У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Заголдного В.В.

суддів

Гошовської Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 22 березня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
Генерального прокурора України на вирок Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 1 березня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого, -

засуджено:

·
за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

·
за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією майна;

·
за ч. 2 ст. 315 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно
визначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не
судимого, -

засуджено:

·
за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

·
за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією майна;

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно визначено 5
років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Цим же
вироком засуджено ОСОБА_3 вирок щодо якого у касаційному порядку не оскаржено.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно 331 грн. 50 коп. на користь
держави.

В
апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не розглядалася.

За
викладених у вироку обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними: у незаконному
придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб; у незаконному збуті наркотичних засобів,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із залученням неповнолітнього,
якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, а ОСОБА_1
ще і й схилянні до вживання наркотичних засобів, вчиненому щодо
неповнолітнього.

У
касаційному поданні прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_1 і ОСОБА_2
та доведеності їх вини, просить вирок щодо них змінити, виключивши застосування
щодо засуджених конфіскації майна.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали
справи та доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне
подання підлягає задоволенню.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які їх
засуджено, не оспорюються в касаційному поданні і ґрунтуються на розглянутих у
судовому засіданні та викладених у вироку доказах.

Дії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України кваліфіковані
правильно.

Разом
з тим, правильно встановивши фактичні обставини справи, суд помилково
кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 315 КК України. Оскільки неповнолітнього
схиляє до вживання наркотиків інший неповнолітній, то дії останнього слід
кваліфікувати за ч. 1 ст. 315 КК України. Тому вирок у цій частині підлягає
зміні в порядку ст. 395 КПК України.

Крім того, підлягає зміні вирок і в частині призначення
неповнолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України додаткового
покарання у виді конфіскації майна.

Стаття 98 КК України містить вичерпний перелік покарань
(основних і додаткових), які можуть застосовуватися до неповнолітніх за
вчинення злочинів. Застосування до неповнолітнього додаткового покарання у виді
конфіскації майна цією статтею не передбачено.

Також,
призначаючи цим засудженим покарання зі звільненням їх від відбування основного
покарання з випробуванням, суд ще й у порушення вимог ст. 77 КК України
застосував щодо них додаткове покарання - конфіскацію майна, яке у даному
випадку застосуванню не підлягає.

Таким чином, суд безпідставно призначив неповнолітнім
засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Тому, вирок щодо них в частині призначення покарання слід
змінити, виключивши з його резолютивної частини застосування щодо цих
засуджених додаткового покарання - конфіскації майна.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Касаційне
подання заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Вирок
Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 1 березня 2006
року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінити. Вважати їх засудженими: ОСОБА_1 - за ч. 2
ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України на 5
років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 315 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно визначити 5 років позбавлення волі;
ОСОБА_2 - за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст.
307 КК України на 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно визначити 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_1 на підставі ст. 104 КК України та ОСОБА_2 на підставі ст. 75 КК України
звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У
решті вирок залишити без зміни.

С у д д
і :

Заголдний
В.В. Гошовська
Т.В. Пошва
Б.М.