НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/326/15-к
Провадження № 1-кп/0182/286/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 0002517 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ялта, АРК Крим, гр. України, з середньою освітою, не одружений, не працює, проживає і реєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.03.2007 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 186ч.2, КК України до 4 років позбавлення волі, ст.104 КК України 1 рік,

11.12.2009 року Нікопольським міським судом за ст.ст. 296 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

09.08.2013 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, ст..ст. 75,76 КК України 2 роки,

за правовою кваліфікацією ст.185 ч.2 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2013 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що в кімнаті на ліжку, під подушкою лежить кредитна картка «Приватбанку», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно повторно, умисно, шляхом вільного доступу викрав кредитну банківську картку, з якої цього ж дня зняв грошові кошти у сумі 2700 гривень. А також зі столу в кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-E1200ZKMSEK вартістю 199 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 50 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, який належить ОСОБА_4 . Внаслідок чого завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2950 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав свою вину і пояснив, що він в грудні 2012 року звільнився з місць позбавлення волі і став проживати по сусідству з потерпілим ОСОБА_4 . Конфліктів з ним не було та особливо вони не спілкувалися. Приблизно в березні, він помітив, що сусід ОСОБА_4 перебуває у стані сп`яніння і запросив його зайти в кімнату. Він помітив, коли толй роздягався, що він поклав картку банківську під подушку разом з кодом і вийшов з кімнати. Він скористався його відсутністю та забрав банківську картку. При цьому зі столу взяв мобільний телефон потерпілого з метою використання для здійснення банківської операції з карткою, оскільки на телефон прийшов код доступу в банкоматі. Він зняв гроші у сумі 2700 гривень, які витратив на власні потреби. Картку без грошей підкинув сусіду під килимок, а мобільний телефон віддав своєму брату, який заклав його в ломбард. Стверджує, що не пояснював де він взяв телефон та кому він належить просто дозволив брату витратити кошти одержані від реалізації цього телефону. В скоєному щиро кається та просить призначити мінімальне покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він одружується та виховує малолітню дитину.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинуваченого, враховує те, що він приймає участь у вихованні малолітньої дитини, потерпілий не наполягає призначенні покарання,пов`язаного з позбавленням волі, вважаю, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відповідним до вчиненого та його наслідків буде призначення покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст. 75,76 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.ст.75, п.2,3 ст.76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме протягом визначеного іспитового строку не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Відповідно до ст.70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 09 серпня 2013 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст.ст.75, п.2,3 ст.76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме протягом визначеного іспитового строку не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 за вказаним провадженням не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :