010 р. (а.с. 4-13) вбачається, що запираючі пристрої вхідних дверей будинку №118 по вул. Радянській в с. Горіле Глухівського району, та дверей, що ведуть з коридору до житлових кімнат, мають механічні пошкодження, а також у одній з жилих кімнат, в якій зі слів потерпілої ОСОБА_1 у неї забрали гроші, були виявлені і вилучені відбитки слідів рук. З протоколу предявлення фотознімків для впізнання від 22.07.2010 р. (а.с. 39 - 40), вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 за фотографією упізнала ОСОБА_2, як особу, котра в ніч на 18 липня 2010 року відкрито заволоділа її грошима в сумі 46 грн. Згідно висновку дактилоскопічної експертизи від 06.08.2010 р. (а.с. 57 - 63) вбачається, що відбитки слідів рук, які були виявлено і вилучено 18.07.2010 р. під час огляду місця події по вул. Радянська, 118, в с. Горіле, належать ОСОБА_2 З висновку судово-медичної експертизи від 30.07.2010 р. (а.с. 53) вбачається, що при судово-медичному обстеженні потерпілої ОСОБА_11 не виявлено тілесних ушкоджень. З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 09.08.2010 р. (а.с. 67 - 69) вбачається, що під час скоєння інкримінованого йому злочину ОСОБА_2 не страждав психічним захворюванням й на теперішній час таким захворюванням не страждає. З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_3 (а.с. 45) вбачається, що 17.07.2010 р. разом з ОСОБА_6 вживав спочатку вино, а потім самогон, яку кількість спиртного вони вжили не знає. Потім ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 пішов ще за самогоном до ОСОБА_12, а увечері того ж дня він бачив Гурця, по зовнішньому вигляду якого він зрозумів, що той пяний. Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.3 КК України, як грабіж, тобто, відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілої, та з проникненням у житло. Твердження підсудного про те, що він не памятає про обставини відкритого викрадення майна ОСОБА_1, спростовуються як показаннями самої потерпілої, так і свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_9 щодо стану ОСОБА_2 під час скоєння злочину та напередодні, висновком дактилоскопічної та судово-психіатричної експертиз. Призначаючи підсудному ОСОБА_2 міру покарання, суд враховує згідно ст. 66 КК України як обставини, що помякшують його відповідальність, наявність на утриманні малолітньої дитини. Обставиною, що обтяжує відповідальність підсудного, суд враховує згідно ст. 67 КК України вчинення ним злочину у стані алкогольного спяніння та щодо особи похилого віку. Враховуючи тяжкість скоєного злочину та обставини його скоєння, особу підсудного, який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Заявлений потерпілою ОСОБА_1 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 46 грн. заподіяної майнової шкоди та 500 грн. моральної шкоди повністю підтверджується матеріалами справи і не оспорюється підсудним, тому вказані суми необхідно з нього стягнути у відпо-відності до ст. 1166, 1167 ЦК України, а також необхідно звернути стягнення на арештоване для забезпечення цивільного позову майно ОСОБА_2, а саме, телевізор LG, вартістю 800 грн. Також відповідно до ст. 93 КПК України з ОСОБА_2 необхідно стягнути 206,4 грн. судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити у вигляді тримання його під вартою. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд, - З А С У Д И В : ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити тримання його під вартою. Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання час перебування його під вартою і обчислювати цей строк з часу його затримання, тобто, з 18 липня 2010 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 46 грн. заподіяної майнової шкоди і 500 грн. моральної шкоди, звернувши стягнення на арештоване для забезпечення цивільного позову майно ОСОБА_2, а саме, телевізор LG, вартістю 800 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Сумській області 206,4 грн. судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи. На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Сумської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк, але з часу отримання копії вироку.
СУДДЯ