КП № 1-230/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Вольської В.В.

за участю прокурора Семеньки П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2005 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку /доходів/ до повноліття сина ОСОБА_5, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2005 року.

Однак ОСОБА_1 тривалий час, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання дітей, не повідомляє державному виконавцю місця своєї роботи, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим допустив заборгованість по аліментах за 12 місяців 2007 року в сумі 5367 грн., 72 коп., за 12 місяців 2008 року в сумі 5874 грн. 65 коп., за 12 місяців 2009 року в сумі 5895 грн. 12 коп., за 6 місяців 2010 року в сумі 3667 грн., 78 коп., а всього на загальну суму 20815 грн. 27 коп.

Суд уточнює в обвинуваченні ОСОБА_1 назву суду за рішенням якого останній зобовязаний сплачувати аліменти на дітей з Житомирського районного суду м. Житомира на Житомирський районний суд Житомирської області.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно не сплачує аліменти та не надає ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, визнаючи термін і суму заборгованості.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який не являється тяжким, особу підсудного, який характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому злочині.

Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання в майбутньому, у виді обмеження волі, звільнивши його відповідно до ст.. 75 КК України від відбуття покарання із випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року і 6-ти місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України засудженого ОСОБА_1. звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 2 роки, зобовязавши його періодично реєструватись в органах кримінально виконавчої системи та не виїжджати в за межі України без їх дозволу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: