Справа № 1-31/10
Провадження №-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2010 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кибич І.А.

при секретарі Рошка Л.Ю.

з участю прокурора Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, тимчасово не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи зобовязаний згідно рішення Вижницького районного суду від 25.12.2003 року, (виконавчий лист №2-318/2003 від 25.12.2003 року) сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак ОСОБА_1 являючись працездатним з 18 червня 2007 року злісно ухиляється від виконання рішення суду по сплаті аліментів, що призводить до соціальної незахищеності та порушення прав дітей. Внаслідок злісного ухилення по сплаті аліментів станом на 01.11.2009 року заборгованість становить 8829 (Вісім тисяч вісімсот двадцять девять) гривень 48 (Сорок вісім) копійок.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обємі, згідно предявленого обвинувачення, підтвердивши, що дійсно йому відомо і він усвідомлює, що він згідно рішення суду та виконавчого листа зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Не сплачував аліменти в звязку з тим, що не було постійної роботи. В подальшому зобовязався сплачувати аліменти. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, його вина доведена і підтверджується зібраними по справі доказами.

Враховуючи те, що підсудний не оспорює фактичні обставини справи, погоджуються з ними в повному обємі і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм зміст та правові наслідки застосування ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Таким чином, суд вважає, що, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудного за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки підсудний вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний підсудним злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного, згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав в повному обємі, щиро розкаявся у вчиненому злочині, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без реального відбування покарання і до нього доцільно застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,?

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, протягом строку випробування періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя: І. А. Кибич