Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 1/0612/82/11
Провадження по справі № 1/612/5758/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Бичківської К.Г.

при секретарі Гельвейчук І.А.

з участю прокурора Шуби Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лугини

справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 18 серпня 1978

року народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, Лугинського

району, Житомирської області, українця, громадянина України,

освіта неповна середня, не працюючого, не депутата, одруженого,

не військовозобовязаного, не судимого в силу ст. 89 КК України, -

в злочині передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України

У С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 вчинив крадіжку чужого майна шляхом проникнення у приміщення при слідуючих обставинах.

Так, 20.08.2011 року біля 21.00 години підсудний ОСОБА_1, взявши дома полотняний мішок, з метою викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння ОСОБА_2, яке розташоване за адресою с. Липники, вул. І.Франка, 13, Лугинського району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підсудний через вікно, прикрите з внутрішньої сторони фанерою, проник в середину приміщення літньої кухні. Там він вирвав руками з груби чавунну плиту, двері топки, двері піддувала та колесник, які склав до полотняного мішка, якого приніс з собою, виліз через вікно і таємно викрадені речі заніс на свою присадибну ділянку, а в подальшому здав їх на металобрухт.

Внаслідок таємного викрадення підсудним ОСОБА_1 речей, а саме: плити чавунної з кружками, дверей топки, дверей піддувала та колесника потерпілій ОСОБА_2 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 550 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винність свою визнав повністю, суду показав, що дійсно 20.08.2011 року ввечері він пішов до літньої кухні, думав, що той будинок безхозний , звідки викрав металеві речі, які здав, як металобрухт за 90 грн. За ці гроші він купив продукти харчування. Збитки потерпілій відшкодував в повному обсязі. Плиту поставив на місце і грубу поштукатурив. В скоєному щиро кається.

В звязку з тим, що підсудний в судовому засіданні винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, погоджується з фактичними обставинами справи, розуміє вірно зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, яка повністю узгоджується з матеріалами справи і ніким із учасників процесу не оспорюється, суд на підставі ст. 299 КПК України визнає недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Винність підсудного у скоєнні злочину, крім визнання своєї винуватості самим підсудним стверджується:

- показаннями потерпілої даними нею на досудовому слідстві, де вона пояснювала, що їй належить домоволодіння, яке залишилось після смерті батьків і розташоване на вулиці І.Франка, 13, в с. Липники, але в якому вона не проживає. 01.09.2011 року вранці, коли вона прийшла до літньої кухні даного домоволодіння і виявила, що там відкриті двері, з груби вирвано чавунну плиту, двері топки, двері піддувала та колесник. Претензій до підсудного не має, збитки їй відшкодовані.

- протоколом огляду місця пригоди, де було зафіксовано місце скоєного злочину приміщення літньої кухні ОСОБА_2, яке розташоване по вул. І.Франка, 13 в с. Липники, Лугинського району, з якого було викрадено одну чавунну плиту з кружками, двері топки, двері піддувала та колесник (а.с. 7-12);

- довідкою про те, що станом на 20 серпня 2011 року ринкова вартість становить: чавунної плити з кружками 30.0 грн., дверей топки - 100 грн., дверей піддувала 90 грн., колесника 60 грн. (а.с. 26);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного, під час проведення якого він пояснив та показав, де та в якому місці він викрав плиту чавунну з кружками, двері топки, двері піддувала та колесник та ілюстрованою таблицею до нього (а.с. 44 50) .

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 здійснив злочин і його дії кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується позитивно; обставини, що пом'якшують його покарання: в скоєному щиро кається, добровільно відшкодував заподіяні збитки.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також думку потерпілої, яка просить не карати підсудного, суд вважає, що його можливо виправити без відбування покарання, звільнивши його від покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у злочині передбаченому ст.185 ч.3 КК України і призначити йому за даною статтею покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном два роки.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу - залишити підписку про невиїзд.

Зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя