Справа № 563/712/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.08.2015 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лебедівка Новоград-Волинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою базовою освітою, розлученого, громадянина України, раніше судимого: 06 липня 2004 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.186, ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; 20 грудня 2004 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області та 01 березня 2005 року апеляційним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст.304 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; 28 квітня 2007 року Богунським районним судом м.Житомир умовно-достроково звільнений на невідбутий термін покарання 1 (один) рік 1 (один) місяць 3 (три) дні позбавлення волі; 30 березня 2009 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; 24 червня 2009 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 2 (двох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі; 28 грудня 2010 року Корестенським районним судом Житомирської області умовно-достроково звільнений на невідбутий термін покарання 8 (вісім) місяців 16 (шістнадцять) днів позбавлення волі; 21 червня 2011 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; 03 червня 2014 року Корестенським районним судом Житомирської області умовно-достроково звільнений на невідбутий термін покарання 11 (одинадцять) місяць 1 (один) день позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
20 березня 2015 року близько 11 год. 30 хв. в буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав у ОСОБА_4 золоту каблучку вагою 6,43 грам, 583 проби, вартістю 3 216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн. 61 коп., чим спричинив для потерпілої ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду показав, що дійсно, в кінці березня 2015 року у своєї на той час дружини ОСОБА_5 таємно викрав її особисту золоту каблучку. В подальшому, викрадену каблучку здав у відділенні ломбарду в м.Рівне, за що отримав близько 3 000 грн. Виручені кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається.
В суді потерпіла ОСОБА_5 показала, що 20 березня 2015 року її дочка виявила зникнення золотої каблучки, яка лежала в глечику в кімнаті дочки. Після даної події неодноразово спілкувалась із ОСОБА_5 , який розповів, що саме він викрав каблучку. Їй обіцяв, що відшкодує вартість каблучки, однак цього не зробив.
Обвинуваченим ОСОБА_5 не оспорюються докази стосовно фактичних обставин справи, які об`єктивно доводять вчинення ним інкримінованого злочину.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченого, представника державного обвинувачення, потерпілої, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позицій не має. Обвинуваченому роз`яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено злочин, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
По місцю останнього проживання обвинувачений характеризується негативно. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
А тому обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за правилами ст.71 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь 3 216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн. 61 коп. майнової та 1 500 (одна тисяча п`ятсот)грн. моральної шкоди.
При вирішенні заявленого цивільного позову суд виходить із наступного.
В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_4 золоту каблучку вагою 6,43 грам, 583 проби, вартістю 3 216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн. 61 коп.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, що згідно ч.1 ст.1166 ЦК України.
А тому, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 3 216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн. 61 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначити залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з врахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що в результаті протиправних дій ОСОБА_5 , що полягали в незаконному привласненні приватного майна, порушення права власності, ОСОБА_4 перенесла душевні страждання, оскільки викрадена каблучка було дорога їй як пам`ять про матір. А тому, суд вважає, що ОСОБА_4 понесла моральну шкоду.
З врахуванням характеру порушення законного права на приватну власність з боку ОСОБА_5 , глибини душевних страждань, яких ОСОБА_4 зазнала у зв`язку з неправомірними діями обвинуваченого, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 500 грн.
За таких обставин позов в кримінальному провадженні підлягає до задоволення.
Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 370, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного за даним вироком, частину невідбутого покарання призначеного вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21 червня 2011 року, остаточне покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.
Строк відбуття покарання рахувати з дня взяття ОСОБА_5 під варту 13 серпня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 3 216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн. 61 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., завдані внаслідок вчинення злочину.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а засудженими в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.