Справа № 11-а-833 Головуючий у суді 1 інстанції - ПЕТРОВ А О.Ф.
- ч. ч. 2, 3 ст. 185,
ч. 2 ст. 186, Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

06 листопада
2007 року Судова колегія апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

головуючого
судді - ОСЄТРОВА В.І.,

суддів- КАДЕГРОБ
А.І., БОРЩА B.C.,

за участю
прокурора -СОЛОМОНОВА М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляцію засудженого ОСОБА_1 на
вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13
квітня 2007 року, було засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Бобринець,
Кіровоградської області, українця, гр.

України, освіта базова середня, неодруженого,
не працюючого, жителя

м. Олександрія,
Кіровоградської області,
АДРЕСА_1, судимого:

- 30
січня 2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за
ч.3 ст.
185 КК України до З років позбавлення волі з іспитовим строком на 2
роки;

03 липня
2003 року тим-же судом за ст. 190 ч. 2,
71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 13 червня 2006 року після відбуття
строку покарання,

за ч.
2 ст.
185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.
185 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст.
186 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст.
190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. . 70 ч. 1 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення
волі.

Вказаним вироком
суду вирішено питання відносно речових доказів,
судових витрат та цивільних позовів по справі.

Вироком суду
ОСОБА_1 було визнано винним та засуджено за те,
що він:

08 жовтня 2006
року близько 10 години повторно, шляхом
вільного доступу, проник у приміщення
роздягальні ДЮФК «Кристал-Аметист» в м. Олександрії по вул. .

Лугопарковій, звідки таємно викрав мобільний телефон
«Сіменс CFX-65» із стартовим пакетом «Джине» та сумою грошей на
рахунку, які належали потерпілому
ОСОБА_2, на
загальну суму 583, 50 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

27
жовтня 2006 року близько 16 годин повторно,
шляхом вільного доступу, зайшов у
двір домоволодіння АДРЕСА_2 в м.
Олександрії, звідки таємно викрав
зварювальний апарат та мідний кабель у потерпілого ОСОБА_3 на. загальну суму
610 грн., якими розпорядився на власний
розсуд.

09
листопада 2006 року близько 10 годин повторно,
шляхом вільного доступу проник в кабінет № 209 загальноосвітнього
навчального закладу № 2 в м. Олександрії
по вул. . Пролетарській, 1, звідки таємно викрав 2 ключі, потім,
шляхом підбору вказаних ключів,
проник в кабінет № 223, звідки
таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 689, 40 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

В той-же день близько 12 години повторно,
шляхом вільного доступу, проник в
кабінет реєстратури приміщення протитуберкульозного диспансеру в м. Олександрії,
звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 559, 50
грн., яким розпорядився на власний
розсуд.

12
листопада 2006 року близько 12 години повторно, шляхом обману потерпілої ОСОБА_6, яка знаходилася на своєму робочому місці в
магазині «Коровай», розташований в
м. Олександрії по пр. Леніна, 109. Під вигаданим приводом, засуджений попросив потерпілу дати йому її
мобільний телефон зателефонувати, маючи
на меті заволодіти телефоном і потерпіла під впливом обману передала йому свій
телефон марки «Сіменс с 75»
вартістю 580, 75 грн., яким засуджений
розпорядився на власний розсуд.

13
листопада 2006 року близько 14 годин 30 хвилин, діючи повторно, зустрівши біля будинку АДРЕСА_3в м. Олександрії свого знайомого ОСОБА_7 шляхом
обману, під вигаданим приводом
зателефонувати, а в дійсності маючи намір
на заволодіння телефоном потерпілого,
попросив у останнього мобільний телефон марки «LG F 7250 Т»
вартістю 800 грн., з яким зник і
розпорядився майном потерпілого на власний розсуд.

В той-же
день близько 16 годин 30 хвилин, діючи
повторно, перебуваючи в магазині
«П'ятачок», який розташований в м. Олександрії по вул. Першотравневій, № 51,
шляхом обману під вигаданим приводом зателефонувати, а в дійсності маючи на меті викрадення
телефону, попросив у знайомої своєї
матері ОСОБА_8 її мобільний телефон.
Потерпіла ОСОБА_8 під впливом обману
передала свій мобільний телефон марки «NOKIA
1100» вартістю 277, 75 грн. засудженому,
який направився з телефоном до виходу із магазину. В цей час на нього
звернула увагу потерпіла і стала вимагати повернення їй телефону, але ОСОБА_1,
усвідомлюючи що його дії помічені потерпілою, ігнорував її вимоги і продовжив свої злочинні
наміри, відкрито заволодівши майном
потерпілої, яким розпорядився на власний
розсуд.

В своїй апеляції
засуджений ОСОБА_1, просить вирок суду
змінити, а кримінальну справу направити
новий судовий розгляд, оскільки
вважає, що вирок суду постановлено з
порушеннями норм матеріального та процесуального права, виводи суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Вказує, що судом першої
інстанції була дана неправильна оцінка показам свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Вважає,
що судом неправильно були кваліфіковані
його дії за ст. 186 ч.
2 КК України,
тоді як він
вважає необхідно

кваліфікувати
його дії за ст. 190 ч. 1 КК України по епізоду викрадення
мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_8 ,
оскільки вона не бачила як він викрадає телефон і не гукала його. Також
не визнає своєї вини по епізоду крадіжки свар очного апарату, оскільки ніхто не бачив як він вчиняв
крадіжку, а він лише допомагав продати
апарат.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який вважає вирок законним та
обґрунтованим, а тому просить залишити
апеляцію засудженого без задоволення, а
вирок суду без змін; доводи засудженого,
який підтримав доводи своєї апеляції та доповнень до неї, вивчивши матеріали кримінальної справи та
апеляції, судова колегія доходить
наступних висновків.

Вина
засудженого ОСОБА_1 у вчинені ним інкримінованих йому злочинів в повному обсязі
доведена крім повного визнання самим засудженим своєї вини на досудовому
слідстві та частковому визнанні своєї вини на судовому слідстві, також матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції: показами
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_2, свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_11,
ОСОБА_9, ОСОБА_15,
та іншими матеріалами справи.

Доводи засудженого викладені ним в своїй апеляції та доповненнях до
апеляції стосовно не визнання своєї вини по епізодам заволодіння майном
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3
та перекваліфікації його дії по епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_16
на ст.
190 ч. 1 КК України не знайшли свого підтвердження доказами по справі і
спростовуються матеріалами справи.

Так, по епізоду викрадення у потерпілого ОСОБА_3
електрозварювального апарату вина засудженого в повному обсязі доведена: заявою
потерпілого від 27.10.2006 року про крадіжку з двору його домоволодіння
електрозварювального апарату; показами потерпілого, який пояснив,
що у нього 27.10.2006 року із двору викрали електрозварювальний апарат
коли він на деякий час відлучився із двору,
а пізніше він дізнався, що
вказаний апарат купив ОСОБА_11
у двох хлопців; показами свідка ОСОБА_13,
яка підтвердила покази потерпілого; показами свідка ОСОБА_14 про
те, що він бачив як ОСОБА_1 з іншим
хлодцем несли на трубі зварювальний апарат по вул. . Толстого в м. Олександрії і зупинилися біля будинку
ОСОБА_11; показами свідка ОСОБА_11 який вказав,
що в кінці жовтня 2006 року ОСОБА_1 разом із невідомим йому хлопцем
прийшов до нього додому і запропонував придбати зварювальний апарат та кабель
до нього. Пропозицію відносно ціни та в цілому розмову вносив ОСОБА_1
Зварювальний апарат був невеликих розмірів,
але важкий і, на його думку, підняти його одній особі було б не під силу.

По епізоду
відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_12 вина засудженого
доведена в повному обсязі: заявою ОСОБА_12;
показами потерпілої ОСОБА_12 яка зазначила,
що вона знаходилася на робочому місці в магазині «П'ятачок» в м. Олександрії і до неї підійшов ОСОБА_1, якого вона знала раніше, і попросив дати йому свій мобільний телефон, оскільки йому терміново було потрібно
зателефонувати комусь, а також попросив
витягнути із телефону свою сим карту,
оскільки у нього є своя. Вона витягла свою сим карту із телефону і дала
йому свій мобільний телефон. Після чого він відійшов трохи в сторону, а вона продовжувала обслуговувати
покупців, які були в магазині, - при
цьому продовжуючи спостерігати за засудженим.
Через декілька хвилин він почав відходити і потім вона помітила, що той вийшов із магазину. Вона вибігла за
ним слідом на вулицю і стала йому кричати щоб він повернув їй телефон, той бачив її , але не повернув їй телефон. Покази потерпілої
чіткі та

послідовні
були як в ході досудового слідства так і в ході судового слідства. Вказані
покази потерпілої підтвердив і сам ОСОБА_1в ході досудового слідства (а.с.
174-175)

По епізоду
викрадення мобільного телефону, що
належав потерпілому ОСОБА_2 • вина засудженого в повному обсязі доведена, як
показами самого
засудженого, даного ним на досудовому
слідстві (а.с. 200-202, 249),
так і показами потерпілого ОСОБА_2, свідка ОСОБА_15 та іншими матеріалами справи.

Враховуючи
вищенаведене, колегія судців
вважає, що доводи засудженого , викладені ним в апеляції та доповненнях до
неї не знайшли свого підтвердження доказами,
а тому апеляція задоволенню не підлягає в цій частині. Крім того, вивчивши матеріали справи, судова колегія не знайшла підтвердження
доводів засудженого щодо порушення під час розгляду справи в суді першої
інстанції нори матеріального та процесуального права, а тому вважає необхідним вирок суду залишити
без змін, а апеляцію - без задоволення.

Кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_1 за
ст. 185 ч. 2, 3,
ст. 186 ч. 2 , ст.
190 ч. 2 КК України судова колегія визнає об"єктивною і такою, що відповідає матеріалам кримінальної справи.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 362-365 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого
ОСОБА_1на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 13 квітня 2007 року відносно нього - залишити без задоволення, а вказаний вирок - без змін.