Справа № 509/1488/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
с участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі матеріали подання заступника начальника кримінально-виконавчої інспекції Овідіопольського МРВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясеня, Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В :
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2013 р. ОСОБА_6 був засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 п. 2 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
В поданні заступника начальника КВІ ставиться питання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання та направлення його у місця позбавлення волі у зв`язку з тим, що він не з`являється на виклики до кримінально-виконавчої інспекції і взагалі невідоме його місце перебування на сьогоднішній день
В судовому засіданні представниця КВІ подання підтримала.
Прокурор просив відмовити в задоволенні подання у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні засудженого ОСОБА_6 і не встановлення його місцезнаходження органами КВІ.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали подання і особової справи № 51/2014, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 1 статті 164 КВК України передбачено - Кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом ; вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції ; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.
Одночасно, ч. 6 ст. 166 КВК України передбачено, що особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством.
Розділом 6 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України № 270/1560 від 19.12.2003 р. та Зареєстрованого в Мінюсті України 09.01.2004 за № 16/8615 (Із змінами, внесеними згідно з Наказами Державного департаменту України з питань виконання покарань N 247/496 від 23.09.2008 N 283/363 від 05.08.2010) передбачено :
6.1. Якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку (на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі початкові розшукові дії:
6.1.1. Опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання.
6.1.2. Через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи.
6.2. Направляє запити:
6.2.1. За місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи.
6.2.2. До адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради.
6.3. Перевіряє:
6.3.1. Медичні установи за місцем проживання, морги (чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину).
6.3.2. За обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).
6.4. Початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.
6.5. Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.
Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.
6.6. Зниклим з місця проживання визнається засуджена особа, місцезнаходження якої не встановлено протягом 30 днів у результаті проведення інспекцією початкових розшукових заходів.
6.7. Копії подання та матеріалів початкових розшукових заходів долучаються до особової справи засудженої особи, як і всі інші матеріали, що надходять після цього.
6.8. У разі потреби працівнику органів внутрішніх справ надаються копії інших документів, що містяться в особовій справі засудженої особи, яка розшукується.
6.9. Після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
6.10. У разі встановлення місцезнаходження засудженої особи, яка розшукувалась і проживає в іншому регіоні (за відсутності ухилення від відбування покарання), працівник інспекції негайно надсилає запит про це до підрозділу інспекції за її новим місцем проживання з вимогою негайно перевірити місце проживання засудженої особи і за потреби зробити запит для направлення її особової справи.
6.11. Після отримання такого запиту працівник інспекції протягом десяти днів проводить перевірку і у разі позитивного результату робить запит про направлення на його адресу особової справи засудженої особи.
6.12. В особовій справі особи, яка перебуває в розшуку, мають бути: копія постанови про оголошення розшуку із зазначенням номера розшукової справи, довідки про стан розшуку засудженої особи через кожні шість місяців.
6.13. Особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством (частина 6 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Вироком суду на ОСОБА_6 був покладений обов`язок, передбачений ч. 1 п. 2 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Будь-яких інших обов`язків на ОСОБА_6 судом не було покладено і кримінально-виконавчою інспекцією.
В поданні йдеться про те, що ОСОБА_6 в серпні 2014 року повідомив телефоном інспектора КВІ про намір змінити місце проживання, що не знайшло свого підтвердження при перевірці вказаної інформації.
В судове засідання, представниця КВІ не забезпечила явку засудженого ОСОБА_6 і повідомила суд, що КВІ до сьогодні не встановлено місце проживання чи перебування засудженого ОСОБА_6 .
На думку суду, саме по собі не проживання ОСОБА_6 за зазначеною у вироку суду адресою - не може бути підставою для скасування звільнення з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, враховуючи його не доставку в судове засідання представницею КВІ. У цьому випадку, з огляду на вищевикладені норми Закону, посадові особи КВІ зобов`язані вжити відповідних заходів через органи МВС щодо розшуку засудженого, встановлення його місця перебування, чого не було зроблено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення подання кримінально-виконавчої інспекції відсутні.
Керуючись ст.ст. 78,537 КПК України, ст.ст. 164,166 КВК України,«Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України № 270/1560 від 19.12.2003 р., суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні подання заступника начальника кримінально-виконавчої інспекції Овідіопольського МРВ КВІ УДПтСУ в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясеня, Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1