Справа №1-37
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року

Ямпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого Любинецькій-Оніловій А.Г.

при секретарі
Лозінській Т.О.

з участю
прокурора Нагірняка Б.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Ямпіль Вінницької області,
жительки АДРЕСА_1, громадянки України,
освіта середня-

спеціальна, не
працюючої, одруженої, раніше не судимої, за ст.191 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, в період часу із 15
липня до 08 листопада
2005 року,
працюючи по договору продавцем в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2, належний приватному підприємцеві ОСОБА_2 та будучи
матеріально-відповідальною особою, з корисливих спонукань привласнила та розтратила
кошти в сумі 10814 гривень 10 копійок, які
перебували в її віданні, в касі зазначеного
магазину, чим спричинила останній матеріальної шкоди.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину в скоєному визнала
повністю, суду пояснила, що дійсно працювала продавцем в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2, що належить
приватному підприємцеві ОСОБА_2 та будучи матеріально-відповідальною особою, з
корисливих спонукань привласнила та розтратила кошти в сумі 10814 гривень 10 копійок, які
перебували в її віданні, в касі зазначеного магазину. В скоєному розкаялася.
Щодо заявленого цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди,
визнала повністю, в частині відшкодування моральної шкоди позов не визнала, і
суду пояснила, що вона не заподіяла моральної шкоди потерпілій..

Допитана в судовому засіданні потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що підсудна ОСОБА_1, в період часу із 15 липня до 08 листопада 2005 року, працюючи по договору продавцем в належному їй магазині
ІНФОРМАЦІЯ_2 та будучи матеріально-відповідальною особою, привласнила та
розтратила кошти в сумі 10814 гривень 10 копійок, які
перебували в її віданні, в касі зазначеного магазину, чим спричинила їй
матеріальну шкоду. Заявлений цивільний позов потерпіла та цивільний позивач
ОСОБА_2 підтримала просила стягнути із підсудної на її користь 10814 гривень 10
копійок заподіяної матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди. Свої
позовні вимоги потерпіла ОСОБА_2 мотивувала тим, що внаслідок злочину їй
спричинено моральних страждань, оскільки гроші, які були витрачені під
реалізацію товару в магазині і пізніше розтрачені підсудною, були взяті під кредит, і зараз їй необхідно погашати кредит,
тобто, витрачати ще більші кошти. Також пояснила, що внаслідок злочину
було занижено її престиж, в магазині стало менше відвідувачів, оскільки покупці
не довіряли продавцям. Під час слідства вона хвилювалася, і переживала
страждання, майнова шкода, заподіяна злочином є для неї значною. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Із показів свідка ОСОБА_3 встановлено, що потерпіла
ОСОБА_2 є його дружиною і магазині, належному потерпілій була недостача,
внаслідок чого потерпіла ОСОБА_2

перенесла хвилювання і моральні страждання. Також пояснив, що
гроші, які були витрачені під реалізацію товару в магазині і пізніше розтрачені
підсудною, були взяті під кредит, і зараз їй необхідно погашати кредит, тобто,
витрачати ще більші кошти.

Крім цього, вина підсудної підтверджена доказами, які зібрані в ході
досудового слідства, а саме: Заявою ОСОБА_2 про злочин (а.с.4-5), договором про
матеріальну відповідальність (а.с.7), Актом ревізії від від 24.10.2005 року
(а.с.10-13), Актом ревізії від 08.11.2005
року (а.с. 38-61), Актом документальної ревізії від 25.12.2006 року (а.с.
120-121), Документом ревізії (а.с. 122), іншими матеріалами досудового
слідства, з якими підсудна згідна в частині обвинувачення та заявленого
цивільного позову про відшкодування майнової шкоди, а тому суд відповідно
ст.299 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів
у цій частині, оскільки вони ніким не оспорюються, а тому суд вважає їх
правдивими, і такими, які підтверджують вину підсудної у повному об'ємі, а
також обґрунтованими підстави для задоволення цивільного позову в частині
відшкодування майнової шкоди у розмірі 10814 гривень 10 копійок.

Оцінюючи усі зібрані докази в їх сукупності, суд
знаходить вину підсудної ОСОБА_1 встановленою, а її дії кваліфікує по ст. 191 ч.1 КК
України, тобто, привласнення чи розтрата
чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало у її віданні.

При призначенні підсудній міри покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, так і особу підсудної, яка позитивно
характеризується за місцем проживання, усвідомила свою вину, розкаялася в
скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, є вагітною, що підтверджено
медичною довідкою. Зазначені обставини суд відносить до обставин, що
пом'якшують покарання підсудній.

Обставин, що обтяжують покарання підсудній, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що підсудна може бути виправлена та
перевихована без ізоляції її від суспільства, а тому має підстави для
призначення покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

При вирішенні питання в частині цивільного позову про відшкодування
потерпілій ОСОБА_2 моральної шкоди, заподіяної злочином, судом встановлено, що
потерпіла в порядку ст.ст.28, 49,
50 КПК України має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. При визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг моральних
страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих та виробничих
стосунках у зв'язку із вчинення злочину відносно неї, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану, а також беручи до уваги майновий стан
підсудної, яка не працює, є вагітною (що підтверджено медичною довідкою), і
відшкодування шкоди у повному обсязі може призвести до скрутного майнового
становища її та її сім*ю. Беручи до уваги
майновий стан потерпілої, яка є приватним підприємцем і має прибуток від
підприємницької діяльності, що підтверджено Актом документальної ревізії та іншими
матеріалами досудового слідства, виходячи із засад виваженості, розумності та
справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілій
ОСОБА_2 у розмірі 2000 гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну
моральну шкоду внаслідок злочину. В задоволенні іншої частини позову суд вважає
необхідним відмовити, оскільки в цій частині позову розмір моральної шкоди не
доведений суду, і є необгрунтованим.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 191 ч.1 КК України і
призначити їй покарання у вигляді штрафу у сумі 510 гривень.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -підписку
про невиїзд.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 10814 гривень 10 копійок майнової шкоди, заподіяної
злочином, а також 2000 гривень моральної шкоди, заподіяної
злочином, а всього 12814 гривень 10 копійок.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів
з моменту його проголошення.