ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року м. Київ

Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого
- судді Тютюн Т.М.

при
секретарі Снісар Т.В.,

за участю
прокурора Голуба О.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, неодруженого,
непрацюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
судимого: 1) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10.04.2003 року за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення
волі, звільненого від відбування
покарання з випробуванням на підставі
ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 2) вироком Оболонського
районного суду м. Києва від 21.10.2003
року за ч.3 ст. 185 КК України на
підставі ст. 71 КК України на 3 роки 6
місяців позбавлення волі; 3) вироком Оболонського районного суду м. Києва від 6.02.2007 року за ч.2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України на 2 роки 3 місяці
позбавлення волі, звільненого від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 15,
ч.3 ст. 186 КК України,

установив:

30 червня
2007 року о 18 годині ОСОБА_1 з метою повторного таємного викрадення чужого
майна, поєднаного з проникненням у
приміщення, за допомогою ломика зламав
вхідні двері загального коридору АДРЕСА_1. Проникши всередину коридору, ОСОБА_1 повторно таємно викрав звідти
велосипед "Ardis" вартістю 750 гривень, належний ОСОБА_2, і направився до виходу. Дії ОСОБА_1, розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілою, яка вийшла з квартири і застала ОСОБА_1 на
місці вчинення злочину. ОСОБА_2,
звертаючись до ОСОБА_1, вимагала повернути велосипед та схопилася за нього, заважаючи останньому. ОСОБА_1, усвідомлюючи,
що його викрито під час таємного викрадення чужого майна і для
потерпілої зрозумілий характер його дій,
продовжив злочинні дії,
направлені на утримання майна, не
випускав велосипед з рук, неодноразово
смикав його, роблячи спроби вихопити з
рук ОСОБА_2 та відкрито заволодіти ним.
Проте ОСОБА_1 злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_2 стала кликати на допомогу, і він з місця вчинення злочину втік.

У
судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що ЗО червня 2006 року близько 12 години
прибув до будинку на вул. Л. Гавро в
м. Києві, номеру якого не пам'ятає, на замовлення, оскільки працював електриком. Він довго чекав, але двері не відчиняли і замовлення не
вдалося виконати. Оскільки перебував у тяжкому матеріальному становищі і грошей
не було взагалі, вирішив вчинити
крадіжку чужого майна із загального коридору,
щоб у подальшому майно продати та використати гроші на власні потреби. З
цією метою він зайшов у АДРЕСА_2,
піднявся ліфтом на 16-ий поверх і сходами спускався, роздивляючись, що можна викрасти. Близько 18 години на 10-ому поверсі через
щілину в дверях загального коридору помітив велосипед. За допомогою
ломика, який був при собі з
інструментами, він зламав ці двері, забрав велосипед і направився до ліфту. Коли
стояв біля ліфту, хтось вийшов з
квартири, тоді він взяв велосипед і
намагався втекти з ним сходами. В цей час до нього підійшла жінка, яка стала кричати, вимагаючи повернути велосипед, і руками вчепилася за сідло. Він декілька
разів смикнув велосипед, намагаючись
забрати його, але жінка кликала на
допомогу і він втік. Після цього ховався в цьому ж під'їзді між 2-им та 4-им
поверхами і бачив, як чоловік потерпілої
виходив на вулицю з цим велосипедом.
Коли чоловік повернувся у під'їзд,
він вийшов з будинку і був затриманий.

Враховуючи
те, що підсудний не оспорює фактичні обставини
справи і судом встановлено, що він
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду
та роз'яснивши їм положення ст. 299 КПК
України, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів у справі.

Суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена повністю,
та кваліфікує його умисні дії за ч.2
ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України як закінчений замах на
відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений повторно, поєднаний з
проникненням в приміщення, оскільки
підсудний виконав усі дії, які вважав
необхідними для доведення злочину до кінця,
але злочин не було закінчено з причин,
що не залежали від його волі.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд
враховує, що він вчинив умисний тяжкий
злочин, особу підсудного, який неодноразово притягувався до
кримінальної та адміністративної відповідальності, офіційно не працює і не має постійного
заробітку, за місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Суд
призначає ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що тільки покарання, яке полягає в ізоляції, буде необхідним й достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи
те, що ОСОБА_1, якого було звільнено від відбування покарання
за попереднім вироком з випробуванням,
вчинив злочин в період іспитового строкуй відповідно до ст.
ст. 71, 78 КК України до
призначеного покарання йому слід частково приєднати покарання за вироком
Оболонського районного суду м. Києва від
6.02.2007 року.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 321, 323, 324 КІЖ України, суд

засудив:

ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 15, ч.3
ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.

На
підставі ст. 71 КК України до
призначеного ОСОБА_1 покарання частково приєднати невідбуте покарання за
вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 6.02.2007 року і за сукупністю вироків остаточно визначити
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки 1 /один/
місяць.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 обчислювати з 30 червня 2007 року.

Речові
докази - ніж, ножиці по металу, стамеску,
викрутки в кількості 3 штуки,
рукавички, кліпці, напилок,
ізоляційну стрічку, наждачний
папір, полотно для різки по металу, плоскогубці,
молоток, цвяходер, належні ОСОБА_1 і передані на зберігання в
камеру зберігання речових доказів Оболонського РУ ГУ МВС України в
м. Києві (квитанція № 008665), - знищити; велосипед "Ardis", належний потерпілій ОСОБА_2 і переданий їй на
зберігання, - залишити ОСОБА_2

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без зміни -тримання
під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань
виконання покарань.

На вирок
може бути подано апеляцію до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.