Справа № 131/29/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

сторони обвинувачення старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_3 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000097 від 4 грудня 2014 року із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 8 вересня 2014 року близько 9 год. 00 хв., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 351 від 4 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та отримати припис щодо вибуття до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які були видані уповноваженою особою в межах своїх повноважень із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, за змістом не суперечать чинному законодавству, та згідно яких ОСОБА_4 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , своїми діями підірвав боєготовність та боєздатність вказаної частини, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.402 ч.1 КК України.

Наведені вище визнані судом доведеними обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України, підтверджені в судовому засіданні показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення і пояснив, що вчинив його за обставин, як це зазначено в обвинувальному акті.

В цьому разі за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисників за приписом ч.3 ст.349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи в сукупності всі дослідженні в судовому засіданні докази у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ст.402 ч.1 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, а також інше умисне невиконання наказу.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжували б його покарання, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем свого проживання характеризується позитивно, одружений, має не утриманні неповнолітню дитину.

За таких обставин суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити передбачене законом покарання по ст.402 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування з випробуванням, згідно ст.75 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 370, 371, 374, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.402 ч.1 КК України 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана обвинуваченим, його захисниками і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захисникам та прокурору.

Суддя ОСОБА_1