Справа № 457/393/13-к
номер провадження №1/457/40/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Словіцькій О.Ю.

з участю прокурора Стечкевич С.І.

та адвоката Стец В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.. України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого 14.08.1998 року Самбірським міським судом по ст.. 141 ч.2 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 16.04.1999 року Самбірським міським судом по ст.. 81 ч.3, 42 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, 12.07.2002 року Самбірським міським судом по 186 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, 01.03.2007 року Старосамбірським районним судом по ст.. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі, уродженця та жителя АДРЕСА_1, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні адвокат підсудного Стец В.М. заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, оскільки розслідування справи проведено з порушенням ряду норм кримінально-процесуального та кримінального закону. З пред'явленими обвинуваченнями його підзахисний не згідний і на досудовому слідстві своєї вини не визнавав.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо направлення справи на додаткове розслідування, адвоката, підсудного, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступного висновку.

06.07.2011 року до суду поступила кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Дану справу було призначено до судового розгляду.

12.08.2011 року до суду поступила кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, яка була передана на підстав ст. 38 КПК України Самбірським міськрайонним судом.

22.08.2011 року вищезазначені кримінальні справи об'єднані в одне провадження.

Дана справа неодноразово призначалася до судового розгляду, однак потерпілі, свідки жодного разу в судове засідання не з'являлися. Судом постійно вживались заходи щодо приводу потерпілих та свідків, однак дії правоохоронних органів залишились безрезультатними та постанови суду виконано не було.

Щодо епізоду розбійного нападу ОСОБА_2 14 квітня 2011 року, то в матеріалах справи є покази потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, які повністю різняться із показами підсудного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 і які в судовому засіданні не можливо з'ясувати із-за неявки потерпілих та вказаних свідків в судові засідання. Крім того не проводились ставки віч на віч між підсудним і потерпілими, між свідком ОСОБА_5 та ОСОБА_6, покази яких також різняться. Не проведено відтворення обстановки і обставин події із підсудним ОСОБА_2 Ці питання органами досудового слідства не були досліджені. Крім цього, потерпілі та свідки впродовж досудового слідства давали різні покази, достовірність і правдивість яких неможливо дослідити в судовому засіданні із-за неявки останніх.

З вищенаведеного вбачається затягування розгляду справи, неможливість дослідження обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи по вчиненню підсудним злочину в м. Самборі, а тому суд приходить до висновку що матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_2 за ст. 187 ч.1 КК України слід виділити в окреме провадження.

Згідно ст. 368 КПК України (в редакції 1961 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.64 КПК України (в редакції 1961 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:

1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;

3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання;

4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Зокрема, відповідно до вимог ст.22 КПК України (в редакції 1961 року) слідчий, орган дізнання зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого.

Вказані розбіжності та неточності в ході досудового слідства як і в судовому засіданні усунуті не були, належних заходів для встановлення обставин справи досудовим слідством вжито не було, хоча це має важливе значення для встановлення істини у справі, усунення протиріч у показаннях учасників та підтвердження чи спростування певних обставин справи.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про направлення справ для проведення додаткового розслідування", якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків… направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим, В даному випадку ні потерпілі, ні свідки на допиті яких в судовому засіданні наполягає підсудний не з'являються, крім того суд не в змозі поновити порушені під час розслідування справи процесуальні права підсудного.

Враховуючи наведене суд вважає, що досудове слідство у даній справі проведено неповно, під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України (в редакції 1961 року) не були встановлені суттєві обставини що мають важливе значення для встановлення чи спростування певних обставин справи, органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального кодексу України і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

З'ясування вищевказаних обставин потребує проведення таких слідчих дій, які є невластиві для суду, а тому справу слід повернути прокурору для провадження досудового слідства, оскільки зазначені обставини не можуть бути встановлені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідно до ч.7 ст.16-1 КПК України (в редакції 1961 року) на суд покладається функція розгляду справи, а не контролю за досудовим слідством, суд не вбачає за можливе і необхідне вказувати в цій постанові, які слідчі та інші дії мають бути проведені на усунення прогалин досудового слідства.

У відповідності до роз'яснень ч.4 п.12 Постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року зі змінами "Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції", повертаючи справу на додаткове розслідування, суддя у постанові відповідно до вимог частини третьої статті 246 КПК України (в редакції 1961 року) повинен вирішити питання про запобіжний захід щодо обвинувачених. Підстав для зміни, скасування або обрання іншого виду запобіжного заходу відносно підсудного немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.281 КПК України (в редакції 1961 року), суд -

П О С Т А Н О В И В:

Виділити матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 по ст. 187 ч.1 КК України із кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 по ст.ст. 187 ч.1, 187 ч.2 КК України - в окреме провадження.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 України направити Самбірському міжрайонному прокурору для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом семи діб з моменту проголошення постанови.

Суддя: В. І. Марчук