Справа № 1-168/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007р. м.Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого-судді Бейка М.А.

секретаря Семчук Л.Я.

з участю
прокурора Орищенка І.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвину­вачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
жительки АДРЕСА_1, українки, позапартійної, освіта 10 класів, ніде не
працює, учениці 10 класу
Калуської ЗОНІ 1-3 ступенів
№ 10, не
одруженої, раніше не судимої, урядових нагород не має, громадянки України, за
ст.285 ч. 1 КК
України, суд -

встановив:

що підсудня
неповнолітня ОСОБА_5 скоїла таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_2 Злочин
скоєно при слідуючих обставинах:

30
березня 2007 року
підсудня ОСОБА_5 біля 17
год. перебу­ваючи у фітнес-клубі „Велнес" в м.Калуші по вул.Євшана в
роздягальні клу­бу помітила мобільний телефон в кишені куртки потерпілої
ОСОБА_2 і скориставшись, що біля неї нікого не було таємно викрала мобільний те­лефон
марки „Моторола-РАЗР-ВЗІ" вартістю 1115
грн. 30 коп.,
сім-карту вартістю 10 грн., на
рахунку якої було 13 грн.
Після цього продала викраде­ний телефон ОСОБА_6 за 250 грн. і гроші
потратила на власні потреби. Підчас досудового слідства підсудня відшкодувала
потерпілій заподіяні збитки.

В
судовому засіданні підсудня ОСОБА_5 свою вину в скоє­ному злочині визнала
повністю і пояснила, що дійсно 30.03.2007 року пере­буваючи у роздягальні
фітнес-клубу „Велнес" помітила мобільний телефон в куртці потерпілої
ОСОБА_2 і скориставшись, що там нікого не бу­ло викрала мобільний телефон,
якого продала згодом ОСОБА_6 за 250 грн. В скоєному розкаюється і просить її
суворо не карати, так як не відшко­дувала потерпілій і просить обмежитись дослідження
доказів її показаннями.

Судом
дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом підсудньої ОСОБА_5
і думкою її законного представника ОСОБА_3, думкою потерпілої ОСОБА_2 і її
законного предс-

тавника ОСОБА_4, так як
підсудня повністю визнала свою вину в скоєному злочині і не бажає досліджувати
в судовому засіданні, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор
не заперечує проти цього. А тому суд визнав недоцільним дослідження доказів,
які ніким не оспорю -ються.

Таким чином суд
приходить до висновку, що вина підсудньої ОСОБА_5 в скоєному злочині доведена
повністю, а її злочинні дії за ст. 185
ч.1 КК України кваліфіковано вірно.

Призначаючи
покарання підсудній ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного, особу
підсудньої й обставини, які пом"якшують і обтяжують відповідальність.
Зокрема суд враховує, що підсудня судиться вперше, повністю визнала свою вину і
розкаюється в скоєному, тяжких нас­лідків від скоєного не наступило,
добровільно відшкодувала шкоду потерпі­лій і потерпіла просить її суворо не
карати, злочин скоїла будучи неповно­літньою, сприяла розкриттю злочину і її
посткримінальну поведінку , то її виправлення можливе без відбування покарання.
Так як на момент постанов­ления
вироку внаслідок бездоганної поведінки вона не потребує покарання. А тому
суд вважає, що у відповідності із ст.105 КК України слід до непов­нолітньої
підсудньої ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи виховного характеру з
передачею її під нагляд батьків.

На підставі
викладеного й керуючись ст.ст.323, 324
КПК України, суд-

засудив:

ОСОБА_5 визнати
винною за ст. 185 ч. 1 КК Ук­раїни й
призначити їй покарання 1
(один) рік позбавлення волі. У відповід­ності до ч.2 п.3 ст. 105 КК України
звільнити її від відбування покарання із застосуванням примусових заходів
виховного характеру з передачею її під нагляд батьків. ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Міру запобіжного
заходу попередньо обрану підписку про невиїзд залишити без зміни.

Вирок може бути
оскарженим до Івано-Франківського апеляцій -ного суду протягом 15
діб з часу проголошення.