Справа № 273/87/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора прокуратури Баранівського району ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000014 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта повна загальна, раніше судимого 21.05.2009 року Баранівським районним судом за ознаками складу злочину ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, 27.07.2010 року Баранівським районним судом за ознаками складу злочину ч. 2 ст. 164 КК України до 2 років 1 місяця обмеження волі , 28.04.2012 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області замінено частину покарання на 150 годин громадських робіт, 05.03.2014 року Баранівським районним судом за ознаками складу злочину ч. 2 ст. 164 КК України до 240 годин громадських робіт -

за ч. 2 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 10.04.2006 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2006 року і до її повноліття, тобто до 17.08.2015 року. ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.03.2014 року за ч.2 ст.164 КК України, продовжує злісно ухилятися від сплати аліментів, ніде не працює, з метою сприяння у працевлаштуванні в районний центр зайнятості не звертався, матеріальну допомогу дочці не надає, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів в період з 01.04.2014 року по 01.01.2015 року в сумі 3472,2 грн., а загальна заборгованість становить 20278,41 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав. Дав покази про те, що у 2014 році був засуджений за несплату аліментів, однак продовжував їх не платити, оскільки кошти отримані від тимчасових заробітків витрачав на потреби сім`ї, а саме: матері та брата інваліда 2 групи. Виконавчу службу про розмір отриманих заробітків не повідомляв. В центр зайнятості з питанням працевлаштування не звертався.

Потерпіла в суді підтвердила, що обвинувачений продовжує не платити аліменти на утримання доньки не дивлячись на те, що був засуджений за ухилення від сплати аліментів. Утворену заборгованість не погасив. Просила застосувати покарання у виді обмеження волі, оскільки вважає, що відбуваючи таке покарання зможе сплачувати аліменти.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими письмовими доказами.

Поданням державного виконавця відділу ДВС Баранівського райуправління юстиції, щодо

притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України (а.п. 25-26).

Копією виконавчого листа від 10.04.2006 року, де рішенням Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 , було зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усих видів заробітків (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття доньки - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.33).

Довідкою про розрахунок боргу по сплаті аліментів за період з 01.08.2012 року по 01.01.2015 року, згідно якої борг по сплаті аліментів складає 9557 грн.61 коп.(а.п.27)

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії:

за ч.2 ст.164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст.164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченого, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини.

Злочин, передбачений ч.2 ст.164 КК України не є тяжким.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, в даний час ніде не працює, проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , 1939 року народження та братом ОСОБА_8 ,1974 року народження, інвалідом 2 групи.

На підставі наведеного та враховуючи відсутність можливості у обвинуваченого виконувати виправні роботи через те, що останній офіційно не працює, приймаючи до уваги, що покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком не досягло мети, як і наступне звільнення від відбування покарання з випробуванням, та враховуючи думку потерпілої, яка наполягає на суворості покарання, суд приходить висновку про призначення обвинуваченому міри покарання у виді обмеження волі, що є необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 371,373,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 ( два) роки.

Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бараніський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Головуючий: ОСОБА_1