В И Р О К

іменем України

"14" жовтня 2011 р.
Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С.І.

при секретарі Санько Р.О.

з участю прокурора
Ружицького Р.О.

за участю захисника ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Львові кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Львова, українця, громадянина України,
з вищою освітою, не працюючого,
одруженого, на утриманні неповнолітня
дитина, ІНФОРМАЦІЯ_4, ,проживаючого у
АДРЕСА_1, раніше не судимого в порядку
ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.
368 ч.2, 364 ч.3 КК України (в редакції
чинній на час вчинення діяння), -

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_2, працюючи відповідно
до наказу № 3-к від 21.03.2007 року на посаді
головного спеціаліста відділу
екологічного контролю за
використанням земельних ресурсів та
надр Державної екологічної інспекції у
Львівській області, будучи державним
інспектором з ОНПС 13 рангу в межах 6
категорії посад державних службовців,
являючись працівником правоохоронного
органу, будучи службовою особою, яка
займає відповідальне становище, в
обов'язки якої входить здійснення
функцій представника влади, діючи з
корисливих мотивів, використовуючи
своє службове становище, 08 жовтня 2007
року близько 10.00 год. в приміщенні
Державної екологічної інспекції в
Львівській області на вул. Стрийська, 98
у м. Львові, одержав хабар від ОСОБА_3
-грошові кошти в сумі 100 доларів США, що
на той час еквівалентно 505 грн., за
невиконання в його інтересах дій щодо
складання актів перевірок, протоколів
про порушення законодавства у галузі
охорони і раціонального використання
земельних ресурсів та припинення
діяльності пункту прийому
металобрухту, що був відкритий ОСОБА_3
на вул. П.Орлика у м. Львові без
відповідних дозволів, ліцензій і
погоджень, в томі числі на використання
земельної ділянки.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 в інкримінованому
йому одержанні хабара свою вину не
визнав та пояснив, що з 2007 року
працював на посаді головного
спеціаліста - інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
відділу екологічного контролю за
використанням земельних ресурсів та
надр Державної екологічної інспекції
в Львівській області. В його
повноваження, поряд з іншим, входило
проведення відповідних перевірок по
дотриманню екологічного законодавства
по використанню земельних ресурсів та
надр, складання протоколів про
вчинення адміністративного
правопорушення, припинення незаконної
діяльності. Восени 2007 року він та його
співробітник ОСОБА_4 в робочий час
виявили, що на вул. П.Орлика у м. Львові
огороджена земельна ділянка, де
знаходиться металобрухт. Двічі вони
їздили на вказане місце щоб з»ясувати
наявність відповідних документів на
таку діяльність та дозволу на
використання земельної ділянки, в ході
чого встановили, що до цього причетний
ОСОБА_3 Наскільки пригадує номеру свого
телефону він не залишав, але пояснював
потерпілому де його можна знайти за
місцем роботи в інспекції. Оскільки
встановили, що у ОСОБА_3 не має
документів на вказану діяльність, він
не є суб'єктом господарювання, то не
вправі були складати відносно нього
протокол. Жодних коштів від
потерпілого вони не отримували. 08.10.2007
року ОСОБА_3 заглянув в робочий кабінет
в інспекції, і підсудний вийшов, так як
думав, що той прийшов погодити питання
по згаданих документах. Вийшовши
привітався з ним за руку, запитав чи є
документи, однак він їх не мав, тому
підсудний повернувся в кабінет. Після
чого туди зайшли працівники міліції.
Про походження купюри номіналом 100
доларів США йому нічого не відомо,
гроші йому потерпілий не передавав.
Виявлення на його руках та кишені
штанів слідів хімічної речовини може
пояснити тим, що він вітався за руку з
потерпілим, або такі сліди могли бути
наявні від контакту його руки з дверною
ручкою кабінету. Щодо пред'явленого
обвинувачення за ст. 364 ч.3 КК України -
зловживання владою та службовим
становищем, вчинене працівником
правоохоронного органу свою вину також
заперечив з наведених мотивів.

Незважаючи на невизнання вини
підсудним, його винуватість у вчиненні
злочину передбаченого ст. 368 ч. 2 КК
України повністю і об'єктивно
стверджується зібраними в ході
досудового слідства та перевіреними в
судовому засіданні доказами.

Так, судом встановлено, що відповідно
до витягу з наказу № 3-к від 21.03.2007 року,
ОСОБА_2 прийнятий на роботу в Державну
екологічну інспекцію в Львівській
області з 21.03.07р. на посаду головного
спеціаліста відділу екологічного
контролю за використанням земельних
ресурсів та надр. Згідно офіційної
довідки інспекції від 08.10.07р.,
матеріалів особової справи, Положення
про Державну екологічну інспекцію від
19.12.2006 року, станом на 08.10.2007 року
підсудний працював на вказаній посаді,
будучи державним інспектором з ОНПС 13
рангу в межах 6 категорії посад
державних службовців, тобто займав
відповідальне становище, являючись
працівником правоохоронного органу,
будучи службовою особою, в обов'язки
якої входить здійснення функцій
представника влади. Згідно посадової
інструкції він наділений правом
складати акти перевірок і протоколи
про порушення законодавства у галузі
охорони та раціонального використання
земельних ресурсів (а.с.31-36-Т.1, а.с.2-7-Т.2).

В ході розгляду справи в судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_3 надав
показання про те, що в 2007 році вирішив
займатися прийомом металобрухту, для
чого придбав металевий кіоск, який
встановив на вул. П.Орлика у м. Львові та
розпочав діяльність. Спочатку вирішив
подивитися як підуть справи, а потім
мав намір оформити необхідні
документи, в тому числі на земельну
ділянку. Підприємницькою діяльністю на
той час не займався. Одного дня ОСОБА_5,
який заміняв його, коли він особисто не
був на місці, по телефону повідомив, що
приїхали двоє невідомих інспекторів з
екологічної інспекції. По телефону
один з інспекторів, який назвався
ОСОБА_2, запитав чи є документи на кіоск
та запропонував зустрітись. Після
цього один раз він передавав одному з
інспекторів 100 грн. на їх пропозицію щоб
не закрили кіоск. Скільки разів
спілкувалися по телефону та хто кому
телефонував на даний час не пригадує,
як і інші деталі події. Після цього, щоб
ОСОБА_3 міг уникнути проблем у зв'язку з
його незаконною діяльністю, інспектор
запропонував приїхати на вул.
Стрийську , 98 в конкретний кабінет, що
він і зробив. До нього в коридор вийшли
двоє інспекторів, запитали чи є
необхідні документи, зокрема дозвіл на
закупівлю металобрухту і дозвіл на
землю, та хтось з них сказав, що
потрібно дати 100 доларів США, щоб не
припинили діяльність та не чіпали їх,
тобто роз'яснили за що він повинен дати
хабар. Це обурило ОСОБА_3, тому він
звернувся до правоохоронних органів із
заявою про те, що у нього вимагають
хабар, вказав ім»я ОСОБА_2 -інспектора
екологічної інспекції, як йому зараз
відомо це ОСОБА_2, надав працівникам
міліції купюру номіналом 100 доларів
США, яку помітили, детально цієї
процедури не пам»ятає. Після чого, як
домовився з ОСОБА_2, 08.10.2007 року заглянув
в його робочий кабінет, він та інший
інспектор, що раніше з ним приходив,
вийшли в коридор. ОСОБА_3 повідомив, що
приніс гроші, привітався за руку з
ОСОБА_2, оскільки той стояв ближче, і
таким чином передав йому помічену
купюру номіналом 100 доларів США. ОСОБА_2
поклав гроші в праву кишеню штанів і
пішов. Тоді потерпілий повідомив
працівників міліції кому віддав гроші,
описав людину. Після даних подій він не
займається діяльністю пов'язаною з
металобрухтом, будь-яких документів не
виготовляв. В судовому засіданні
потерпілий підтримав в повному обсязі
свої показання дані на досудовому
слідстві (а.с.67-69,74-Т.1, а.с.18-22-Т2).

Свої покази потерпілий ОСОБА_3
підтвердив при проведенні ставки
віч-на-віч 08.05.08р. проведеної з ОСОБА_2, а
також ставки віч-на-віч проведеної із
свідком ОСОБА_6, в ході яких викрив
протиправні дії підсудного (а.с.23-29,
89-96-Т.2).

Та обставина, що ОСОБА_3 усвідомлював
факт незаконного одержання службовою
особою винагороди, окрім його показів
також підтверджується заявою, поданою
ним до Шевченківського РВ, в якій він
вказав, що відкрив пункт металобрухту
на вул. П.Орлика не маючи відповідних
документів. Двоє працівників Державної
екологічної інспекції, ім»я одного з
яких ОСОБА_7, повідомили, що необхідно
дати хабар в сумі 100 доларів США, за те
щоб вони не складали відповідних
документів, не фіксували порушення та
не притягували його до
адміністративної відповідальності.
(а.с.8,9-Т.1).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
надав показання про те, що в 2007 році
його знайомий ОСОБА_3 вирішив зайнятися
діяльністю по прийому металобрухту,
встановив такий пункт на вул. П.Орлика у
м. Львові без вивіски, та на той час поки
він буде займатися оформленням
необхідних документів попросив ОСОБА_5
побути на місці у вільний час та по
можливості облаштувати територію, на
що він погодився, оскільки проживає
неподалік. Восени 2007 року приїхали двоє
осіб, які назвалися інспекторами
екологічної інспекції, хтось з них
пред'явив посвідчення, та запитали чи є
відповідні документи на таку
діяльність і на земельну ділянку,
оскільки в протилежному випадку вони
все опечатають, про що він повідомив
ОСОБА_3 і з того часу вони спілкувалися
з ним по телефону. На наступний раз,
будучи на місці прийому металобрухту,
за погодженням з потерпілим, він
передавав інспекторам 100 грн. та
пояснив, що власник пункту виробляє
необхідні документи. В жовтні 2007 року
ОСОБА_3 повідомив, що в нього інспектори
вимагають 100 доларів США за те щоб можна
було продовжити роботу. Оскільки з часу
подій пройшло багато часу свідок
просив прийняти до уваги його
показання дані на досудовому слідстві,
які він підтримує (а.с.75-76-Т1, а.с.30-33-Т.2).

Дані покази свідок ОСОБА_5 підтвердив
на ставці віч-на-віч від 23.05.08р. з ОСОБА_2
(а.с.49-50-Т.2), де детально описав
зазначені події.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав, що в 2007 році працював старшим
оперуповноваженим СДСБЕЗ
Шевченківського РВ. 08.10.2007 року до
райвідділу звернувся ОСОБА_3 із заявою
про те, що в нього вимагає хабар
інспектор екологічної служби на ім»я
ОСОБА_7 та описав цього чоловіка. В
присутності понятих купюра номіналом
100 доларів, яку надав потерпілий, була
помічена спецпрепаратом хімречовиною
«Промінь-1», про що склали протокол. В
той же день відбулася передача хабара
на четвертому поверсі в інспекції.
Після чого в кабінет зайшли працівники
міліції, в той час ОСОБА_2 перебував
біля свого робочого столу, в приміщенні
були інші працівники. ОСОБА_2 намагався
вийти з кабінету, весь час тримав руки в
кишенях, і під час штовханини він
викинув купюру на підлогу, яку дістав з
правої кишені штанів. Внаслідок цього
було проведено ряд дій, освічені руки
ОСОБА_2, які світилися світло-зеленим
кольором як і права кишеня його штанів,
проведено змиви з рук і дверних ручок
на дверях, все належно опечатали в
присутності понятих та склали
протокол. Під час вказаних подій вівся
відеозапис. Підсудний заперечував свою
причетність до злочину.

Свідки ОСОБА_10 - працюючий на посаді
начальника відділення СДСБЕЗ
Шевченківського РВ, ОСОБА_11 - старший
оперуповноважений, ОСОБА_12
-оперуповноважений відділення СДСБЕЗ
Шевченківського РВ, які безпосередньо
приймали участь у викритті
протиправних дій підсудного в судовому
засіданні надали показання аналогічні
показанням свідка ОСОБА_9 Такі ж покази
на досудовому слідстві, які були
досліджені в судовому засіданні,
надавали свідки ОСОБА_13, працюючий на
посаді заступника начальника
відділення СДСБЕЗ Шевченківського РВ,
ОСОБА_14 -старший оперуповноважений
(а.с.86-88,114-116-Т.1).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_15 вказав, що події мали місце в 2007
році, його запросили як понятого, за
спливом часу не пригадує всі деталі,
але пам'ятає, що в кабінеті
Шевченківського РВ помічали гроші
-купюру номіналом 100 доларів США, при
цьому був присутній ще один понятий.
Надалі в робочому кабінеті ОСОБА_2,
прізвище якого йому стало відомо
пізніше, була виявлена вказана купюра,
він особисто та інші присутні бачили,
що купюру кинув ОСОБА_2 Свої покази дані
на досудовому слідстві (а.с.89-92-Т.1)
підтримує в повному обсязі як такі, що
висвітлені в деталях події.

Винуватість підсудного також
доводиться показаннями свідка ОСОБА_16
даними на досудовому слідстві та
перевіреними в судовому засіданні про
те, що 08.10.2007 року, перебуваючи на
Краківському ринку, до нього підійшов
чоловік, який представився працівником
міліції ОСОБА_9 та запропонував бути
понятим, на що він погодився. Події
відбувалися в кабінеті
Шевченківського РВ, де був присутній
ОСОБА_3, який пояснив, що написав заяву
про вимагання у нього грошей
працівниками відділу по нагляду за
використанням земельних ділянок.
ОСОБА_3 надав працівникам міліції
купюру 100 доларів США, яку обробили
аерозолем, після чого вона світилася
під відповідною лампою зеленим
кольором. ОСОБА_9 склав протокол про
помічення грошей, в якому свідок
підписався, а також цей протокол
підписав ОСОБА_3 та інший понятий. Після
цього всі поїхали на вул. Стрийську, 98,
де ОСОБА_3 повинен був передати гроші.
За подіями, які відбулися в кабінеті,
свідок також спостерігав та показав,
що ОСОБА_2, прізвище якого йому стало
відомо пізніше, не заперечував
зустрічі з ОСОБА_3, але не визнавав
факту отримання ним грошей,
відмовлявся надати руки для
освітлення, намагався вийти з кабінету.
Під час штовханини свідок побачив як з
правої руки чи з правого рукава піджака
у ОСОБА_2 впала купюра номіналом 100
доларів США. Після цього, працівники
міліції розпочали процедуру
освітлення, якою встановили, що на
лівій долоні, вказівному пальці правої
руки, на правій кишені штанів та на двох
купюрах по 5 грн., які були в цій кишені
видно світіння зеленого кольору, також
працівники міліції зробили змиви з рук,
та освітили лампою купюру номіналом 100
доларів США, яку підняли з підлоги. Все
було належно опечатано, складено
протокол. (а.с.64-66-Т.1).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
показав, що в 2007 році працював на посаді
головного спеціаліста відділу
екологічного контролю за
використанням земельних ресурсів та
надр Державної екологічної інспекції у
Львівській області. Разом із
співробітником ОСОБА_2 восени 2007 року
встановили, що на вул. П.Орлика у м.
Львові знаходиться пункт прийому
металобрухту, де в присутнього там
чоловіка запитали чи є документи на
таку діяльність та на використання
земельної ділянки, оскільки такі
підстави були в межах їх повноважень
для з»ясування питання самовільного
зайняття землі. Особа повідомила, що
цим займається ОСОБА_3, з яким в
подальшому відбувалося спілкування.
Потерпілому запропонували прийти в
інспекцію з відповідними документами
для перевірки, однак останній таких не
надав. 08.10.2007 року він знову прийшов в
інспекцію, заглянув в кабінет і до
нього вийшов ОСОБА_2, а пізніше вийшов і
він та побачив, що вони привітались та
стояли поряд. Про вимагання чи
отримання хабара йому нічого не відомо.
Однак, після цієї розмови в робочий
кабінет прийшли працівники міліції та
почали огляд кабінету, знайшли гроші
біля дверей, в подальшому йому стало
відомо, що ОСОБА_2 звинувачують в
одержанні хабара.

Свідок ОСОБА_17 на досудовому слідстві
надав покази, які перевірені в судовому
засіданні, про те, що в 2007 році він
працював начальником відділу
екологічного контролю за
використанням земельних ресурсів та
надр Державної екологічної інспекції у
Львівській області, який займається
екологічним контролем за
використанням та охороною земель та
надр у Львівській області. Працівники
відділу мають право проводити
перевірки різноманітних суб'єктів
(фізичних та юридичних осіб), незалежно
від права власності. Інспектори мають
право вживати відповідні заходи до
порушників екологічного
законодавства, складати протоколи про
адміністративні правопорушення на
винних осіб, відповідно виносити
постанови про притягнення їх до
адміністративної відповідальності,
складати документи, на підставі актів
перевірок призупиняти діяльність
підприємств, що здійснюється на
підставі рішення, прийнятого
начальником інспекції. Обставини
затримання ОСОБА_2 йому не відомі.
Підсудного охарактеризував з
позитивної сторони (а.с.105-107-Т.2).

Як вбачається з матеріалів ЖРЗПЗ від
08.10.07р., згідно з протоколом огляду та
помічення грошових коштів від 08.10.2007
року, в присутності понятих купюра
номіналом 100 доларів США, отримана від
ОСОБА_3 оброблена спецприладом
«Промінь-1»(а.с.14-Т.1).

Протоколом огляду місця події від
08.10.2007 року встановлено, що
працівниками СДСБЕЗ Шевченківського
РВ та іншими працівниками оперативних
служб ГУМВСУ у Львівській області
проведено огляд службового кабінету
ОСОБА_2 в приміщенні державної
екологічної інспекції у Львівській
області, в результаті якого виявлено на
підлозі та вилучено купюру номіналом 100
доларів США, проведено освічування
ультрафіолетовим світлом купюри,
долонів і пальців рук ОСОБА_2,
встановлено, що на долоні лівої руки та
вказівному пальці правої руки є
залишки спецречовини, характерної для
спецхімпрепарату «Промінь-1», купюра
також світиться аналогічним
світло-зеленим кольором, знято змиви з
рук ОСОБА_2, дверних ручок кабінету,
також оглянуто в ультрафіолетовому
світлі його речі, встановлено, що права
передня кишеня штанів світиться
світло-зеленим кольором (а.с.15-17-Т.1).

Речові докази по матеріалах ЖРЗПЗ від
08.10.07р. передано до прокуратури
Личаківського району м. Львова та
згідно постанов органу досудового
слідства визнано речовими доказами по
справі : гроші -банкнота в сумі 100
доларів США серії ВВ 05232851, 2 банкноти по
5 грн. (ГЙ 7073691, ЛБ 9607575), ватні тампони із
змивами лівої та правої руки ОСОБА_2,
ватні тампони із змивами з ручки з
зовнішньої та внутрішньої сторони
дверей кабінету, штани ОСОБА_2, медичні
гумові рукавиці, в яких проводилися
зняття змивів з рук, медичні гумові
рукавиці, в яких помічалися кошти в
приміщенні Шевченківського РВ,
мобільний телефон «Соні Еріксон»та
картка до нього, належні ОСОБА_2, тампон
із зразком спецхімречовини «Промінь-1»,
відеокасета (міні DV) з відеозаписом
(а.с.7,18,63,94-Т.1,а.с.101-Т.2).

Висновком криміналістичної експертизи
спецречовини № 3864 від 14.11.2007 року
встановлено, що надані на дослідження
два ватні тампони, якими проводили змив
з рук ОСОБА_2 , один ватний тампон, яким
проводили змив з ручки дверей, з
внутрішньої сторони дві латексні
рукавиці, в яких оброблялась банкнота
номіналом 100 доларів США (ВВ 05232851 А),
одна латексна рукавиця на праву руку, в
яких проводили змив з рук ОСОБА_2, дві
банкноти номіналом по п'ять гривень (ГЙ
7073691, ЛБ 9607575), брюки ОСОБА_2, містять на
своїх поверхнях спеціальну органічну
люмінесцентну речовину. Наданий на
дослідження ватний тампон, яким
проводили змив з дверної ручки, з
зовнішньої сторони, а також латексна
рукавиця на ліву руку, в якій проводили
змив з рук ОСОБА_2 спеціальної
люмінесцентної речовини не містить.
Спеціальна органічна люмінесцентна
речовина, що знаходиться на двох ватних
тампонах, якими проводили змив з рук
ОСОБА_2, одному ватному тампоні, яким
проводили змив з ручки дверей, з
внутрішньої сторони двох латексних
рукавицях, в яких оброблялась банкнота
номіналом 100 доларів США (ВВ 05232851 А),
одній латексній рукавиці на праву руку,
в якій проводили змив з рук ОСОБА_2,
двох банкнотах номіналом по п'ять
гривень (ГЙ 7073691, ЛБ 9607575), брюках ОСОБА_2,
має спільну родову належність із
спеціальною органічною
люмінесцентною речовиною «Промінь-1»,
якою оброблялась банкнота номіналом 100
доларів США (ВВ 05232851 А) і надана як
зразок речовини (а.с.97-100-Т.1).

При цьому, експерт Заяць Н.О. -науковий
співробітник ЛНДІСЕ в судовому
засіданні вказала, що до компетенції
експерта не входить визначення
механізму утворення спеціальної
органічної люмінесцентної речовини та
встановлення того факту чи могли такі
сліди утворитися від потискання руки
іншій особі.

Висновком криміналістичної експертизи
грошових знаків № 3865 від 02.11.2007 року
встановлено, що представлена на
дослідження банкнота номіналом 100
доларів США із с /н ВВ 05232851 А випущена в
обіг Національним банком США (а.с.105-Т.1).

В судовому засіданні також встановлено
та стверджується повідомленням ДПІ у
Шевченківському районі, що Федорович
О.Ю. та Михалевич А.С. на податковому
обліку як суб'єкти підприємницької
діяльності станом на 19.05.2008р. не
перебувають (а.с.223-Т.1).

Відповідно до протоколу огляду
документів від 23.05.2008 року, згідно з
яким проведено огляд журналу
реєстрації актів інспекційних
перевірок, вилученого працівниками
СДСБЕЗ у Львівській державній
екологічній інспекції, не відмічено
даних про проведення перевірки
приватного підприємця ОСОБА_3, за
жовтень 2007 року (а.с.38-44-Т.2).

В ході розгляду справи в судових
засіданнях досліджена відеокасета з
відеозаписом огляду місця події від
08.10.2007 року, яка визнана речовим доказом
по справі. Згідно відеозйомки
встановлено, що на двох руках
підсудного та на кишенях його штанів
виявлено світіння світло-зеленого
кольору. На думку суду відсутність
моменту на плівці, коли саме були
викинуті гроші -досліджувана банкнота
номіналом 100 доларів США, пояснюється
не професійним проведенням
відеозйомки особою, яка її здійснювала
та очевидно не встигла зафіксувати
такого моменту. При цьому, загалом
запис на плівці та покази свідків в
сукупності відповідають об'єктивним
обставинам справи та підтверджують
винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину
(а.с.101-Т.2).

Суд не приймає до уваги заперечення
підсудним своєї вини у вчиненні
злочину та розцінює це як обраний ним
метод захисту та можливість уникнути
від кримінальної відповідальності.
Його пояснення про те, що він не вправі
був складати акти перевірок, протоколи
про порушення законодавства у галузі
охорони і раціонального використання
земельних ресурсів чи припинити
діяльність пункту прийому
металобрухту, відкритому потерпілим,
спростовуються посадовою інструкцією,
Положенням про Державну екологічну
інспекцію від 19.12.2006 року, показаннями
свідка ОСОБА_17 - начальника відділу
екологічного контролю за
використанням земельних ресурсів та
надр Державної екологічної інспекції у
Львівській області. Факт одержання
хабара ОСОБА_2 підтверджується
показаннями потерпілого, свідків
-працівників СДСБЕЗ Шевченківського РВ
та понятих, висновками вище згаданих
експертиз. Покликання підсудного на те,
що сліди спеціальної органічної
люмінесцентної речовини на його руках
могли виникнути від контакту з дверною
ручкою чи від потискання руки
потерпілого не заслуговують на увагу,
оскільки такі не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
виходячи з криміналістичної
експертизи спецречовини № 3864, показань
експерта, показань потерпілого, який
підтвердив факт передачі хабара та
детально описав вказані події, а також
тих свідків, які бачили, що підсудний в
робочому кабінеті викинув купюру на
підлогу.

Оцінюючи покази потерпілого, свідків
суд надає їм віри, оскільки вони
знаходяться в об'єктивному зв'язку з
матеріалами кримінальної справи,
стверджуються іншими об'єктивними
доказами -висновками експертиз,
речовими доказами. При цьому, суд
враховує, що у потерпілого та свідків
по справі не має жодних підстав
оговорювати ОСОБА_2, дані особи давали
показання будучи попередженими про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивих показів.

Відтак, зібраними у справі доказами
встановлено, що ОСОБА_2 є службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, тобто є суб»єктом злочину -
одержання хабара у виді грошей, одержав
хабар за невиконання в інтересах
ОСОБА_3 дій щодо складання актів
перевірок, протоколів про порушення
законодавства у галузі охорони і
раціонального використання земельних
ресурсів та припинення діяльності
пункту прийому металобрухту. Також
вище вказані докази свідчать про те, що
потерпілий добре усвідомлював, що він
дає хабар, оскільки особисто написав
заяву в райвідділ, а умислом підсудного
очевидно охоплювалося усвідомлення, що
ОСОБА_3 розуміє сутність того, що
відбувається.

Разом з наведеним, в судовому засіданні
не знайшла свого підтвердження
кваліфікуюча ознака злочину
передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України
«вимагання хабара».

Так, згідно примітки 4 вказаної статті
КК України вимаганням хабара
визнається вимагання службовою особою
хабара з погрозою вчинення або
невчинення з використанням влади чи
службового становища дій, які можуть
заподіяти шкоду правам чи законним
інтересам того, хто дає хабара, або
умисне створення службовою особою
умов, за яких особа вимушена дати
хабара з метою запобігання шкідливим
наслідкам щодо своїх прав і законних
інтересів.

Судом встановлено, що загрози
порушення законних прав та інтересів
потерпілого ОСОБА_3 не було, оскільки у
нього виявлені порушення
законодавства, в тому числі
екологічного, за які він міг бути
притягнений до адміністративної
відповідальності, а тому давав хабар з
метою уникнення цього. Натомість
одержання матеріальної винагороди
підсудним за невчинення ним
відповідних службових дій була
спрямована на задоволення
протизаконних інтересів ОСОБА_3, а тому,
згідно з п.4 примітки до ст. 368 КК України
не може розглядатись як вимагання
хабара.

Враховуючи наведене та оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що винуватість підсудного у вчиненні
злочину доведено повністю, його дії
вірно кваліфіковані за ст. 368 ч.2 КК
України (в редакції чинній на час
вчинення злочину) -одержання службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, хабара за невиконання в
інтересах того, хто дає хабара
будь-якої дії з використанням наданої
їй влади та службового становища.

Поряд з цим, ОСОБА_2 обвинувачувався у
вчиненні злочину передбаченого ст.364 ч.3
КК України (в редакції чинній на час
вчинення діяння) -зловживання владою та
службовим становищем, вчинені
службовою особою, працівником
правоохоронного органу. У судовому
засіданні це обвинувачення не знайшло
підтвердження.

Так, у відповідності до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26.04.2002 року № 5 «Про судову практику у
справах про хабарництво»якщо виконані
службовою особою у зв'язку з одержанням
хабара дії самі є злочинними (службове
підроблення, зловживання владою чи
службовим становищем тощо), вчинене
належить кваліфікувати за сукупністю
злочинів.

З об'єктивної сторони злочин
передбачений ст. 364 КК України має місце
за наявності зловживання владою або
службовим становищем з корисливих
мотивів чи в інших особистих інтересах
або в інтересах третіх осіб, якщо воно
заподіяло істотну шкоду охоронюваним
законом правам, свободам та інтересам
окремих громадян або державним чи
громадським інтересам, або інтересам
юридичних осіб. Згідно примітки 3 до
вказаної статті КК України істотною
шкодою, якщо вона полягає у заподіянні
матеріальних збитків, вважається така
шкода, яка в сто і більше разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян.

Відтак, настання суспільно небезпечних
наслідків у вигляді істотної шкоди із
встановленими критеріями належить до
обов'язкових ознак об'єктивної сторони
цього злочину. В даному випадку шкода,
що полягала у заподіянні матеріальних
збитків не є істотною, що випливає із
суми одержаного хабара, а також розміру
стягнення, яке могло бути покладено на
потерпілого за вчинення
правопорушення, а факту заподіяння
істотної шкоди нематеріального
характеру охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам окремих громадян
або державним чи громадським
інтересам, або інтересам юридичних
осіб в ході розгляду справи не
встановлено. Крім цього, після
одержання хабара, підсудний був
затриманий на місці події, тому
обумовлених з потерпілим дій не
виконав та не можливо зробити
категоричного висновку, що він мав
намір виконати свої дії.

Враховуючи наведені мотиви, суд
приходить до висновку, що слід
виправдати підсудного ОСОБА_2 за ст. 364
ч.3 КК України (в редакції чинній на час
вчинення діяння).

При призначенні підсудному покарання
за ст. 368 ч.2 КК України суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який є тяжким злочином; особу винного,
який раніше в порядку ст. 89 КК України
не судимий; обставин, які пом'якшують
покарання та обставин, які обтяжують
покарання суд не вбачає та приходить до
висновку, що покарання слід обрати в
межах санкції статті, за якою
кваліфіковано злочин, у вигляді
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані із
здійсненням функцій представника
влади.

Із врахуванням особи підсудного, який
хоча раніше притягався до кримінальної
відповідальності, однак в порядку ст. 89
КК України вважається не судимим,
позитивно характеризується за місцем
проживання, за попереднім місцем праці,
одружений, має на утриманні
неповнолітню доньку ОСОБА_19,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на обліку в
наркологічному та психоневрологічному
диспансерах не перебуває, беручи до
уваги ступінь тяжкості вчиненого
злочину, не великий розмір хабара,
відсутність тяжких наслідків від
вчиненого злочину, позитивну поведінку
підсудного в побуті, суд приходить до
висновку, що його виправлення можливе
без відбування основного покарання у
вигляді позбавлення волі, а тому до
нього слід застосувати ст. 75 КК України,
з покладенням обов'язків передбачених
ст. 76 КК України, з метою організації
органами виконання покарань належного
контролю за його поведінкою.

З огляду на те, що суд прийшов до
висновку про звільнення підсудного від
відбування основного покарання з
випробуванням, то додаткове покарання
у виді конфіскації майна не
застосовується, оскільки ст. 77 КК
України передбачено вичерпний перелік
додаткових покарань, що можуть бути
призначені у такому випадку, серед яких
конфіскація майна відсутня.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 19 Постанови від 24.10.2003 року
№ 7 (із подальшими змінами) «Про
практику призначення судами
кримінального покарання» при
прийнятті такого рішення щодо
застосування додаткового покарання у
виді конфіскації майна посилатися на
ст. 69 КК України не потрібно.

Питання про речові докази слід
вирішити у відповідності до вимог ст. 81
КПК України.

Речові докази по справі, що знаходяться
на зберіганні в камері зберігання
прокуратури Личаківського району м.
Львова -ватні тампони із змивами лівої
та правої руки ОСОБА_2, ватні тампони із
змивами з ручки з зовнішньої та
внутрішньої сторони дверей кабінету,
медичні гумові рукавиці, в яких
проводилися зняття змивів з рук,
медичні гумові рукавиці, в яких
помічалися кошти в приміщенні
Шевченківського РВ, тампон із зразком
спецхімречовини «Промінь-1» - слід
знищити.

Речовий доказ по справі, що знаходиться
на зберіганні в камері зберігання
прокуратури Личаківського району м.
Львова -гроші, а саме банкноту
номіналом 100 доларів США серії ВВ 05232851 -
слід повернути законному володільцю
потерпілому ОСОБА_3.

Речові докази по справі, що знаходяться
на зберіганні в камері зберігання
прокуратури Личаківського району м.
Львова та є власністю підсудного
-мобільний телефон «Соні Еріксон»та
картка до нього, належні ОСОБА_2, штани
ОСОБА_2, дві банкноти номіналом по п'ять
гривень (ГЙ 7073691, ЛБ 9607575) -слід повернути
власнику ОСОБА_2.

Речовий доказ по справі, що
знаходиться на зберіганні при
матеріалах кримінальної справи
-відеокасета з відеозаписом (міні DV)
-слід залишити при матеріалах
кримінальної справи № 1-23/11
(а.с.7,63,94-Т.1,а.с.101-Т.2).

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст. 368 ч.2 КК
України (в редакції чинній на час
вчинення злочину) та призначити
покарання у вигляді 5 (п'яти) років
позбавлення волі, з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані із
здійсненням функцій представника
влади строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбування основного покарання з
випробуванням, призначивши йому
іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_2 обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти про зміну місця
проживання, та періодично з'являтися
для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

За ст. 364 ч.3 КК України (в редакції
чинній на час вчинення діяння) ОСОБА_2
-виправдати.

Строк відбуття основного покарання
засудженому рахувати з моменту
проголошення вироку.

Строк відбуття додаткового покарання
засудженому рахувати з моменту
набрання законної сили вироком.

Речові докази по справі, що знаходяться
на зберіганні в камері зберігання
прокуратури Личаківського району м.
Львова -ватні тампони із змивами лівої
та правої руки ОСОБА_2, ватні тампони із
змивами з ручки з зовнішньої та
внутрішньої сторони дверей кабінету,
медичні гумові рукавиці, в яких
проводилися зняття змивів з рук,
медичні гумові рукавиці, в яких
помічалися кошти в приміщенні
Шевченківського РВ, тампон із зразком
спецхімречовини «Промінь-1» - знищити.

Речовий доказ по справі, що знаходиться
на зберіганні в камері зберігання
прокуратури Личаківського району м.
Львова -гроші, а саме банкноту
номіналом 100 доларів США серії ВВ 05232851 -
повернути законному володільцю
потерпілому ОСОБА_3.

Речові докази по справі, що знаходяться
на зберіганні в камері зберігання
прокуратури Личаківського району м.
Львова та є власністю підсудного
-мобільний телефон «Соні Еріксон»та
картка до нього, належні ОСОБА_2, штани
ОСОБА_2, дві банкноти номіналом по п'ять
гривень (ГЙ 7073691, ЛБ 9607575) -повернути
власнику ОСОБА_2.

Речовий доказ по справі, що знаходиться
на зберіганні при матеріалах
кримінальної справи -відеокасета з
відеозаписом (міні DV) -залишити при
матеріалах кримінальної справи № 1-23/11.

Запобіжний захід засудженому до вступу
вироку в законну силу залишити
попередньо обраний -підписку про
невиїзд.

На вирок може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Львівської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення через Личаківський
районний суд м. Львова.

Суддя:
Леньо С. І.