Справа
№1- 104/2008 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2008 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вайнагій О.М.

з участю: прокурора - Цинайко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів справу про обинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою освітою, сезонного робітника, одруженого,
маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 188 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 05 березня 2008 року, близько 23 години, в с.Ділове, по
вул. Трибушанській, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою
змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зломавши вхідні двері в приміщення АТС Рахівського
центру електрозв'язку №8, таємно проникли у вказане приміщення, звідки, шляхом
демонтажу, викрали 8 багатоконтактних
координатних з'єднувачів, що є складовим обладнанням кабельної лінії
зв'язку с.Ділове, загальною вартістю 3500 гривень.

Вироком Рахівського районного суду від 12.07.2004 року ОСОБА_3 визнана
винною за ст.188 ч.2 КК України та засуджена до 5 років позбавлення волі, з
застосуванням ст.104 КК України , з іспитовим строком 2 роки.

Вироком Рахівського районного суду від 19.07.2005 року ОСОБА_2 визнаний
винним за ст.188 ч.2 КК України та засуджений до 5 років позбавлення волі.

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у скоєному визнав повністю
та показав суду. 06.03.2003 року разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, автомобілем, яким
керував ОСОБА_4, з м. Хуст поїхали до м. Рахів.
Потім приїхали в с. Ділове, де зупинилися біля будівлі АТС, де між ними виникла розмова про можливість
скоєння крадіжки. Хто саме запропонував скоїти крадіжку він не пам'ятає, так як
був випивший. ОСОБА_3 також пішла з ними. Підійшовши до АТС, вони потрапили в
середину будови, вхідні двері були відкритими, тому вони зайшли у приміщення, а
після у кімнату, де знаходилося обладнання АТС. ОСОБА_2 замкнув якісь провода,
тому що вони стали іскритися, тоді він зрозумів, що провода під напругою. Перелякавшись, що може щось
вибухнути, він ОСОБА_2 сказав, щоб вони йшли геть так як він боявся, щоб його
не вразило струмом. Але, ОСОБА_2 став вибрати з ящиків якісь блискучі деталі
схожі на дріт та пластини металічні розміром приблизно 2 см. на 20 см. Все це
він скидував на землю. Він та ОСОБА_3 вийшли з тієї кімнати на двір та стали
чекати коли вийде ОСОБА_2. Через декілька хвилин з АТС вийшов і ОСОБА_2 з
поліетиленовим пакетом, в якому були викрадені деталі з АТС.

Усі троє вони повернулися до автомобіля, який стояв на примикаючій вулиці,
нижче АТС. Вони посідали в автомобіль, і поїхали в Хуст. ОСОБА_4 вони нічого
про крадіжку не розповідали.

Доїхавши до с. Селище Хустського району, він запропонував піти на рибалку.
Ідучи туди, пакет з викраденими деталями залишили біля мосту через річку.
Порибаливши близько 4 годин, вони повернулися до мосту та виявили, що пакета в
тому місці де його заховали, не має. Тоді він зрозумів, що пакет хтось викрав.
Приблизно у жовтні-листопаді 2003 року, він працював в Пермській області, коли
йому стало відомо що його розшукує міліція. Він боявся повертатися додому, а
пізніше, внаслідок нещасного випадку,
який відбувся з ним на робочому місці, він отримав сильні опіки та тривалий час лежав в лікарні. Однак,
розуміючи, що все життя тікати від міліції не зможе, вирішив добровільно
здатися працівникам міліції, що він і зробив 08.05.2008 року. Фактично суму
цивільного позову по справі відшкодував він, хоч вироком суду стягнення було
покладене на ОСОБА_2. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не
карати.

Представник цивільного позивача ОСОБА_10 в судове засідання не з'явився,
однак надав заяву, у якій цивільного позову в даній справі не заявляє, у
зв'язку з повним відшдодуванням суми викраденого.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що він працює в Рахівському центрі зв'язку, на
посаді заступника начальника з питань технічної експлуатації. 06.03.203 року в зв'язку з тим, що не
працював зв'язок в АТС с. Ділове він приїхав щоб, виявити несправність. Коли
підійшов до вхідних дверей то побачив, що вони привідкриті. Під час візуального
огляду було встановлено, що викрадено струни з восьми багатоконтактних
координатних з'єднувачі, про що було відразу повідомлено працівників міліції.
Хто скоїв вказану крадіжку він не знає.

Свідок ОСОБА_6 показала , що 06.03.2003 року біля 9 години вона прийшла на
роботу в аптеку № 100 і побачила , що
вхідні двері відкриті. Про себе подумала, що їх відкрив хтось з працюючих в
даному приміщенні. Вже пізніше вона довідалася, що в ніч з 05.03.2003 року на
06.03.2003 року було скоєно крадіжку струн з АТС.

Свідок ОСОБА_7 ствердила, що 06.03.2003 року біля 9 години вона прийшла на
роботу в Діловецьке відділення ощадбанку де працює старшим контролером і
побачила, що двері в АТС відкриті. Вона подумала, що хтось проводить ремонт в
приміщенні АТС, тому окриком спитала, чи є хтось в АТС, однак їй ніхто не
відповів. Побачивши, що двері виламані, а
телефони не працюють вона зрозуміла, що щось сталося, тому повідомила
працівників міліції.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, допитані в ході досудового слідства, дали
покази, аналогічні до показів, даних свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 на досудовому слідстві ствердив, що дійсно він на початку
березня 2003 року по проханню ОСОБА_1 возив його та ОСОБА_2 в м. Рахів, по дорозі до них в приєдналася
дівчина на ім'я ОСОБА_3. Він зупинявся на прохання хлопців в с. Ділове
Рахівського району і чекав їх певний час. Куди вони всі троє відлучалися, йому
не відомо, однак, через декілька місяців потому, до нього прийшов ОСОБА_2 та
наказав, у випадку, якщо до нього прийдуть працівники міліції, щоб він не
розповідав про їхню поїздку.

Свідок ОСОБА_2 в ході досудового
слідства ствердив, що під час скоєння злочину підсудним ОСОБА_1 та його
друзями, він п'яний спав на задньому сидінні автомобіля і нічого не знає про
обставини скоєного злочину.

Дослідженими показами ОСОБА_3 та ОСОБА_2, даних ними в якості підсудних в
ході слухання кримінальних справ про їх обвинувачення за ст.188 ч.2 КК України,
які також показують на винність підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину.

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1 винність його доведена
перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

- Постановою про
порушення кримінальної справи від 09.03.2003 року по факту крадіжки з АТС с.
Ділове (а.с.1);

- Повідомленням начальника ЦЕЗ
№8 про вартість викраденого (а.с.23);

- Протоколом огляду місця події
приміщення Діловецької АТС від 06.03.2003 р. (а.с. 4-7);

- Протоколом огляду механічних
деталей, вилучених з місця події від 12.03.2003 р. (а.с.8-10);

- Постановою про виділення з
кримінальної справи в окреме провадження матеріалів стосовно ОСОБА_1,
постановою про зупинення попереднього слідства відносно ОСОБА_1 (а.с.57, 58);

- Вироками Рахівського районного
суду від 12.07.2004 року та 19.7.2005 року (а.с. 117-119, 120-123);

- Квитанцією №8 від12.05.2008 року,
згідно якої ОСОБА_1 добровільно сплатив 1750 гривень на відшкодування шкоди, спричиненої
злочином (а.с.127);

- Заявою цивільного позивача про
повне відшкодування збитків у даній справі та відсутністю цивільного позову до
ОСОБА_1 (а.с.128).

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства
вірно кваліфіковано за ст.188 ч.2 КК України, як викрадення шляхом демонтажу
обладнання електричних мереж вчинене за попередньою змовою групою осіб. Однак,
враховуючи, на день винесення вироку у даній справі ст. 188 КК України виключена з Кримінального
Кодексу України, тому дії підсудного суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України,
як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у
приміщення.

Цивільного позову не заявлено.

Судові витрати в сумі 50 гривень 14 копійок, що становить вартість витрат
за проведення дактилоскопічного дослідження слід стягнути з підсудного ОСОБА_1
на користь експертної установи.

Речових доказів у справі немає.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує як пом'якшуючі покарання
обставини те, що ОСОБА_1 раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
вину свою визнав та щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував
матеріальні збитки, завдані злочином, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей,
також суд приймає до уваги його позитивну характеристику по місцю проживання.

Обтяжуючими обставинами суд враховує те, що злочин ОСОБА_1 скоїв,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та за попередньою домовленістю в
групі осіб.

Приймаючи до уваги конкретні обставини даної справи, особу винного,
його щире розкаяння, ступінь суспільної
небезпеки скоєного діяння, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без
відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України він підлягає
звільненню від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання
- 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
покарання за цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає покладені на нього зобов'язання, передбачені
ст. 76 КК України : періодично з'являтися в орган кримінально-виконавчої
системи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Закарпатській області 50 (п'ятдесят)
гривень 14 копійок витрат за проведення дактилоскопічного дослідження,
переказавши вказані кошти на розрахунковий рахунок УДК в Закарпатській області
0411, МФО 812016, код 25575144.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних
справ апеляційного суду Закапатської
області через Рахівським районний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного
суду: Бліщ О.Б.