У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського
О.Г.,

суддів

Кліменко М.Р.
та Гриціва М.І.,

розглянувши в м. Києві 08 травня 2007 року кримінальну справу за касаційною
скаргою потерпілого ОСОБА_1 на судові рішення постановлені щодо ОСОБА_2

встановила:

вироком Рубіжанського міського суду Луганської області
від 06 травня 2006 року, залишеного без зміни ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 21 липня 2006 року,

ОСОБА_2, який
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Новодружівка Луганської області, громадянина України,
згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ст. 128 КК України на 2 (два) роки обмеження волі й на
підставі п. б ст. 1 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005 року
звільнено від відбування призначеного покарання.

За ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_2. виправдано за
відсутністю в його діях складу злочину.

Постановлено стягнути із засудженого на користь:

- потерпілого ОСОБА_1 6000 (шість
тисяч) гривень;

- Кремінного районного територіального
медичного об'єднання 488 (чотириста вісімдесят вісім) гривень 05 копійок;

- Луганської обласної лікарні 1042
(одна тисяча сорок дві) гривні 34 копійки.

За вироком суду злочин було вчинено за таких обставин.

07 грудня 2002 року близько 23-ої години потерпілий
ОСОБА_1 знаходився неподалік кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого на
ІНФОРМАЦІЯ_3, де побачив свого знайомого ОСОБА_3 з слідами крові на обличчі.
Дізнавшись зі слів останнього про те, що його побив ОСОБА_2., він вирішив з'ясувати у нього
причини побиття, для чого піднявся сходами на ґанок кафе “ІНФОРМАЦІЯ_2”.
Запобігаючи можливій сварці, ОСОБА_2., який в цей час стояв на ґанку, ударом
руки у верхню частину тулуба відштовхнув ОСОБА_1 від себе, внаслідок чого той,
будучи в стані алкогольного сп'яніння, не втримався на ногах й, падаючи
навзнак, ударився потиличною частиною голови до сходинки ґанку.

Внаслідок падіння у нього утворились закрита
черепно-мозкова травма, забій мозку та внутрішньомозкова гематома, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі потерпілий посилається на те, що
фактичні обставини у вироку викладені неправильно, докази здобуті з порушенням
вимог кримінально-процесуального закону, не застосовано кримінальний закон, який
підлягав застосуванню, покарання визначено без урахування даних про особу
засудженого. Також мотивує тим, що суд неправильно вирішив його цивільний
позов. Просить постановлені судові рішення скасувати з направленням справи на
новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю Верховного Суду України, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що для її задоволення немає підстав.

Як видно зі змісту касаційної скарги, фактичними
підставами для скасування судових рішень у ній зазначені однобічність і
неповнота судового слідства та невідповідність висновків суду дійсним
обставинам справи.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 398 КПК України
касаційний суд немає компетенції на перевірку цих підстав у касаційному
порядку, тому доводи потерпілого в цій частині перегляду не підлягають.

Поряд з тим, перевіряючи дотримання судами першої та
другої інстанцій вимог матеріального та процесуального закону при постановлені
ними оскаржених рішень, колегія суддів не знаходить обставин, які б ставали під
сумнів їх законність та обґрунтованість, та були підставами для зміни чи
скасування, зокрема й з числа тих, що зазначені в касаційній скарзі.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції
предметно та детально дослідив механізм спричинення тяжких тілесних ушкоджень
ОСОБА_1. і дійшов обґрунтованого висновку про їх утворення внаслідок
необережних дій ОСОБА_2. - поштовху, внаслідок якого потерпілий впав і вдарився
потилицею до сходинки ґанку кафе “ІНФОРМАЦІЯ_2”.

Мотивуючи цей висновок, суд послався на показання
засудженого про штовхання ним потерпілого й падіння останнього спиною на сходи,
показання свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5., які, будучи очевидцями події злочину,
дали показання аналогічні тим, що висловив ОСОБА_2., показаннями свідків ОСОБА_3
та ОСОБА_6 про характерний для удару мах
рукою ОСОБА_2. у бік ОСОБА_1., після якого останній впав навзнак на сходи й
втратив свідомість.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи
бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров'я України виявлені
на тілі потерпілого закрита черепно-мозкова травма та забій головного мозку
утворились у результаті падіння з наступним ударом потиличною частиною голови
до сходинки.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції,
дослідив усі представлені стороною обвинувачення докази наявності в діях
ОСОБА_2. хуліганства та умисного тяжкого тілесного ушкодження, в тому числі й
показання потерпілого про спричинення йому ушкоджень ударом кулака в обличчя,
й, не виявивши в них ознак цього діяння, вмотивовано спростував їх.

Тому твердження потерпілого про незаконність та
необґрунтованість вироку є безпідставними.

Кваліфікація дій ОСОБА_2. за ст. 128 КК України
відповідає дійсним обставинам справи й не викликає сумнівів щодо її
правильності.

Необґрунтованим є посилання ОСОБА_1 на необ'єктивність
висновків комісійної судово-медичної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки для
цього в матеріалах справи немає будь-яких даних, які б викликали непевність у
компетентності експертів, що її проводили, та в об'єктивності встановлених ними
результатів дослідження (т. 2 а.с. 428-444).

Не спростовують висновків суду й заперечення потерпілим
свого стану алкогольного сп'яніння, позаяк наявність цього стану
підтверджується даними судово-медичних експертиз та показаннями самого ОСОБА_1,
висловленими ним під час досудового слідства (т.1 а.с. 35 зв.).

Відповідно до вимог закону та фактичних обставин справи
було вирішено цивільний позов ОСОБА_1 Покладаючи на ОСОБА_2. обов'язок відшкодувати моральну
шкоду, суд навів мотиви та підстави прийнятого ним рішення, які ґрунтуються на
матеріалах справи.

Не знайшли свого підтвердження наведені в касаційній
скарзі доводи про поверховий та упереджений розгляд справи в порядку
апеляційного провадження, оскільки, як видно зі змісту ухвали, апеляційним
судом ретельно були перевірені всі доводи потерпілого, які за змістом та
характером вимоги аналогічні тим, що зазначені в касаційній скарзі, й
мотивовано спростовані доказами, які відповідають фактичним обставинам справи.

Істотних порушень матеріально та
кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та
обґрунтованість прийнятих судових рішень, у тому числі й звільнення ОСОБА_2.
від відбування покарання на підставі акта про амністію, не встановлено.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

відмовити у задоволенні касаційної
скарги потерпілого ОСОБА_1

С у д д і :

Синявський О.Г. Кліменко М.Р. Гриців М.І.