Справа № 1-151/12-1012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Ткаченка Ю.В., при секретарі Євтушенко В.Д., за участю прокурора Іващенка С.А., в смт. Іванків розглянув кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, 28.08.1946 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, утриманців не має, пенсіонер, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 06 квітня 2012 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи в стані алкогольного спяніння на загальному коридорі біля кімнати № 32 Горностайпільського будинку-інтернату для людей похилого віку та інвалідів, що знаходиться в с. Горностайпіль, Іванківського району, Київської області, по вул. Молодіжній, 11-А, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, які у нього склалися з ОСОБА_2, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ножем в область живота ОСОБА_2, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, та надав суду правдиві та послідовні покази, а саме: показав суду, що 06 квітня 2012 року, приблизно о 18 годині, він посварився з ОСОБА_2 з тих підстав, що ОСОБА_2 не зачиняв двері до вбиральні, яка знаходилась навпроти його кімнати в Горностайпільському будинку-інтернаті для людей похилого віку. До цього, як він та ОСОБА_2 посварились, він підійшов до дверей своєї кімнати, але не зміг їх відчинити, так як дверний замок заклинило. Тоді він пішов до кімнати ОСОБА_3, щоб попросити у нього масло, щоб змазати замок. Борис почав кричати на нього. На крик прийшов ОСОБА_2 та також кричав. Потім ОСОБА_2 повернувся до себе. Потім до дверей кімнати № 32, де він проживав підійшов ОСОБА_2 та почав сваритися. Тоді він штовхнув ОСОБА_2 в область живота та пішов до своєї кімнати, а ОСОБА_2 до своєї. Відійшовши, він побачив у себе в руці ножа, яким намагався відкрити двері до своєї кімнати. Злякавшись, він викинув ножа у вікно своєї кімнати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 саме показав, суду що 06 квітня 2012 року приблизно о 17 годині він почув крик одного з утриманців будинку-інтернату, ОСОБА_3 та пішов до його кімнати подивитись, що сталось. В коридорі він побачив ОСОБА_3, а в кімнаті ОСОБА_3, ОСОБА_1, який нишпорив по шухлядах та щось шукав. Тоді він зайшов до кімнати ОСОБА_3, та наказав ОСОБА_1 залишити її.

Того ж дня, приблизно о 18 годині, він вийшов зі своєї кімнати та проходив повз кімнату № 32, в якій проживав ОСОБА_1 в цей час із своєї кімнати вийшов ОСОБА_1 і начебто штовхнув його чимось у живіт, після чого ОСОБА_1 повернувся до своєї кімнати, а він відчув різкий біль і взявшись руками за живіт пішов до себе, де ліг на ліжко та підняв одяг, щоб подивитись на живіт. Коли він підняв одяг, то побачив на животі поріз із якого йде кров.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала суду, що 06.04.2012 року вона знаходилась на чергуванні в Горностайпільському будинку-інтернаті для людей похилого віку. Приблизно о 18 годині вона почула крики з другого поверху. Піднімаючись на другий поверх назустріч їй ішла ОСОБА_5, яка повідомила, що між утриманцями будинку-інтернату ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сталася суперечка в ході якої, ОСОБА_1 вдарив ножем у живіт ОСОБА_2, а ножа викинув у вікно своєї кімнати. Вийшовши на вулицю, під вікном кімнати ОСОБА_1 вона знайшла ніж, який викинув ОСОБА_1 та принесла його до своєї кімнати, звідки в подальшому ніж був вилучений працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_6 надав суду аналогічні покази, показам свідка ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7, показала суду, що 06 квітня 2012 року вона перебувала на своєму робочому місці в Горностайпільському будинку-інтернаті для людей похилого віку. Приблизно о 18 годині вона разом із ОСОБА_5 проходила по кімнатах утриманців будинку-інтернату та збирали посуд для вечері. Перебуваючи на другому поверсі будинку-інтернату, біля кімнати № 32, в якій проживав ОСОБА_1, побачила ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які між собою сперечалися. Підійшовши ближче, вона побачила, як раптом ОСОБА_1 тим, що тримав у руці вдарив у живіт ОСОБА_2 Після цього вона побачила в руці ОСОБА_1 лезо ножа, яке він сховав до кишені своїх штанів та попрямував до своєї кімнати, а ОСОБА_2, тримаючись за живіт пішов до своєї кімнати. Вона разом з ОСОБА_5 побігли на перший поверх до охоронців будинку-інтернату, щоб розповісти, що сталось.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що 06 квітня 2012 року, приблизно о 18 годині проходила по кімнатах утриманців будинку-інтернату та збирала у них посуд для вечері. Проходячи другим поверхом, біля кімнати № 32, вона побачила ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які між собою сперечались. Коли вона підійшла ближче до них, то побачила як ОСОБА_1 рукою, в якій щось тримав, вдарив ОСОБА_2 в живіт. Потім вона помітила в руці ОСОБА_1 лезо ножа, який ОСОБА_1 сховав до себе в кишеню та направився до себе в кімнату. ОСОБА_2 схопившись за живіт пішов до себе в кімнату.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 06 квітня 2012 року він разом із ОСОБА_2 знаходились у своїй кімнаті та почули як кричить ОСОБА_3, який є інвалідом та пересувається на інвалідному візку. На крик ОСОБА_3, ОСОБА_2 пішов у коридор щоб подивитись, що там сталось. Через кілька хвилин, ОСОБА_2 повернувся до їхньої кімнати та повідомив, що ОСОБА_1 нишпорив в особистих речах ОСОБА_3, але він його прогнав. Через деякий час, ОСОБА_2 знову вийшов на коридор, а коли повернувся то тримався рукою за живіт. В кімнаті ОСОБА_2 ліг на своє ліжко, підняв одяг та йому стало видно, що на тілі ОСОБА_2 є поріз. Після цього він вийшов з кімнати та пішов до санітарок, щоб попросити про допомогу. Вже трохи згодом, ОСОБА_2 повідомив йому, що його ножем вдарив ОСОБА_1

Крім показів потерпілого, свідків та самого підсудного, його вина підтверджується також письмовими матеріалами справи, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 06.04.2012 року, під час якого в Горностайпільському будинку-інтернаті для людей похилого віку було виявлено та вилучено складний ніж;

- Протоколом відтворення обстановки та обставин місця події від 11.04.2012 року;

- Висновком судово-медичної експертизи № 28/є від 07.05.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження: проникаюче ножове поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та іншими матеріалами кримінальної справи.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, раніше судимий.

Зібраними у справі доказами вина підсудного доведена, а його злочинні дії правильно кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) та обставини, що обтяжують покарання (вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку). Суд вважає, що підсудному слід обрати міру покарання в межах санкції ч. 1 статті 121 КК України у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. 81, 323, 324, 330 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки:

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну постійного місця проживання;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши підсудного ОСОБА_1 з під варти в залі суду.

Речові докази знищити.

Цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 1790 гривень 10 копійок задовольнити повністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: