Справа № 11-487/11 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач : Вовк А. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Вовка А.С.

суддів Гаврилова В.М., Пайонкевича Т.Т.

з участю прокурора Малиш Н.С.

засудженого ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_3 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 13.01.2009 р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки; 30.11.2009 Козівським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 4 (чотири) роки шість місяців позбавлення волі,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 30.11.2009 р. визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки десять місяців.

Зараховано частково відбуте покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 30.11.2009 р. і строк відбування покарання обчислювати засудженому з 27.05.2009 р.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишено без змін тримання під вартою.

Вироком суду першої інстанції, неповнолітній ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 9 червня 2008 року близько 19.00 год., керуючись корисливими спонуканнями, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом відчинення ключем замка вхідних дверей будинку ОСОБА_3, що в с. Ясенів Бродівського району Львівської області, проник в середину будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі 1 107 грн., чим заподіяв ОСОБА_3 матеріальних збитків.

Потерпілий ОСОБА_3 подав апеляцію, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ікримінованого йому злочину, просить вирок суду, в частині визначення матеріальної шкоди змінити. Так, апелянт вказує на те, що розмір заподіяної злочином шкоди складає 2 055 грн. та 300 доларів США, а не 1 107 грн., що стверджується наявними у справі доказами. Вважає, що всупереч вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, суд безпідставно залишив без розгляду цивільний позов.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, засудженого, адвоката про залишення оскаржуваного вироку без змін, прохання потерпілого ОСОБА_3 задоволити апеляцію, перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Місцевий суд повно, всебічно та обєктивно, всупереч доводам апелянта розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно визначивши розмір завданої злочином шкоди, а саме 1 107 грн.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції на підставі доказів, перевірених в судовому засіданні вірно визнав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому злочину, критично оцінивши покази потерпілого ОСОБА_3 щодо викрадення в нього 2 055 грн. та 300 доларів США, оскільки такі є суперечливими та непослідовними.

В матеріалах справи фігурують різні суми, на які покликається потерпілий. Так, в рапорті оперативного чергового Бродівського РВ ГУМВСУ у Л/о від 10.06.2008р.- згідно повідомлення потерпілого (а.с.3) зазначено суму у розмірі 1500 грн.; у заяві від 10.06.2008 р. (а.с. 4) про повідомлення про злочин та в поясненнях від 10.06.2009 р. (а.с. 9) ОСОБА_3 вказав на викрадену суму в розмірі 2 000 грн.; у протоколі допиту його як потерпілого від 19 червня 2008 року (а.с. 23-24) вказує на суму в розмірі 2055 грн. та 300 доларів США.

Натомість покази засудженого як під час досудового так і під час судового слідства у районному судді, а також під час розгляду справи в апеляційній інстанції, є незмінними, послідовними, взаємно підтверджуються і повністю відповідають матеріалам, здобутим у ході проведення досудового та судового слідства.

ОСОБА_1 не заперечуючи своєї вини у вчиненні даного злочину, показав, що він дійсно 9 червня 2008 р. близько 19.00 год., шляхом відчинення ключем замка дверей, проник в будинок ОСОБА_3 та викрав гроші в сумі, що становить 1 107 грн.

Апеляційні доводи потерпілого щодо залишення судом без розгляду заявлений ним цивільний позов, спростовуються наступним.

Згідно ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі предявити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. При цьому, цивільний позов може бути предявлений і в процесі судового розгляду справи, але до початку судового слідства, оскільки предявлення позову в процесі або після дослідження доказів у суді першої інстанції робить неможливим доказування підстав і розміру заявленого позову.

В силу п. 4 ст. 64 КПК України характер та розмір заподіяної злочином шкоди належать до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальній справі.

Однак як вбачається з матеріалів справи, позовна заява (а.с. 214) була подана вже в ході судового слідства, а тому суд підставно залишив її без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає апеляцію необгрунтованою і приходить до висновку, що підстав для задоволення поданої потерпілим апеляції немає.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377, 379 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2010 р. щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_3 без задоволення.

Головуючий:

Судді: