ун. № 759/2008/15-к
пр. № 1-кп/759/229/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Боярка Київської обл., громадянки України, українки, освіта середня спеціальна, одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , обіймаючи посаду оператора сканування багажного відділу ПІК «ААЗ Трейдінг КО», 16.12.2014р., перебувала на своєму робочому місці, а саме біля багажного терміналу служби експрес доставки вантажів «Автолюкс», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 30. Цього ж дня приблизно о 21 год. до неї підійшов її знайомий ОСОБА_6 , який на той час обіймав посаду вантажника в ПІК «ААЗ Трейдінг КО» та дістав в її присутності з-під куртки, у яку був одягнений, пакунок, що підлягав відправці отримувачам і був запечатаний в поліетиленовий пакунок, з маркуванням ідентифікаційного номеру товару служби експрес доставки вантажів «Автолюкс». Після чого ОСОБА_6 , в присутності ОСОБА_3 , розпакував раніше викрадений ним вказаний пакунок, в якому виявився мобільний телефон «SamsungGalaxyNote 4» imei НОМЕР_1 вартістю 13299 грн. ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_3 , що пакунок в якому виявився мобільний телефон «SamsungGalaxyNote 4» він таємно викрав з автомобіля служби експрес доставки вантажів «Автолюкс». Оскільки мобільний телефон ОСОБА_6 був не потрібен, він запропонував ОСОБА_3 , придбати його, на що остання, усвідомлюючи злочинне походження мобільного телефону, погодилась повідомивши, що гроші за телефон передасть ОСОБА_6 на наступний день.

Придбавши у ОСОБА_6 раніше викрадений ним мобільний телефон ОСОБА_3 вирішила залишити його собі та використовувати в подальшому у власних цілях, розуміючи при цьому його злочинне походження. Однак в подальшому ОСОБА_3 була викрита працівниками міліції, а зазначений мобільний телефон в неї вилучено.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ст.198 КК України визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи, та показала, що працювала оператором сканування багажного відділу ПІК «ААЗ Трейдінг КО», 16.12.2014р. до неї підійшов ОСОБА_6 , який у той час працював вантажником, та запропонував їй пакунок, в якому виявився мобільний телефон. ОСОБА_6 пояснив, що викрав один з пакунків, які завантажував до службового автомобіля. Розуміючи, що мобільний телефон є викраденим, вона взяла запропонований телефон, пообіцявши за нього винагороду. 19.12.2014р. ОСОБА_6 їй повідомив про те, що викрито відсутність телефону, у зв`язку з чим вона взяла телефон та в присутності працівників міліції за місцем роботи повернула його. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ст.198 КК України вірна, оскільки вона вчинила заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, оскільки вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 4» imei НОМЕР_1 , який зберігається у ПІК «ААЗ Трейдінг КО» залишити за належністю ПІК «ААЗ Трейдінг КО»; CD диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: