Справа № 309/753/15-к
Провадження № 1-кп/309/155/15

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001355 від 31.12.2014 року відносно :

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушево Тячівського району, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 31 грудня 2014 року приблизно о 18 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, дістав правою рукою із-за пояса штанів ніж побутового призначення, умисно замахнувся ним і наніс гострою частиною клинка один удар ОСОБА_5 в шию зліва, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: «колото-різаного поранення шиї зліва, проникаюче поранення шийного відділу стравоходу зліва», які згідно висновку судово-медичної експертизи № 8 від 14.01.2015 року виникли внаслідок дії колюче-ріжучих предметів, типу клинка ножа по ударному механізму спричинення і вкладаються в час події, що мала місце 31.12.2014 року. Вище вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя, і по цій ознаці згідно пункту 2.1.3. «і» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Суду ствердив, що він дійсно 31 грудня 2014 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_5 ,який виник внаслідок образливих висловлювань потерпілого відносно його дівчини, дістав із-за пояса штанів ніж, який носив для самооборони, та наніс йому гострою частиною ножа один удар ..

Підсудний згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду ствердив, що 31 грудня 2014 року ОСОБА_7 прийшов до нього додому і казав , що йому необхідно поміняти гроші, які йому зараз підвезуть знайомі. Він запросив підсудного зайти до хати . В будинку підсудний випив 3 рази по 25 гр. коняку , а він пригубив вина . Декілька разів підсудний виходив на вулицю і комусь телефонував. Так як , гроші йому ніхто не привозив , він запропонував позичити йому 2000 грн., на що ОСОБА_7 погодився. Коли він відраховував гроші , почув крик ОСОБА_7 після чого відчув удар ножем у шию .Після цього ОСОБА_7 вибіг з будинку , а його донька викликала швидку допомогу та працівників міліції.

Свою вину в скоєному злочині підсудний визнає, щиро розкаюється в скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке виразилось в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_7 вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, якими суд визнає: щире каяття.

В судовому засіданні , як підсудний ОСОБА_7 так і потерпілий ОСОБА_5 суду ствердили, що перебуваючи у будинку потерпілого , обвинувачений ОСОБА_7 випив три рази по 25-50 грм. коняку , а тому суд вважає, що обставинами передбаченими ст. 67 КК України, що обтяжують покарання слід вважати вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи що ОСОБА_7 раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання підсудного без відбування покарання і звільнення його від покарання, з випробуванням, тобто застосувати до підсудного ст. 75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим по справі ОСОБА_5 заявлено до підсудного ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_7 цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди визнав частково, на суму 60 000 грн..

Згідно з вимогами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.

Виходячи з обставин справи, характеру і ступеня душевних, моральних страждань перенесених потерпілим, враховуючи істотність вимушених змін у життєвих і соціальних стосунках потерпілого, а саме, що він позбавлений був можливості вести звичайний спосіб життя, втратив душевну рівновагу і спокій, враховуючи час та зусилля необхідні потерпілому для відновлення соціальних стосунків, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково на суму 80000 грн. ( вісімдесят тисяч гривень).

ечові докази слід вирішити на підставі ст.. 100 КПК України

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили на підставі ст. 377 КПК України слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду, звільнивши ОСОБА_7 з-під варти із залу суду негайно.

Судові витрати по кримінальному провадженню відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави .

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376,377 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.. 121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в три роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 80000 грн. (вісімдесят тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_7 на користь держави 368 грн. 28 коп. за проведення експертизи під час досудового розслідування .

Речовий доказ по справі, а саме ніж, який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 21 лютого 2015 року ( а.с140.) після вступу вироку в законну силу знищити.

Речові докази по справі, а саме куртку та джинси, які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 21 лютого 2015 року ( а.с140.) після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_7 .

Речові докази по справі, а саме спортивну кофту та сорочку, які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 21 лютого 2015 року ( а.с140.) після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_5

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 , до вступу вироку в законну силу, у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, з покладенням зобов`язань цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду, звільнивши ОСОБА_7 з-під варти із залу суду негайно.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_1

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .