Справа №643/8139/14-к
Пр. №1-кп/643/59/15
ВИРОК
Іменем України
10 лютого 2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
02.04.2007 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 396 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнився 01.08.2007 року на підставі ст. 3 п.А Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року;
2) 02.12.2009 року Московським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2011 року, за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 07.04.2014р., приблизно о 21-00 год., разом з ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно якого закрито у зв*язку зі смертю, перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, знаходячись на сходовій клітці біля квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою злочинною домовленістю, з корисливих спонукань, маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, під приводом необхідності здійснення дзвінка, отримали разом з ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , належний останньому мобільний телефон «Нокія Люміа 800», вартістю 1540 грн., який ОСОБА_6 передав з рук у руки ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, попросив у ОСОБА_6 винести йому з квартири на сходову клітку будь-яку ганчірку для того, щоб нібито відтерти забруднений одяг. Під час того, як ОСОБА_6 зайшов до своєї квартири за ганчіркою, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спустилися по сходах та зникли з місця скоєння злочину з мобільним телефоном, що належав ОСОБА_6 , таким чином, звернувши мобільний телефон останнього на свою користь, надалі розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1540,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про його особу.
Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство ), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра не перебуває, перебуває не обліку у лікаря-нарколога з діагнозом синдром алкогольної залежності, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків внаслідок скоєння злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп*яніння.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують та обставини, яка обтяжує покарання, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та він, в силу ст.75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
У зв*язку з тим, що обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.
В силу ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи
Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілому, вважати повернутими законному володільцю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

10.02.2015