Справа №
11-348/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Марчак Ю.І.
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач: Шкрібляк Ю.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„30"
серпня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді Шкріб
ляка Ю.Д.,

суддів Гандзюка
В.П., Кривобокової Н.М. ,

з
участю: прокурора Журавльова
Є.Є.,

засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши
30 серпня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора Рогатинського району Романовського І.О., який брав участь в розгляді справи судом
першої інстанції, на вирок Рогатинського
районного суду від 18 червня 2007 року, -

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, мешканець АДРЕСА_1, одружений,
має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше несудимий, громадянин України, а також ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
мешканець АДРЕСА_2, раніше
несудимий, на утриманні має двох
неповнолітніх дітей та батька інваліда І групи,
громадянин України; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, мешканець АДРЕСА_3, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх
дітей, раніше несудимий, громадянин України;

2

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження, уродженець та мешканець
м. Судова Вишня Мостиського району Львівської області, одружений, на утриманні має двоє
неповнолітніх дітей, раніше
несудимий, громадянин України;

визнані
винуватими та засуджені за ст.185 ч.2
Кримінального Кодексу України (далі КК України) кожний на один рік обмеження
волі.

На
підставі ст.1 п. „б" Закону України
„Про амністію" від 19 квітня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання.

Речові
докази вирішено відповідно до положень Кримінально-процесуального Кодексу
України (далі КПК України).

До
набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо усіх засуджених залишено
без зміни - підписку про невиїзд.

Згідно
вироку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засуджені за те, що вони 21 грудня 2006 року приблизно о
12год. за попередньою змовою між собою,
діючи узгоджено і будучи працівниками Укрзалізниці, з вантажного потяга №2211 в смт. Букачівці
Рогатинського району викрали 220 літрів дизпалива на загальну суму 778грн.

В
апеляції прокурор покликається на незаконність вироку із-за неправильного
застосування кримінального закону та на істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

Просить
вирок щодо усіх засуджених скасувати та звільнити їх від кримінальної відповідальності
за ст.185 ч.2 КК України на
підставі ст.1 п. „а" ст.6 Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року.

Заслухавши
доповідь судді Шкрібляка Ю.Д., пояснення
прокурора Журавльова Є.Є., який
підтримав апеляцію в повному обсязі,
пояснення засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які погодились з апеляцією
прокурора, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що вона підлягає до
часткового задоволення з таких підстав.

Вимогами ст.6 Закону України „Про амністію" від
19 квітня 2007 року передбачено звільнення від кримінальної відповідальності в
порядку та на умовах, визначених цим
Законом, осіб, які підпадають під дію статті 1 цього
Закону, кримінальні справи стосовно яких
перебувають у провадженні органів дізнання,
досудового слідства чи суду, але
нерозглянуті судами або розглянуті, але
вироки не набрали законної сили, про
злочини вчинені до набрання чинності цим Законом.

Як видно
із матеріалів справи, інкримінований
злочин усім засудженим був вчинений 21 грудня 2006 року, тобто до набрання чинності Закону України
„Про амністію" від 19.04.2007 року.

Також з
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали письмові заяви до
суду про закриття щодо них кримінальної справи на підставі акту про амністію
(т.3 а.с.152-155) і в судовому засіданні просили про застосування щодо них
цього Закону (т.3 а.с. 166) 18 червня 2007р.,
тобто до постановления
вироку.

Суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог ст.6 Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року при розгляді справи,
незважаючи на те, що усі підсудні
подали письмові заяви і просили застосувати щодо них акт про амністію, не звільнив їх від кримінальної
відповідальності і не закрив провадження по справі, а навпаки постановив вирок і звільнив їх від
призначеного покарання.

3

За таких обставин вирок
суду не відповідає вимогам ст.323 КПК України і
підлягає скасуванню, а справи закриттю
внаслідок акту про амністію.

Разом з
тим, апеляція прокурора підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Прокурор
в своїй апеляції просить апеляційний суд звільнити ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п."а" Закону України „Про
амністію".

На
підставі ст.6 та ст.1 п. „а" вищеназваного Закону
звільняються від кримінальної відповідальності особи, які вчинили злочин, будучи неповнолітніми.

Як
вбачається з матеріалів справи, на
момент вчинення злочину вищезазначені особи були повнолітніми, однак у них на утриманні перебувають
неповнолітні діти.

Таким
чином, вказані вище особи підпадають під
дію ст.1 п. „б" Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.
365, 366, 367 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
помічника прокурора Рогатинського району Романовського І.О., який брав участь в розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок
Рогатинського районного суду від 18 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати.

ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звільнити від кримінальної відповідальності за
ст.185 ч.2 КК України на підставі
ст. ст. 1, п. „б"
ст.6 Закону України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року, а справу щодо них провадженням закрити.