Провадження № 1-кп/582/18/15
Справа № 582/150/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" травня 2015 р.,

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів матеріали кримінального провадження №0000039 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарщина, Недригайлівського району, Сумської області, українця, громадянина України, непрацюючого, освіта середня, не одруженого, раніше судимого за ч. 2 ст. 297 КК України, проживаючого в АДРЕСА_1 , який обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту від 16 лютого 2015 року, під час досудового розслідування встановлено, що 05 листопада 2011 року ОСОБА_3 засуджено вироком Недригайлівського районного суду Сумської області до 2 років 6 місяців позбавлення волі за ч. 2 ст. 297 КК України. 29 травня 2014 року ОСОБА_3 звільнився з Божковської виправної колонії № 16 по відбуттю строку покарання.

За систематичне порушення громадського порядку, введення антигромадського способу життя, зловживання алкогольними напоями, постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 15 липня 2014 року відносно ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців та встановлено ряд обмежень, серед яких: заборона виходу з будинку за місцем проживання з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин; заборона перебування в торгівельних закладах та інших місцях, де продаються спиртні напої на розлив; заборона виїзду за межі Недригайлівського району без дозволу Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській області та зобов`язання з`являтися один раз на місяць до Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській області на реєстрацію.

Будучи письмово ознайомленим з даною постановою суду та отримавши її копію, ОСОБА_3 , не бажаючи контролю з боку працівників міліції, вирішив ухилятися від адміністративного нагляду та 27 вересня 2014 р., 25 жовтня 2014 р., 27 грудня 2014 року та 31 січня 2015 року не з`явився для реєстрації до Недригайлівського РВ УМВС України в Сумській області, а 29 листопада 2014 року умисно, самовільно, з метою порушення адміністративного нагляду, без поважних причин, без відповідного дозволу органу внутрішніх справ та повідомлення працівників міліції, на яких покладено здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, залишив своє постійне місце проживання за адресою: Недригайлівський район, с. Пушкарщина, та виїхав до АДРЕСА_2 , де проживав у ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування такі умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто порушення правил адміністративного нагляду, кваліфіковані за ст. 395 КК України.

Під час досудового слідства 16 лютого 2015 року між старшим прокурором прокуратури Недригайлівського району ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої підозрюваний ОСОБА_3 визнає себе винуватим у скоєнні за вказаних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

Прокурор та підозрюваний визначили міру покарання у виді двох місяців арешту.

В судовому засіданні прокурор вважає, що дана угода відповідає вимогам чинного закону, підозрюваний ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, добровільно, без будь-якого примусу уклав угоду з прокурором про визнання винуватості, отже вона може бути затверджена судом у підготовчому судовому засіданні. Сторони дійшли згоди про вид покарання за угодою у виді арешту строком 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, а згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити таку угоду.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 469 цього Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості та наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

ОСОБА_3 погодився на призначення йому покарання за цей злочин у межах санкції статті 395 КК України, у виді арешту строком 2 місяці.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація дій ОСОБА_3 є вірною і передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її можливо затвердити.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 373-376, 392, 394-395, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 16 лютого 2015 року між старшим прокурором прокуратури Недригайлівського району ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1