Справа № 735/556/15-кр.
1-кп/735/51/2015р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 рокусмт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому кримінальному провадженні за № 0000133 від 28 квітня 2015 року, обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Семисотка, Ленінського району, АР Крим, жителя АДРЕСА_1 ,¬не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого Ленінським районним судом АР Крим від 11.12.2008 року за ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.3 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, Чернігівським апеляційним судом 01.06.2010 року за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, Коропським районним судом Чернігівської області від 11.11.2014 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи засудженим вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 11.11.2014 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт та будучи належним чином ознайомлений та повідомлений з порядком відбування покарання та попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання, не виконав без поважних причин громадські роботи, відпрацювавши всього 84 години громадських робіт, чим допустив ухилення від відбування цього покарання.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні по справі доказами.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав повністю, розкаявся в вчиненому і дав правдиві показання щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що він був повідомлений належним чином з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про наслідки ухилення від відбування зазначеного покарання, однак не виконав громадські роботи без поважних на те причин.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежитись лише показаннями обвинуваченого, та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України і його дії органом досудового розслідуванням кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Обставини, що пом`якшують покарання відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, є особою молодого віку, розкаявся в скоєному, тяжких наслідків від кримінального правопорушення не настало, а тому суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді арешту.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, і призначити йому покарання 1 (один) місяць арешту.

На підставі статей 71, 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду від 11 листопада 2014 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 1 (один) місяць 1(один) день арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Коропський районний суд Чернігівської протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Копія вироку негайно, після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1