справа № 208/9101/14-к
№ провадження 1-кп/208/511/14
ВИРОК
Іменем України
30 грудня 2014 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
представника кримінальної міліції Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7
представника служби у справах дітей виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська в Дніпропетровській області ОСОБА_8
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, навчається у Дніпродзержинському вищому професійному училищі, група ПМТ 9-14, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
суд
02 жовтня 2014 року приблизно об 1130 годин, неповнолітній ОСОБА_4 , проходячи повз будинок АДРЕСА_2 помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який у правій руці тримав гаманець чорного кольору (майнової цінності не має), в якому знаходились гроші у сумі 3000 (три тисячі) гривень. В цей момент у неповнолітнього ОСОБА_4 виник раптовий умисел, спрямований на відкрите, шляхом ривку, із корисливого мотиву, викрадення зазначеного вище гаманця.
Реалізовуючи свій раптовий умисел, спрямований на відкрите, шляхом ривку, із корисливого мотиву, викрадення гаманця, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 65 по пр. Леніна, діючи умисно, цілковито усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, неповнолітній ОСОБА_4 лівою рукою вихопив із правої руки ОСОБА_9 гаманець із грошима у сумі 3000 (три тисячі) гривень. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення та отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, неповнолітній ОСОБА_4 побіг у напрямку будинку АДРЕСА_3 , забіг у двір зазначеного будинку, де з поля зору потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 зник. В цей час у дворі зазначеного будинку ОСОБА_4 наздогнав потерпілий ОСОБА_9 , затримав та забрав в нього свій гаманець із грошима у сумі 3000 (три тисячі і гривень, які знаходилися в ньому.
Вищезазначеними діями неповнолітній ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 3000 (три тисячі) гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив суду наступне: 02 жовтня 2014 року, проходячи біля одного з будинків, розташованих по пр. Леніна, він помітив незнайомого йому чоловіка, який у правій руці тримав гаманець. Підійшовши до хлопця, він рукою вихопив і руки незнайомого хлопця гаманець, З викраденим гаманцем, він побіг пр. Леніна та забіг у двір одного з будинків, де його наздогнав чоловік, як потім йому стало відомо той був брат потерпілого, та забрав у нього свій гаманець із грошима у сумі 3000грн., які знаходилися в ньому.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, що дане кримінальне правопорушення він вчинив будучи неповнолітнім.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1