ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-250/11

25 жовтня 2011 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Маринич В.К.

секретар - Федас І.О.

прокурор - Оніщук С.П.

потерпілий - ОСОБА_1

законний представник неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_2

представник потерпілого - адвокат ОСОБА_3

захисник - адвокат - ОСОБА_4

Провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костопіль попередній розгляд кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працює робітником в ПП Басюк, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 25 червня 2011 року біля 21 год. 00 хв., перебуваючи в дворі будинку №2, що по вул.Д.Галицького в м.Костопіль, на грунті неприязних відносин, через спричинення тілесних ушкоджень його дитині, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_6 та, схопивши його за одяг, повалив на землю, після чого наніс не менше п'яти ударів руками та ногами по тулубу, два з яких прийшлись коліном по спині потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому поперечного відростку тіла хребця L1 зліва зі зміщенням кісткового уламку, садна на боковій поверхні шиї зліва, забою тканин правої кисті, крововиливу в ділянці лівого плечового суглобу. Згідно висновку екперта №935/1081/Е-1527 від 22 вересня 2011 року тілесне ушкодження у вигляді перелому поперечного відростку тіла хребця L1 зліва зі зміщенням кісткового уламку, згідно п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров'я. Всі інші тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і в своїй сукупності, згідно п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого(их) предмету(ів) і могли утворитися у вказаний в обставинах термін.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні захисником підсудного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 було заявлене клопотання про застосування до підсудного ОСОБА_7 України „Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року та звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв'язку з тим, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Учасники судового розгляду не заперечують проти застосування до ОСОБА_5 амністії.

Відповідно до ст.248 КПК України при наявності обставин, передбачених ст.6 КПК України, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за вірне звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п.в ст.1, ст.6 ОСОБА_7 України „Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року, як особу, не позбавлену батьківських прав, яка на день набрання чинності цим ОСОБА_7 має дітей, яким не виповнилося 18 років, а злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна з послідуючими змінами, у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

У звязку з цим, суд вважає за правильне цивільний позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної злочином, залишити без розгляду.

Керуючись ст. 1 п.„в, ст.6 ОСОБА_7 України „Про амністію у 2011 році від 08.07.2011 року, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", ст.6 п.4, ст.248 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності звільнити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України провадженням закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 підписку про невиїзд скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної злочином, - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя: