Справа № 703/986/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
-24 березня 2011 року Смілянським міськрайсудом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
-9 жовтня 2013 року тим же судом за ч.2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
за ч.2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Курпіта, обвинувачується в тому, що в невстановлені слідством час, місці та особи, незаконно з метою збуту придбав невстановлену кількість особливо-небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію, 0,024г якого, зберігаючи при собі, 5 грудня 2013 року переніс до будинку АДРЕСА_2 , де близько 13 год. 30 хв. цього ж дня збув його за 90 грн. особі, яка під залегендованим прізвищем - ОСОБА_8 , здійснював контрольовану правоохоронним органом закупку цих засобів.
Він же, обвинувачується також в тому, що повторно, в невстановлені слідством час, місці та особи, незаконно з метою збуту придбав невстановлену кількість особливо-небезпечного наркотичного засобу ацетильованого опію, 0,016г якого, зберігаючи при собі, 10 грудня 2013 року переніс до приміщення котельні по АДРЕСА_3 , де близько 15 год. цього ж дня збув за 120 грн. тому ж ОСОБА_8 , а решту - 0,008г ацетильваного опію, який також зберігав з метою збуту і там же під час затримання працівниками міліції, вилив на сніг та викинув із шприцом.
Дії Курпіти стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів, повторно та особою, яка раніше вже вчиняла злочин, передбачений ст. 309 КК України.
На підтвердження винуватості ОСОБА_9 прокурор навів та надав суду наступні докази:
По епізоду незаконних дій з наркотичними засобами 5 грудня 2013 року:
- рапорт о/у СБНОН Смілянського МВ УМВС України ОСОБА_10 від 22 листопада 2013 року про виявлення кримінального правопорушення особами на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та про дозвіл зареєструвати цей рапорт;
- два рапорти того ж Вербового від 26 листопада 2013 року про проведення «оперативної закупки» та про «аудіо - відеоконтроль особи» під час проведення «оперативної закупки» у Курпіти ацетильованого опію;
- рапорт о/у Вербового про обрання особи із зміненими анкетними даними для проведення «оперативної закупки» ацетильованого опію у ОСОБА_9 від 26 листопада 2013 року;
- рапорт Вербового від 26 листопада 2013 року про те, що оперативно-розшуковими заходами встановлено, що особа на ім.я ОСОБА_12 , яка систематично займалась збутом наркотичних засобів в м. Сміла, є ОСОБА_9 ;
- постанову про проведення контролю за вчиненням злочину від 26 листопада 2013 року, якою ОСОБА_13 міжрайонний прокурор доручив слідчому, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, провести «оперативну закупку» ацетильованого опію у Курпіти з правом передоручення такої закупки оперативному підрозділу органів внутрішніх справ;
- акт огляду покупця зі зміненими даними ОСОБА_8 та вручення йому грошових купюр в сумі 90 грн. 5 грудня 2013 року;
- протокол № 3075 про результати контролю за вчиненням злочину від 5 грудня 2013 року, згідно якого ОСОБА_14 видав медичний шприц,ємкістю 2,5 мл, заповнений коричневого кольору рідиною до позначки 1,5 мл, як куплений ним у ОСОБА_9 ;
- протокол результатів аудіо та відеоконтролю за ОСОБА_9 від 24 грудня 2013 року, згідно якого із застосуванням аудіо, відеоапаратури та носія інформації мікро МSDНС зафіксовано, як ОСОБА_14 для оперативної закупки вручено 90 грн., як він за 120 грн. придбав у Курпіти медичний шприц з ацетильованим опієм, як він добровільно видав цей медичний шприц в м. Сміла 5 грудня 2013 року та сам відеозапис дій ОСОБА_9 ;
- висновок експерта №2/1987 від 6 грудня 2013 року, згідно якого рідина коричневого кольору об`ємом 1,4 см/куб, яка надійшла в шприці, об`ємом 2,5 мл, як видана ОСОБА_14 , є особливо-небезпечним наркотичним засобом - ацетильованим опієм.
По епізоду незаконних дій з наркотичними засобами 10 грудня 2013 року:
- постанову про проведення контролю за вчиненням злочину від 10 грудня 2013 року, якою ОСОБА_13 міжрайонний прокурор доручив слідчому, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, провести «оперативну закупку» ацетильованого опію у ОСОБА_9 з правом передоручення такої закупки оперативному підрозділу органів внутрішніх справ;
- протоколом огляду та помітки грошових купюр в сумі 120 грн. для покупки наркотичних засобів спеціальною хімічною речовиною;
- акт огляду покупця ОСОБА_14 та вручення йому помічених грошових купюр в сумі 120 грн. для закупки у ОСОБА_9 10 грудня 2013 року наркотичних засобів;
- протокол № 3169 від 10 грудня 2013 року про результати контролю за вчиненням злочину, згідно якого ОСОБА_14 було вручено 120 грн. для закупки ацетильованого опію у ОСОБА_9 та згідно якого ОСОБА_14 добровільно видав медичний шприц,ємкістю 2 мл, заповнений рідиною коричневого кольору, як шприц з ацетильованим опієм, куплений ним у ОСОБА_9 ;
- протокол № 3357 від 24 грудня 2013 року про результати аудіо - відеоконтролю за ОСОБА_9 , згідно якого із застосуванням аудіо та відеоапаратури та носія інформації мікро МSDНС зафіксовано, як ОСОБА_14 10 грудня 2013 року для закупівлі опію у Курпіти, було вручено 120 грн., як ОСОБА_14 придбав у Курпіти медичний шприц з ацетильованим опієм та як він добровільно видав вказаний медичний шприц, а також сам відеозапис дій ОСОБА_9 ;
- протокол затримання 10 грудня 2013 року ОСОБА_9 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину та його огляду з участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , згідно якого у обвинуваченого було виявлено та вилучено гроші в сумі 345 грн., які при їх освітленні ОСОБА_17 лампою світились жовтуватим забарвленням, а на снігу були виявлені плями бурого кольору та розділені частини медичного шприца;
- протокол обшуку від 10 грудня 2013 року квартири АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_9 , згідно якого будь-яких наркотичних засобів у житлі обвинуваченого не виявлено;
- показаннями свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_18 про обставини затримання ОСОБА_9 ;
- показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 про обставини вилучення наркотичних засобів у ОСОБА_9 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 - про обставини обшуку його житла та ОСОБА_21 - про обставини його затримання.
- висновок експерта №2/2016 від 13 грудня 2013 року, згідно якого медичний шприц, заповнений до 1,3 см/куб., містить особливо-небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій;
- висновок експерта №2/2015 від 14 грудня 2013 року, згідно якого у виявлених біля ОСОБА_9 під час затримання розділених частинах медичного шприца та у плямах на снігу виявлено особливо-небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій;
- висновок експерта №2/2014 від 5 лютого 2014 року, згідно якого на грошових купюрах, вилучених у ОСОБА_9 та змивах з його рук виявлені сліди нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має люмінесценцію жовтого кольору;
Оцінивши під час судового розгляду всі докази, надані прокурором, суд вважає, що сторона обвинувачення вину ОСОБА_9 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не довела і він підлягає виправданню з наступних підстав:
Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав і суду пояснив, що 10 грудня 2013 року після покупки цигарок ішов по вул. 40 років Перемоги в м. Сміла, де близько 15 год., був, як потім вияснилось, працівниками міліції збитий з ніг. Коли він впав на землю, то йому на руки наділи наручники і один з працівників міліції запитав у нього про те, чи є у нього гроші та витягнув у нього з кишені їх в сумі 300-400 грн. До грошей, телефону і ключів, вилучених у нього, міліціонери приєднали, невідомо звідки взятого шприца зі снігом.
Коли він почав протестувати проти незаконних дій, працівники міліції заставили його мовчати і чекати.
Після, приблизно, 40- хвилинного чекання до них приїхала слідчий ОСОБА_22 , яка розпорядилась шукати понятих, яких ні під час його затримання, ні під час вилучення у нього речей, в тому числі, нібито виявленого у нього шприца, ні на момент початку складання протоколу його затримання, не було.
Оскільки в той день було дуже холодно, людей на вулиці було мало, то поняті, спочатку ОСОБА_23 , а потім і ОСОБА_24 , появилися вже під час складання протоколу слідчою.
Наркотичних засобів не збував і їх при собі в шприці не зберігав, а тому просить його виправдати.
Згідно ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі ж сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Шляхом всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки кожного наданого прокурором доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності наданих цією стороною доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина їх є сумнівними, а інші, як самі по собі, так і в їх сукупності, не підтверджують ні прямо, ні опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.
Так, згідно ст. 41 КПК України, оперативні підрозділи органів внутрішніх справ здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.
Свідок ОСОБА_10 , який, як старший оперуповноважений ВБНОН Смі¬лянського МВ УМВС України, проводив негласні слідчі (розшукові) дії у кримі¬нальному провадженні щодо ОСОБА_9 , не зміг пояснити на підставі письмового чи усного доручення слідчої він здійснював вказані дії, а прокурор ОСОБА_26 , який раніше, як прокурор, приймав участь у розслідувані справи і в її розгляді судом і який мав допуск до таємних документів, підтвердив відсутність письмового доручення слідчої ОСОБА_22 на проведення слідчих дій працівниками оперативних підрозділів органів внутрішніх справ, як серед таємних матеріалів, наявних у вказаних підрозділах, так і серед документів, які були в матеріалах кримінального провадження, в тому числі розтаємнених, і які були ним, як доказ, передані суду. Крім того, вказаний прокурор завірив суд, що ним встановлено, що оперативні працівники Смілянського МВ УМВС України згадані слідчі і розшукові дії вчиняли за усним дорученням слідчої ОСОБА_22 .
Оскільки оперуповноважений ОСОБА_27 здійснював слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 і задокументовані ним в акті огляду покупця ОСОБА_14 і вручення йому грошових коштів від 5 грудня 2013 року, в протоколі №3075 про результати контролю за вчиненням злочину від 5 грудня 2013 року та в протоколі результатів аудіо-відеоконтролю за ОСОБА_9 від 24 грудня 2013 року по епізоду незаконних дій обвинуваченого 5 грудня 2013 року та зафіксовані в протоколі огляду та помітки грошей в сумі 120 грн. спеціальною хімічною речовиною для покупки наркотичних засобів від 10 грудня 2013 року, в акті огляду покупця ОСОБА_14 і вручення йому вказаних грошей від 10 грудня 2013 року, в протоколі № 3169 від 10 грудня 2013 року про результати контролю за вчиненням злочину, в протоколі №3357 від 24 грудня 2013 року про результати аудіо - відеоконтролю за ОСОБА_9 10 грудня 2013 року та в протоколі затримання 10 грудня 2013 року ОСОБА_9 по епізоду 10 грудня 2013 року, без письмового доручення слідчого, за власною ініціативою, що, згідно ч.2 ст. 41 КПК України, заборонено, всі вищеперераховані докази, як докази , отримані поза порядком, встановленим КПК України, на підставі ч.2 ст. 86 КПК України, не можуть бути використані судом, як допустимі докази і визначаються судом недопустимими доказами.
Крім того, на рапортах о/у Вербового на ім`я начальника Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області від 22 листопада 2013 року про виявлення кримінального правопорушення, на рапортах того ж Вербового від 26 листопада 2013 року про проведення «оперативної закупки» та про «аудіо - відеоконтроль» під час проведення вказаної закупки у Курпіти ацетильованого опію, на рапорті від 26 листопада 2013 року про обрання особи для здійснення «оперативної закупки» та на рапорті Вербового від 26 листопада 2013 року про встановлення ОСОБА_9 , як особи, яка займається збутом наркотичних засобів відсутні будь які резолюції, вказівки чи доручення керівництва Смілянського МВ УМВС, не дивлячись на те, що вказаний оперуповноважений про такі просить. Вказане свідчить про те, що зазначені документи керівництвом органу внутрішніх справ не розглядались і рішення по них цим керівництвом не приймались та про те, що оперативні підрозділи ОВС діяли, всупереч положення ст. 41 КПК України, з власної ініціативи. У зв`язку з цим результати таких дій, зафіксовані у вищезгаданих рапортах, також не можуть бути використані судом, як докази, на підставі ч.2 ст.41 та ч.2 ст.86 КПК України, внаслідок їх недопустимості.
Показання свідка ОСОБА_21 в тій частині, що вона давала письмове доручення оперативним працівникам Смілянського МВ УМВС на проведення негласних слідчих дій, спростовується вищенаведеними обставинами та доказами про відсутність у кримінальному провадженні оформленого, відповідно до вимог ст. 41 КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх у кримінальному провадженні, затвердженої ГПУ, МВС, СБУ, ДПСУ, МФУ та МЮУ 16 листопада 2012 року, процесуального документу про право оперативних підрозділів вчиняти вказані негласні слідчі дії.
Посилання сторони обвинувачення на показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 по те, що вони були присутніми при затримані та обшуці ОСОБА_9 , під час яких у обвинуваченого були виявлені помічені для закупки ОСОБА_14 гроші, спростовуються показаннями вказаних свідків, які суду пояснили, що при затриманні та обшуці вказаної особи вони присутні не були, що вони були запрошені працівниками міліції бути понятими вже після того, як без них вказані працівники вилучили у затриманого помічені гроші і роз`єднаний на частини медичний шприц. При самому вилученні грошей і шприца вони присутні не були. Про те, що гроші були мічені і що вони були вилучені у ОСОБА_9 , та що у роз`єднаному на частини шприці були наркотики, їм повідомили працівники міліції.
Свідки ОСОБА_23 і ОСОБА_24 підтвердили також і ту обставину, що коли вони були запрошені в якості понятих, то жінка слідча вже оформляла протокол затримання ОСОБА_9 . Цю ж обставину підтвердила і допитана судом в якості свідка і слідча ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що вона була викликана на місце затримання ОСОБА_9 оперативними працівниками, які здійснили це затримання під керівництвом оперуповноваженого СВ ВБНОН ОСОБА_10 .
Вказане свідчить про те, що оперативні працівники Смілянського МВ УМВС, діючи всупереч забороні, викладеній в ч.2 ст. 41 КПК України, з власної ініціативи, будучи не уповноваженими ні слідчим , ні прокурором, як того вимагає ст. 208 КПК України, провели незаконне затримання обвинуваченого ОСОБА_9 .
Крім того, зазначене затримання проведене з грубим порушенням вимог ч.7 ст.223 КПК України, яка вимагає проведення обшуку особи з обов`язковою участю не менше двох понятих. Відсутність понятих при затриманні ОСОБА_9 підтверджена вищевикладеними показаннями, як свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_28 , так і свідка ОСОБА_22 .
У зв`язку із викладеним, протокол затримання 10 грудня 2013 року ОСОБА_9 , як особи, підозрюваної у вчиненні злочину та його огляду, не може бути покладеним судом в обвинувальний вирок, як недопустимий (ч.2 ст. 86 КПК України) доказ.
В ході розгляду кримінального провадження судом встановлені також такі неправильності і неточності в оформлені наданих суду прокурором доказів, які не тільки в сукупності з вищезазначеними порушеннями норм кримінально-процесуального законодавства, а й самостійно позбавляють суд, виходячи з вимог тієї ж ч.2 ст. 86 КПК України, посилатись на них, як на доказ при ухваленні судового рішення із-за їх недопустимості.
В протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 5 грудня 2013 року зазначено, що ОСОБА_14 видані гроші в сумі 90 грн. для закупки наркотичних засобів і що він такі наркотичні засоби працівникам міліції видав 5 листопада 2013 року, тоді як такі гроші йому, згідно акту огляду покупця та вручення, були вручені лише 6 грудня 2013 року.
В протоколі добровільної видачі покупцем ОСОБА_14 від 6 грудня 2013 року наркотичних засобів, зазначено, що він такі наркотичні засоби видав 5 листопада 2013 року в медичному шприці, заповненому до позначки 1,5 мл, тоді як, згідно висновку експерта №2/1987 від 6 грудня 2013 року, на дослідження надано 1,4 см/куб. такої речовини.
В протоколі огляду та помітки грошей від 10 грудня 2013 року оперативний працівник ОСОБА_27 зазначає, що вказані дії він здійснює для проведення «оперативної закупівлі» наркотичного лікарського засобу «метадолу», тоді як Смілянський міжрайонний прокурор своєю постановою від 10 грудня доручає слідству здійснити «оперативну закупку» ацетильованого опію.
В протоколі №3169 від 10 грудня 2013 року про результати контролю за вчиненням злочину зазначено, що ОСОБА_14 після закупки наркотичних засобів у ОСОБА_9 видав працівникам міліції заповнений наркотичним засобом 2-мілілітровий шприц, тоді як, згідно висновку експерта №2/2016 від 13 грудня 2013 року, на експертизу надійшло лише 1,3 см/куб таких наркотичних засобів.
Показання свідків ОСОБА_27 і ОСОБА_29 , оперуповноважених Смілянського МВ УМВС про те, що вказані вище неправильності і недоліки допущені ними із-за того, що вони при оформлені зазначених протоколів використовували, як зразок, попередні аналогічні документи у інших провадженнях, не впливають на оцінку судом цих доказів, як недопустимих.
Посилання сторони обвинувачення на постанови Смілянського міжрайонного прокурора від 26 листопада 2013 року та від 10 грудня 2013 року про проведення контролю за вчиненням злочинів у виді оперативних закупок ацетильованого опію у ОСОБА_9 , як на доказ винуватості обвинуваченого у незаконному збуті вказаного наркотичного засобу, безпідставні, оскільки вони без належної їх реалізації уповноваженими на те посадовими особами, будь-якого доказового значення у справі не мають.
Посилання прокурора на висновки експертів №2/1987 від 6 грудня 2013 року та на № 2/2016 від 13 грудня 2013 року про надходження на експертизу речовини, яка є наркотичним засобом ацетильованим опієм та на висновок експерта №2/2015 від 14 грудня 2013 року про наявність на розділених частинах шприца, виявленого на місці затримання ОСОБА_9 , слідів такого ж наркотичного засобу, як на доказ у справі, також безпідставні, оскільки неспростованих доказів причетності обвинуваченого до вказаних у експертизах наркотичних засобів слідством не здобуто.
З таких же причин судом не може бути оцінений, як доказ винуватості ОСОБА_9 в незаконних діях з наркотичними засобами, наданий прокурором протокол обшуку від 10 грудня 2013 року квартири АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_9 , так як згідно вказаного протоколу, будь-яких наркотичних засобів в житлі обвинуваченого не виявлено.
Наданий прокурором висновок експерта №2/2064 від 5 лютого 2014 року не приймається судом, як доказ, з наступних підстав:
Досліджені вказаною експертизою нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має люмінесцентність жовтого кольору, на грошах, вручених, згідно протоколу огляду та помітки грошей і акту вручення цих грошей ОСОБА_14 для закупки наркотичних засобів у ОСОБА_9 від 10 грудня 2013 року та тампони зі слідами зі змивів з рук такою ж речовиною, зроблені під час освідування ОСОБА_9 10 грудня 2013 року, здобуті слідством і ним зафіксовані у вищезгаданих протоколах і актах, які судом вже визнані недопустимими доказами. Виходячи з цього, суд вважає, що сама по собі експертиза речових доказів, які слідством здобуті з грубим порушенням діючого законодавства, не може бути належним доказом у справі.
Посилання прокурора, як на доказ винуватості ОСОБА_9 , на запис на картах пам`яті мікро MSDНС, приєднаних до справи, які проглянуті в судовому засіданні, також безпідставні, оскільки самі відеоносії доказів здобуті оперативними працівниками Смілянського МВ УМВС, в порушення тієї ж ст. 41 КПК України, без письмового доручення слідчого.
Самі носії доказів вшиті у справу в не пронумерованому, без будь-яких позначок і не опечатаному конверті, що також викликає сумнів у їх справжності.
Крім того, всі докази, надані прокурором і здобуті слідством під час негласних слідчих (розшукових) дій, як письмові докази, а саме: акт огляду покупця і вручення йому грошей, протокол про результати контролю за вчиненням злочину, протокол результатів аудіо та відеоконтролю за ОСОБА_9 по епізодах 5 і 10 грудня 2013 року та акт огляду покупця ОСОБА_14 і протокол затримання обвинуваченого від 10 грудня 2013 року, а також відеозапис на картах пам`яті MSDНС, які вже визнавалися судом недопустимими, не можуть бути прийняті судом, як допустимі докази ще й тому, що стороною обвинувачення порушені вимоги ст. 253 КПК України і обвинувачений та його захисник письмово, не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом, не були повідомлені про проведення вказаних дій.
Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_9 при виконанні ст. 290 КПК України були відкриті матеріали, в тому числі і матеріали, отриманні в ході проведення негласних слідчих(розшукових) дій, як обвинуваченому, так і його захиснику, а тому виконувати вимоги ст. 253 КПК України, не потрібно, не ґрунтуються на Законі, оскільки згадана ст. 253 КПК України, не звільняє прокурора або за його дорученням слідчого від обов`язку про тимчасове обмеження конституційних прав письмово повідомити вказаних осіб.
Показання особи, яка під зміненим прізвищем « ОСОБА_14 », могла бути допитаною в судовому засіданні і від допиту якої прокурор відмовився в судовому засіданні із-за неможливості встановлення місця її перебування, не можуть бути в будь-якому випадку використані судом, як доказ винуватості ОСОБА_9 , оскільки вказана особа вільно чи невільно приймала участь у незаконних, тобто без письмового доручення прокурора чи слідчої слідчих (розшукових) діях, про результати яких не було письмово повідомлено підозрюваному і його захиснику і результати яких вже були оцінені судом, як недопустимі докази.
Оскільки інших безспірних доказів вини ОСОБА_9 в незаконних придбанні і зберіганні з метою збуту особливо-небезпечних наркотичних засобів та їх збуті слідство і прокурор суду не надали, а обвинувачення прокурора неаргументоване і побудоване лише на доказах, отриманих незаконним шляхом та визнаних судом недопустимими доказами, суд трактуючи всі сумніви на користь обвинуваченого і, враховуючи, що обвинувальний вирок, відповідно до ст. ст. 17, 373 КПК України, у цій справі поставлений бути не може, суд вважає за необхідне ОСОБА_9 виправдати.
В судовому засіданні встановлено, що складений 21 лютого 2014 року і змінений 13 червня 2014 року прокурором Пашковським обвинувальні акти не в повному обсязі відповідають вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в їх резолютивних частинах помилково зазначається, що ОСОБА_9 пред`явлена підозра. Однак, у зміненому обвинувальному акті зазначається також про зміну обвинувачення і про виклад нового обвинувачення, а тому суд вважає, що прокурор в цілому дотримався вимог ст.ст. 110 і 291 КПК України, прийнявши процесуальне рішення, яким висунув обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, хоча і не довів його у суді.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , у зв`язку з його виправданням, слід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.
Судові витрати у справі в сумі 1397 грн. 45 коп. на проведення судово-хімічних експертиз слід віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_7 за ч.2 ст. 307 КК України виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_9 з-під варти в залі суду негайно.
Витрати на проведення судово-хімічних експертиз в сумі 1397 грн. 45 коп. віднести на рахунок держави.
Речові докази: відео носії (а.с.38) залишити у справі, а мобільний телефон (а.с.157,т.1) та гроші (а.с.158,т.1) повернути ОСОБА_7 , решту, зазначених на а.с. 156, 157, 158, т.1 знищити.
На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1