Справа № 396/2448/14-к
Провадження № 1-кп/405/319/14
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кіровоград 08 травня 2015 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі колегії:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гегадір Арагацьського району, Вірменія, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 135 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Артюхівка, Роменського району, Сумської області, зареєстрованого: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта повна середня, раніше судимого 21.05.2012 Роменським міським судом Сумської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 200 год. громадських робіт. 23.08.2012 року знятий з обліку Роменського РП КВІ по відбуттю покарання, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 135 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Синівка, Липоводолинського району, Сумської області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянка України, незаміжньої, непрацюючої, освіта повна середня, не судимої, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 135 КК України,
в с т а н о в и в :
- незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого;
- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
- незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
- незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого;
- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
- незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого;
- відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб;
- незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Обвинувачений ОСОБА_11 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав та надав суду свідчення за змістом яких, 08.07.2013 він разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в м. Первомайськ, Миколаївської області підійшли до таксиста на автомобілі ВАЗ-2106, який стояв на зупинці в мікрорайоні «Коротченка» та домовилися про поїздку в Сумську область. Їдучи в бік смт. Лиса Гора, неподалік від с. Підгородня ОСОБА_12 попросив, щоб таксист зупинився. В цей момент він відволік увагу водія електрошокером, на якому натиснув на кнопку та почув тріскіт, а ОСОБА_12 в цей час ударив водія рукою. Потім він з ОСОБА_12 витягнули таксиста з машини, ОСОБА_12 викрутив йому руки назад, він прив`язав до неї шнурок від барсетки, потім завели цю руку вперед та зв`язали з другою рукою, після чого поклали в багажник, щоб той не кричав та не чинив опір. Він сів за кермо автомобіля ВАЗ-2106, ОСОБА_12 сидів поруч на пасажирському сидінні, а ОСОБА_13 на задньому сидінні. Поїхали в напрямку м. Мала Виска, Кіровоградської області. Дорогою запропонував ОСОБА_12 прив`язати потерпілого до дерева, щоб його знайшли люди. Зупинилися біля лісопосадки, витягнули потерпілого ОСОБА_10 з багажника вдвох, завели в посадку та прив`язали до дерева спиною, руками навколо дерева, ременем з його штанів. Прив`язував він, ОСОБА_12 стояв поруч та дивився. Потерпілий не чинив опору. Поїхали далі, не доїжджаючи до м. Мала Виска їх затримали співробітники міліції та привезли до районного відділу міліції. Мали намір їхати до Сумської області, щоб продати будинок ОСОБА_13 , алкогольні напої не вживали, у потерпілого ОСОБА_10 в автомобілі грошей не брав. Відвели потерпілого від дороги на відстань 15-20 м. ОСОБА_13 в цей час в машині спала, заснула ще в дорозі. Потерпілий ОСОБА_10 спитав у нього якої він національності, він сказав вірменин, після чого той почав ображати його націю, потім він застосував електрошокер, щоб відволікти увагу. Наніс потерпілому 2-3 удари. Вказав, що метою було забрати автомобіль, щоб поїхати в Сумську область продати будинок ОСОБА_13 . Така мета виникла, коли побили потерпілого та поклали в багажник. Зазначив, що не домовлявся з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що буде забирати машину. Навіщо ОСОБА_12 наносив удари потерпілому не знає.
Обвинувачений ОСОБА_12 вказав на визнання вини у пред`явлених в обвинуваченні злочинах, надав суду свідчення, за змістом яких, 09.07.2013 приблизно о 00 год. 00 хв. він з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в м. Первомайськ, Миколаївської області в мікрорайоні «Коротченка» сиділи в палатці «Янтар». ОСОБА_13 підійшла до таксиста, який сидів за кермом автомобіля ВАЗ-2106, білого кольору, потім підійшов він з ОСОБА_11 та домовилися їхати в Сумську область, щоб продати будинок ОСОБА_13 . Втрьох сіли в машину, він поруч з водієм, ОСОБА_11 позаду водія, а ОСОБА_13 позаду нього і поїхали в бік смт. Лиса Гора. Неподалік від с. Підгородня попросив таксиста зупинитися, щоб справити природні потреби, коли автомобіль зупинився, почув як щось затріщало, зрозумів що це електрошокер. Таксист почав відбиватися, бити його ногами в тулуб, тому він почав наносити таксисту удари кулаками в тулуб. Коли потерпілого били, той кричав. Потім, він разом з ОСОБА_11 витягнули водія з машини через пасажирські двері та скрутили, завівши руки за спину та зв`язавши їх ременем, який взяли з барсетки ОСОБА_11 . Попросили потерпілого піти і лягти в багажник, відчинили його, куди потерпілий і заліз, вони зв`язали йому руки вже спереду та зачинили багажник. ОСОБА_11 сів за кермо автомобіля, поїхали в Кіровоградську область, щоб далі їхати до Сумської області. Дорогою зупинилися біля посадки, щоб висадити таксиста, відчинили багажник, достали потерпілого та відвели до лісопосадки, щоб прив`язати до дерева, прив`язував він спиною до дерева, руки зав`язав за деревом, ременем з штанів. Також прив`язав ОСОБА_10 за шию до дерева, але не туго на один вузол. З якою метою не пам`ятає, але це була його ініціатива, потім сіли в авто ВАЗ-2106, ОСОБА_11 був за кермом, поїхали в бік с. Піщаний Брід, де невдовзі їх зупинили працівники ДАІ. Прямували до Сумської області, щоб зайнятися продажем будинку ОСОБА_13 , виїхали вночі, щоб зранку наступного дня бути на місці. Дорогою в машині він знайшов гроші в сумі 157 грн., які витратив на придбання бензину. ОСОБА_11 про походження цих грошей не казав. Потерпілого ОСОБА_10 прив`язав до дерева з метою, щоб він не повідомив працівників міліції про вчинене. ОСОБА_13 не виходила з авто, що робила не знає. Дорогою потерпілий кричав, що хоче курити і попити води, вони зупинялися, давали йому води та сигарету. Про вчинення злочину не домовлялися, ОСОБА_13 нічого не пропонувала. З її слів знав, що вона має будинок в Сумській області. На ОСОБА_13 увагу не звертав, що вона робила під час цих подій не знає.
Обвинувачена ОСОБА_13 вину не визнала, показання надавати суду відмовилася, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_13 , така підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , за змістом яких, він працював таксистом в м. Первомайськ, Миколаївської області. В липні 2013 року, стояв на зупинці в мікрорайоні «Коротченка» на власному автомобілі ВАЗ 2106, д.н. НОМЕР_1 . Приблизно о 00.00-01.00 год. до машині підійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і запитали чи зможе він їх довезти в с. Лиса Гора, він погодився і вказані пасажири сіли до автомобіля. Заїхали на заправку та й поїхали в бік с. Лиса Гора. Дорогою хлопець на ім`я ОСОБА_14 попросив зупинитися, щоб сходити в туалет, коли він зупинився ОСОБА_11 приставив шокер до його шиї, він тріщав, але током не бив, почалася боротьба, ОСОБА_11 з ОСОБА_12 витягли його з машини на вулицю, поклали обличчям до землі, зв`язували руки липкою стрічкою за спиною. Липкої стрічки він в машині не мав. Його підняли на руки ОСОБА_11 з ОСОБА_12 та поклали в багажник автомобіля, зачинивши який поїхали. В дорозі зупинялися та давали йому попити води, просив відпустити його, на що ОСОБА_11 говорив, що все буде добре і вони його відпустять. ОСОБА_13 сперечалася з ОСОБА_11 і говорила, що його не треба залишати живим. Під час руху він зняв липку стрічку з рук та відкрив багажник, після чого автомобіль зупинився, його руки зв`язали мотузкою. Приїхали до лісопосадки, ОСОБА_11 з ОСОБА_12 витягли його з багажнику, завели в посадку та прив`язали спиною до дерева, руками навколо дерева, завівши руки за деревом, та ременем навколо шиї, спочатку сильно, потім він попросив і ОСОБА_11 трохи відпустив ремінь. Його залишили в лісопосадці в такому стані, самі сіли в його автомобіль і поїхали. Через 2-3 год. почув, що автомобіль зупинився, він почав кричати, підійшов дід, однак його не відв`язав, за 30 хв. приїхали працівники міліції. Хто з обвинувачених домовлявся про поїздку не пам`ятає, сума поїздки мала складати 120 грн. до с. Лиса Гора, заправлявся дорогою за кошти пасажирів. Коли його поклали в багажник, в автомобілі залишився його гаманець з коштами в сумі, яку точно не пам`ятає, приблизно 100 грн., які викрали. Лежачи в багажному відділенні чув суперечку обвинувачених в салоні, ОСОБА_13 говорила, що його треба вбити. Добровільно в багажник не залазив. ОСОБА_13 фізичної участі в діях не приймала. Коли ОСОБА_11 приставив шокер до його шиї, ОСОБА_13 не спала, щось кричала, але не зупиняла їх. Вказав, що претензій до обвинувачених не має.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , за змістом яких, працює в Добровеличківському РВ УМВС України в Кіровоградській області. 08.07.2013 під час зміни заступив на чергування, 09.07.2013 черговий повідомив, що до ОСОБА_16 звернувся громадянин, який повідомив, що в лісопосадці, розташованій в бік с. Піщаний Брід прив`язаний до дерева чоловік. Приїхавши на місце особу не виявили, розділилися, через 20-30 метрів від узбіччя почули крик, підійшли та побачили чоловіка віком 20-25 років прив`язаного до дерева, руки якого обв`язані навколо дерева та змотані ганчіркою, шия прив`язана до дерева паском. Привезли даного чоловіка до відділу, він мав видимі ознаки отриманих тілесних ушкоджень, особи, які його прив`язали, зникли. Розповів працівникам міліції, що з ним сталося. На шиї тілесних ушкоджень не бачив, обличчя потерпілого було в крові, мав синці під очима, кров йшла з ротової порожнини. Ремені забрали і віддали слідчому, з місця події поїхали через 10-15 хв., проводили ОМП того ж дня після обіду, коли вдруге поїхали на те місце не пам`ятає. Виявили потерпілого в 06 год. 50 хв. ранку 09.07.2013.
Свідченнями ОСОБА_17 , який суду вказав, що в 09-10 липня 2013 року керував автомобілем ВАЗ-2161, їхав в м. Помічну, потім повертався з м. Помічної в напрямку Добровеличківки. Приблизно на відстані 4 км від Піщаного Броду, приблизно о 07 год. 30 хв., зупинився на узбіччі та почув крики про допомогу з лісопосадки. Під`їхав до посадки ближче, зайшов і побачив прив`язаного до дерева молодого хлопця, який просив допомоги, хлопця не відв`язав, поїхав в Добровеличківку, зателефонував в міліцію. На полі, по праву сторону посадки, росла кукурудза, хлопець був прив`язаний до дерева на відстані 30-70 метрів від дороги, почув вигуки про допомогу, близько до нього не підходив, десь на відстані 4-5 метрів, побоявся відв`язувати, оскільки думав, що той може викрасти його автомобіль. Зупиняв інші проїжджаючи автомобілі, однак ніхто допомагати не хотів. На вигляд чоловік був молодим, худощавим, з чорним волоссям. Хлопець говорив, що у нього забрали машину, прив`язали до дерева. Чим прив`язаний не знає, спиною та руками до дерева, обличчям до дороги, був одягнений, бачив його з відстані 6-7 метрів, коли зайшов в посадку, тілесні ушкодження на обличчі не бачив через відстань, зосередився на наданні допомоги.
Протоколом огляду місця події від 09.07.2013, яким зафіксований огляд лісопосадки з насадженнями дерев дубу, яка розміщується перпендикулярно до автодороги сполученням смт. Добровеличківка с. Піщаний Брід, на відставі 4 км від смт. Добровеличківка з правої сторони по ходу руху в с. Піщаний Брід. Насадження деревини дуба в лісопосадці здійснено в чотири ряди. В лісопосадці на відстані 23м від вказаної автодороги, в другому ряді насаджень дерев від поля зі скошеними зерновими до одного з дерев в прив`язаному за руки стані виявлений чоловік, який назвався ОСОБА_10 , в притиснутому стані спиною до дерева, обличчям до автодороги, руки заведені за спину та обхвачені за деревину, зв`язані в області зап`ястя ременем з ганчір`я синього кольору довжиною 1,2 м, шириною 3 см. Також ОСОБА_10 прив`язаний до вказаного дерева, діаметром 40 см, ременем за шию, з шкірозамінника чорного кольору, довжиною 1 м, товщиною 3,5 см., вузол вказаного ременя розташований біля дерева з протилежної сторони від шиї (т. 1 а.п. 5-6).
Протоколом огляду місця події від 09.07.2013, яким зафіксований огляд траси Городичів-Бобринець-Устинівка, а саме поворот на м. Мала Виска з с. Олександрівка. Безпосереднім об`єктом огляду є автомобіль, який знаходиться на відстані 100м від перехрестя доріг с. Олександрівка та м. Мала Виска та приблизно 100м від зупинки, яка знаходиться на узбіччі дороги. Автомобіль марки ВАЗ 2106, білого кольору, д.н. НОМЕР_1 . Автомобіль знаходиться в робочому стані, ззовні не пошкоджений, у багажнику знаходиться запасне колесо та домкрат, більш нічого не виявлено. Всередині авто за переднім сидінням знаходиться сумка дорожня темного кольору, пакет червоний з одягом, 3 пари взуття та саперна лопата. На передніх сидіннях на полицях знаходиться сумка для дрібних речей, гаманець з документами, а саме закордонним паспортом на ім`я ОСОБА_18 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер № НОМЕР_2 ; накладні в кількості 3-х штук; картка оператора діджус; фрагмент паперу з записом « НОМЕР_3 »; флешка марки «kingston» на 4 Gb; мобільний телефон «Самсунг дуос», чорного кольору; квитанції «Скарбничка» в кількості 6 од. та інші речі, викрутка та зарядний пристрій. В авто виявлено пляму речовини бурого кольору, яку вилучено шляхом змиву. З салону авто вилучено електроштекер чорного кольору, саперську лопату, прозору плівку з мікрооб`єктами, мікрооб`єкти з водійського та заднього сидіння автомобіля(т. 1 а.п. 8-9).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.07.2013 № 135, згідно з яким у ОСОБА_10 мались пошкодження: садна на шкірі лоба зліва; садна на шкірі лоба праворуч; садно на шкірі лівої скулової області; садно на шкірі лівої щоки; садно на лівій боковій поверхні шиї; садна на задній поверхні шиї; садна на правій боковій поверхні шиї, садна на шкірі передньої поверхні правої половини грудної клітки; садна на шкірі передньої поверхні живота праворуч; садно на шкірі передньої поверхні живота праворуч; садно на шкірі задньої поверхні лівого надпліччя; садна на шкірі спини. Дані пошкодження могли утворитися від травматичної дії тупих предметів, які мають обмежену контактуючу поверхню можуть відповідати строку вказаному в постанові і відносяться до категорії «легких». Можливо сказати, що дані ушкодження могли виникнути від 20-21 травматичних впливів. Малоймовірна можливість виникнення ушкоджень в результаті падіння ОСОБА_10 , при падінні із вертикального положення тіла (т. 1 а.п. 118-119).
Висновком судово-медичної експертизи від 11.07.2013 № 632, згідно з яким кров ОСОБА_10 належить до четвертої групи (т. 1 а.п. 148).
Висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 18.07.2013 № 415, згідно з яким на одинадцяти фрагментах прозорої липкої стрічки є чотирнадцять слідів рук, які вилучено 09.07.2013 за адресою Маловисківський район перехрестя «Олександрівка-М. Виска» при огляді автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 . Дані сліди пальців рук залишені: слід пальця руки розмірами 17x26мм, на клейкій стрічці 48x49мм, слід пальця руки розмірами 19x36мм, на клейкій стрічці розмірами 34x38мм великим пальцем лівої руки ОСОБА_12 ; слід пальця руки розмірами 12x19мм, на клейкій стрічці 48*49мм великим пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_12 ; слід пальця руки розмірами 14x22мм, на клейкій стрічці 44x48мм середнім пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_12 , слід пальця руки розмірами 14x20мм, на клейкій стрічці 66*48мм безіменним пальцем лівої руки підозрюваного ОСОБА_11 ; слід пальця руки розмірами 19x20мм, на клейкій стрічці 66х48мм середнім пальцем лівої руки підозрюваного ОСОБА_11 ; слід пальця руки розмірами 14x20мм, на клейкій стрічці 48x47мм безіменним пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_11 ; сліди долоні руки розмірами 46x48мм, на клейкій стрічці 48х72мм, розмірами 72 х 100мм, на клейкій розмірами 78х 158мм, розмірами 30х80мм, на стрічці розмірами 48x94мм залишені долонею лівої руки підозрюваного гр. ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 159-173).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.07.2013 № 645, згідно з яким кров ОСОБА_12 належить до першої групи (т. 1 а.п. 199).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.07.2013№ 644, згідно з яким кров ОСОБА_11 належить до другої групи (т. 1 а.п. 208-209).
Висновком судово-медичної експертизи від 16.07.2013№ 646, згідно з яким кров ОСОБА_13 належить до першої групи (т. 1 а.п. 216-217).
Висновком судово-медичної експертизи № 656 від 09.08.2013, згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_10 належить до четвертої групи, при цьому його організму властивий і антиген Н в якості супутнього. Кров підозрюваного ОСОБА_11 належить до другої групи. Кров підозрюваного ОСОБА_12 та ОСОБА_13 належить до першої групи. На предметах одягу потерпілого ОСОБА_10 знайдена кров людини (футболка - об`єкти 1, 2, 4, 5, 6, 7, штани - об`єкти 9 та 11). При визначенні групової належності крові у всіх об`єктах встановлено антигени А, В та Н. Зважаючи на групову належність крові осіб, що проходять у справі, кров на одязі потерпілого ОСОБА_10 може належати самому потерпілому, проте виключити домішку кров, підозрюваних ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вказаних об`єктах неможливо. Ще в декількох об`єктах на одязі потерпілого ОСОБА_10 сліди крові не знайдено (об`єкти 3 і 8 - футболка, об`єкти 10 і 12 - штани) (т. 1 а.п. 249-251).
Поруч з цим, суд керуючись нормами статей 86, 89, 94 КПК України визнає недопустимими такі докази:
Висновок експерта від 17.07.2013 № 281, складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_22 , яким проведена оцінка автомобіля ВАЗ 2106, 1987 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , не є допустимим доказом, оскільки ОСОБА_22 не є судовим експертом. Крім того даний висновок не підписаний.
Протоколи пред`явлення особи для впізнання від 09.07.2013, яким зафіксовано пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 для впізнання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки така слідча дія проведена з порушенням порядку, передбаченого ч. 2 ст. 228 КПК України, тому що разом з вищевказаними особами потерпілому пред`являлись для впізнання лише 2 інші особи, незважаючи на вимогу наявності не менше трьох інших осіб під час впізнання (т. 1 а.п. 69-74).
Визнання вказаних доказів недопустимими не впливають на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з підстав, що викладені нижче.
Дані, які містять вказані протоколи огляду місця події та додатки до них, висновки судово-медичної, судово-дактилоскопічної та судово-криміналістичної експертиз з додатками повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , а також зі свідченнями обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про час, місце та характер їх дій, спрямованих на заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_23 , незаконне позбавлення волі, залишення в небезпеці останнього та відкрите викрадення належних йому коштів.
Суд визнає показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , дані, які містять протоколи огляду місця події та додатки до них, всі наведені вище висновки експертів, а також показання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводять наявність спільного умислу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_23 , незаконне позбавлення волі та залишення в небезпеці останнього, відкритого викрадення належних йому коштів.
При цьому суд, виходить із сукупності всіх встановлених обставин події та узгодженості дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки 09.07.2013 обвинувачені домовилися з потерпілим ОСОБА_10 , відвезти їх в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, хоча дійсного наміру та потреби поїздки у вказане село обвинувачені не мали. Після того, як потерпілий ОСОБА_10 погодився виконати замовлення обвинувачені сіли в салон автомобіля, ОСОБА_12 сів поруч з водієм, ОСОБА_11 , маючи електрошокер, сів позаду водія, ОСОБА_13 сіла поруч з ОСОБА_11 , позаду ОСОБА_12 . Під час руху автошляхом Первомайськ - Лиса Гора, неподалік смт. Підгородня Первомайського району Миколаївської області обвинувачені ініціювали зупинку транспортного засобу під вигаданим приводом - справити природні потреби. Після зупинки потерпілим автомобіля, обвинувачені з автомобіля не вийшли, а почали напад на водія, при цьому ОСОБА_11 приставив електрошокер до шиї потерпілого ОСОБА_10 та ввімкнув його, в цей час ОСОБА_12 почав наносити удари в обличчя та тіло потерпілого. Потерпілий ОСОБА_10 чинив опір обвинуваченим, відбиваючись від них, з метою подолання якого ОСОБА_11 почав наносити удари потерпілому. В подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 витягли потерпілого ОСОБА_10 з автомобіля, продовжуючи наносити удари зв`язали йому руки та помістили потерпілого в багажник, пізніше з метою запобігання викриття, разом прив`язали потерпілого ОСОБА_10 до дерева.
Спільність умислу обвинувачених також підтверджується фактом підготовки ними знарядь для вчинення злочинів (взяли з собою липку стрічку та електрошокер), а також поведінкою після вчинення всіх дій, спрямованих на заволодіння автомобілем та залишення потерпілого ОСОБА_10 прив`язаного до дерева в посадці, оскільки обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжили рух автомобілем до часу їх зупинки працівниками ДПС.
Твердження обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_13 непричетна до вчинення злочинів, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , за якими ОСОБА_13 постійно знаходилася в салоні автомобіля, не намагалася зупинити протиправні дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а навпаки вказувала на необхідність позбавлення життя потерпілого. Показання потерпілого в частині наявності попередньої змови ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на вчинення злочинів, узгоджуються з показаннями обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за якими вони разом домовлялися з таксистом про поїздку та з фактичною поведінкою обвинуваченої ОСОБА_13 , яка разом з іншими обвинуваченими, узгоджені дії яких були спрямовані на заволодіння автомобілем, сіла в автомобіль та не заважала останнім вчиняти напад на потерпілого, позбавлення його волі шляхом поміщення в багажник автомобіля та прив`язування в посадці до дерева, залишення потерпілого в небезпеці. Незважаючи на це ОСОБА_13 залишилася в машині та продовжила подорож разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При цьому, суд також бере до уваги показання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо мети поїздки до Сумської області продаж будинку, належного ОСОБА_13 .
Вищевикладене підтверджує факт , що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили дані злочини за попередньою змовою між собою і ОСОБА_13 , яка усвідомлювала суспільно небезпечний характер дій, що вчинялися нею особисто (домовлялася про поїздку з потерпілим), так і дій, що вчинялися ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (нанесення ударів потерпілому, протиправне позбавлення його волі, залишення в небезпеці та відкрите викрадення належних йому грошей).
Викладеним також спростовуються твердження ОСОБА_24 щодо виникнення умислу на заволодіння транспортним засобом потерпілого в момент поміщення ОСОБА_10 в багажник автомобіля, та відсутності попередньої змови на це з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Узгодженістю та послідовністю дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також підтверджується наявність у них спільного умислу на відкрите заволодіння грошовими коштами, належними потерпілому ОСОБА_25 в сумі 157 грн. (вказана сума коштів узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 ), та спростовується твердження обвинуваченого ОСОБА_11 щодо неусвідомлення ним обставини викрадення ОСОБА_12 вказаних коштів, аналогічні свідчення останнього та твердження сторони захисту стосовно таємного викрадення цих коштів обвинуваченим ОСОБА_12 .
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 діючи умисно, за попередньою змовою усвідомлювали суспільно небезпечний характер дій одне одного, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб ( ОСОБА_12 також і вчинений повторно), незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України.
Враховуючи те, що у обвинувальному акті не вказаний час на який обвинувачені незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_10 , помістивши останнього в багажник автомобіля, суд вважає обвинувачення в частині кваліфікаційної ознаки, передбаченої ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, здійснюване протягом тривалого часу, неконкретним. Внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити та оцінити тривалість часу незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 , тому така кваліфікаційна ознака судом виключається.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії невеликої, середнього тяжкості та тяжких, особу винного, позитивну характеристику за місцем проживання, його стан здоров`я, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, вчинення злочину в стані осудності.
Обставиною, що пом`якшує покарання винного суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_11 , а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів можливе лише при призначенні покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, із визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за правилами ст. 70 КК України. Підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії невеликої, середнього тяжкості та тяжких, особу винного, позитивну характеристику за місцем проживання, його стан здоров`я, вчинення злочину в стані осудності в період не знятої та непогашеної судимості за вчинення умисного корисливого злочину.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винного судом не встановлені.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 , а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів можливе лише при призначенні покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, із визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за правилами ст. 70 КК України. Підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_13 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії невеликої, середнього тяжкості та тяжких, особу винної, позитивну характеристику за місцем проживання, її стан здоров`я, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, вчинення злочину в стані осудності.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винної судом не встановлені.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_13 , а також запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів можливе лише при призначенні покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, із визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за правилами ст. 70 КК України. Підстави призначення обвинуваченій більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням відсутні.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні судом вирішується у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів, складають 783,2 грн., які слід стягнути солідарно з обвинувачених на користь держави.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України суд,
у х в а л и в :
визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України призначивши покарання:
за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі строком п`ять років та шість місяців без конфіскації майна;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки;
за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком два роки;
за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років та шість місяців без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обраховувати з 08.05.2015, зарахувавши в строк покарання тримання під вартою з 09.07.2013.
Застосований обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України призначивши покарання:
за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі строком шість років без конфіскації майна;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років;
за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком два роки;
за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком шість років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обраховувати з 08.05.2015, зарахувавши в строк покарання тримання під вартою з 09.07.2013.
Застосований обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Визнати ОСОБА_13 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України призначивши покарання:
за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі строком шість років без конфіскації майна;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки;
за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком два роки;
за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком шість років без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обраховувати з 08.05.2015, зарахувавши в строк покарання тримання під вартою з 09.07.2013.
Застосований обвинуваченій ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 783 (сімсот вісімдесят три) гривні 20 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2