Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/571/15-к
№ провадження 1-кп/541/58/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження № 0000169 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верхній Рогочик Верхньорогочинського району Херсонської області, українця, громадянина України, із загальною базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, утриманців не має, в силу ст. 89 КК України не судимий, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 .

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 України, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 року приблизно о 23.00 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла та іншого володіння особи, переслідуючи протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою викрадення рулону металевої сітки «рабиця», прибув до житлового домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, всупереч волі власника, зайшов на подвір`я домоволодіння ОСОБА_6 , де, підійшовши до вхідних дверей будинку, відтягнув пошкоджене скло віконної рами та, просунувши в отвір руку, із середини відкрив замикаючий пристрій вхідних дверей, які були зачинені на навісний замок та, відкривши їх, незаконно проник всередину будинку, де таємно заволодів рулоном металевої сітки «рабиця» розмірами 2х10 м, вагою 43,8 кг, згідно довідки ПП «Крокус» вартістю 2,70 грн. за 1 кг. брухту чорного металу, на загальну вартість 118, 26 гривень, після чого місце вчинення злочину залишив.

13 березня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 162 КК України, беззастережне визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зазначено розмір шкоди, яка на момент підписання угоди відшкодована, узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на 1 рік звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення потерпілого з підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченої є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.373, ст.374 та ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 березня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на засудженого обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1