АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1/15 Справа № 1-кп/711/56/13 Категорія: ст. 15, 185 ч.3, 71 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши кримінальну справу за апеляцією прокурора ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше неодноразово судимий, останній раз

14.04.2011 року Білоцерківським міськрайонним

судом за ст. ст. 15, 185 ч.3, 263 ч.2 КК України до 3

років позбавлення волі. Постановою Уманського

міськрайонного суду від 12.10.2012 року звільнений

відповідно до ст. 82 КК України від покарання у виді

позбавлення волі та замінено на виправні роботи

терміном на 1 рік 2 місяці і 13 днів,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15, 185 ч. 3 КК України і йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене Білоцерківським міськрайонним судом від 14.04.2011 року і не відбуте у виді 4 місяців та 24 дні в перерахунку на позбавлення волі з виправних робіт і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 3 років і одного місяця позбавлення волі.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 25.10.2012 року по 27.11.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 1446 грн.68 коп. на користь держави за залучення експертів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Черкаського ремонтно-механічного заводу 4500 грн. матеріальної шкоди.

Вирішена доля речових доказів, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 25.10.2012 року близько 1 год. 30 хв. шляхом пошкодження п`яти дверей проник в приміщення Черкаського ремонтно-механічного заводу, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно намагався викрасти гроші в сумі 500 гривень із сейфа, однак свій злочинний намір не довів до кінця по незалежних від його волі причинах, оскільки після спрацювання сигналізації був затриманий на місці пригоди охороною підприємства.

На вирок суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить поліпшити йому призначене покарання посилаючись на те, що він усвідомив неправильність своєї поведінки, щиро розкаюється, має молодий вік, і бажає стати на шлях виправлення.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого в наслідок його м`якості і постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ст. ст. 15. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у виді 3 років і 4 місяців і 24 днів позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи, пояснення захисника ОСОБА_8 про скасування вироку та призначення нового судового розгляду зі стадії підготовчого провадження, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, оскільки прокурор відкликав свою апеляцію, а апеляцію підозрюваного ОСОБА_7 задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані вжити всіх належних заходів, передбачених законом для з`ясування об`єктивної істини в справі.

Якщо слідчий або прокурор під час досудового розслідування отримали дані, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, вони зобов`язані провести слідчі дії в повному обсязі, долучити матеріали перевірки до справи і якщо є підстави, то скласти обвинувальний акт або клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття справи.

Перевірені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що органи досудового розслідування не дотримались вимог ст. 223 КПК України.

Так, призначаючи стаціонарну судово-психіатричну експертизу слідчий зазначив у постанові про призначення експертиз, щоб направити матеріали кримінального провадження та медичні карточки на підекспертного. Однак, із матеріалів справи не видно, що вказані матеріали направлялися в експертну установу. Експертиза (стаціонарна) проведена в дуже стислі строки, що викликає сумнів у її проведенні належним чином.

При розгляді справи в апеляційному порядку суд вимушений був призначити судово-психіатричну експертизу, оскільки ОСОБА_7 тривалий час лікувався в психіатричному закладі і подав до суду епікріз, де було зазначено розлади психіки у нього.

За висновком експертів ОСОБА_7 як на момент вчинення злочину, так і на теперішній час вважається неосудним.

За висновком експертів стаціонарної експертизи ОСОБА_7 як на момент вчинення злочину, так і на час розслідування справи вважався осудним.

За таких обставин апеляційний суд позбавлений права прийняти в справі законне і обґрунтоване рішення, оскільки якщо взяти до уваги висновок експертів, де ОСОБА_7 вважається осудним, то органи досудового розслідування зобов`язані були сформулювати йому обвинувачення, відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зміст обвинувального акта не містить формулювання обвинувачення та не затверджений належним чином прокурором, як це передбачено інструкцією Генеральної Прокуратури України.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Якщо взяти до уваги висновок експертів, де зазначено, що ОСОБА_7 як під час вчинення злочину, так і на даний час є неосудною особою, то відповідно до вимог ч. 3 ст. 511 КПК України прокурор затверджує складене слідчим клопотання або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його до суду в установленому законом порядку.

Слід зазначити, що органами досудового розслідування належним чином не з`ясували дані про стан здоров`я ОСОБА_7 , що впливає на встановлення суб`єкту злочину, а в подальшому і на наявність складу злочину, тому слід провести комісійну судово-психіатричну стаціонарну експертизу і в залежності від її результатів або скласти обвинувальний акт відповідно до вимог ст. 291 КПК України, або скласти клопотання про застосування до ОСОБА_7 мір медичного характеру відповідно до глави 39 КПК України.

Розглядаючи справу по суті місцевий суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_7 не було висунуто обвинувачення і постановив обвинувальний вирок, чим порушив його право на захист, тому такий вирок підлягає безумовному скасуванню з направленням справи на новий розгляд в суд І інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 закрити, а апеляційну скаргу підозрюваного задоволити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2013 року щодо ОСОБА_7 , 1975 р.н. скасувати.

Призначити новий розгляд в суді І інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 не обирати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :