АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/178/15 р. Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: примусові заходи виховного характеру Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року лютого місяця «12» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурораОСОБА_6
Захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000938, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою щодо
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новонаталівка
Чаплинського району Херсонської області, жителя
АДРЕСА_1 ,
застосовано примусовий захід виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк три роки.
Тримання малолітнього ОСОБА_10 в приймальнику-розподільнику для дітей залишено без зміни.
Вказано на рахування початку строку примусового заходу виховного характеру з 01 серпня 2014 року.
Як встановив суд першої інстанції ОСОБА_10 07 липня 2014 року близько дванадцятої години разом з неповнолітньою ОСОБА_11 проникли до будинку по АДРЕСА_2 і вчинили крадіжку майна ОСОБА_12 на суму 650 гривень.

На місцевого вирок суду прокурор ОСОБА_8 і захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, у яких, не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини провадження, покликається на незаконність ухвали суду першої, зокрема
· прокурор вказує, що судом помилково визначено рахувати початок строку примусового заходу виховного характеру з 01 серпня 2014 року та зазначив про вчинення ОСОБА_10 злочину замість суспільно-небезпечного діяння. Просить ухвалу змінити, виключити з її резолютивної частини вказівку про рахування початку строку відбування примусового заходу виховного характеру ОСОБА_10 з 01 серпня 2014 року та уточнити мотивувальну частину ухвали, вказавши, що ОСОБА_10 вчинив не злочин а суспільно-небезпечне діяння.

· захисник ОСОБА_7 також посилається на помилковість висновку суду про вчинення ОСОБА_10 злочину, зокрема і вчинення його повторно. Крім того, суд, визначаючи строк примусового заходу виховного характеру, помилково вказав, що раніше застосований до малолітнього аналогічний захід не дав результатів так як суспільно небезпечне діяння, яке є предметом розгляду у цьому провадженні, вчинені малолітнім ще до застосування до нього примусового заходу виховного характеру 01 серпня 2014 року. Просить ухвалу суду змінити, виключивши з її мотивувальної частини вказівку суду про наявність в діях ОСОБА_10 кваліфікуючої ознаки повторність вчинення крадіжки та скоротити строк направлення малолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на строк 2 роки.
Заслухавши міркування прокурора і захисника про необхідність зміни ухвали з наведених в апеляційних скаргах підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і захисника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 413 КПК України підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Судове провадження щодо ОСОБА_10 здійснювалося судом в порядку, передбаченому параграфом 2 Глави 38 КПК України, тобто застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності. За змістом ст. 22 КК України суб`єктом злочину, передбаченого ст. 185 КК України, є особа, що вчинила злочин у віці від чотирнадцяти років. Як видно з матеріалів кримінального провадження станом на 07 липня 2014 року ОСОБА_10 мав вік 13 років, тобто він не є суб`єктом злочину у зв`язку з чим його діяння не утворюють складу злочину. У такому разі суд не мав підстав визнавати малолітню особу винуватою у вчиненні крадіжки, зокрема і вчинення такого злочину повторно, як правильно вказують в апеляційних скаргах як прокурор так і захисник.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності вказівки суд про визначення строку відбування ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру починаючи з 01 серпня 214 року. За текстом ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 01 серпня 2014 року щодо ОСОБА_10 за вчинення суспільно небезпечних діянь застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк два роки. У цей же день з метою забезпечення виконання ухвали суду ОСОБА_10 був поміщений до приймальник розподільника для дітей, а згодом був направлений до Комишуваської загальноосвітньої школи соціальної реабілітації в запорізькій області де знаходиться і по цей час. Суспільно небезпечне діяння, що стало предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_10 вчинив до 01 серпня 2014 року і при умові розгляду кримінальних проваджень в одному судовому провадженні малолітній ОСОБА_10 не міг бути направлений до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків на строк більше ніж три роки. При таких обставинах, врахування фактично судом принципів, визначених ч. 4 ст. 70 КК України, є справедливим.
Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності зменшення строку перебування ОСОБА_10 у спеціальній навчально-виховній установі для дітей і підлітків не можуть братися до уваги. ОСОБА_10 загалом, з урахуванням фактичних обставин, встановлених цією ухвалою та ухвалою від 01 серпня 2014 року, вчинив ряд суспільно небезпечних діянь. Як правильно встановив суд, до вказаних рішень суду щодо ОСОБА_10 уже застосовувалися примусові заходи виховного характеру, а саме ухвалою Скадовського районного суду від 05 грудня 2013 року щодо ОСОБА_10 також застосовувалися примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд педагогічного колективу Скадовської школи-інтернат на три роки. Разом з тим, такі заходи виховного характеру не дали позитивного результату.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_10 змінити, виключивши з її мотивувальної частини вказівки суду про вчинення ним злочину крадіжки за ознакою повторності її вчинення. Вказати, що ОСОБА_10 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В решті ухвалу місцевого суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження на протязі трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя