АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/55/15 Справа № 694/77/15-к Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

адвоката потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року про відмову в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого СВ Золотоніського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000072, -

в с т а н о в и л а :
Постановою старшого слідчого Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 від 30.12.2014 року було закрите кримінальне провадження № 0000072 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

Не погодившись з указаною постановою, ОСОБА_7 оскаржив її до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області. Ухвалою слідчого судді від 21 січня 2015 року за наслідками розгляду скарги по суті у задоволенні скарги ОСОБА_7 було відмовлено, й указана вище постанова слідчого про закриття кримінального провадження залишилася чинною.

Слідчий суддя ухвалив таке рішення з мотивів обґрунтованості висновку слідчого ОСОБА_10 щодо не встановлення достатніх доказів для доведеності вини ОСОБА_11 . Слідчим проведено всі необхідні процесуальні слідчі дії, та будь-яких доказів про причетність ОСОБА_11 не встановлено.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник потерпілого подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на оскарження ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.01.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000072, судова справа № 694/77/15-к, та скасувати її.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_8 мотивує тим, що при винесенні ухвали від 21.10.2015 року допущено неповноту судового розгляду, а саме те, що слідчим суддею не досліджено ряд обставин, на яких неодноразово наполягав потерпілий, та його представник, а саме те, що ОСОБА_11 умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження в присутності свідка ОСОБА_12 . Також суд не взяв до уваги те, що при про проведенні досудового слідства було проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , й під час вказаної слідчої дії проводилась відеозйомка, але суд першої інстанції не дослідив матеріали кримінального провадження в повному обсязі та не дослідив, що під час вказаної слідчої дії було достовірно встановлено, що ОСОБА_11 утримував потерпілого ОСОБА_7 , коли той намагався від нього вирватись і втекти, в наслідок чого порвав йому курточку, а потім наніс йому удар в обличчя.

Крім того, вказує апелянт, слідчим суддею взагалі не досліджено обставину про те, що внаслідок недотримання слідчим вимог науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, слідчий призначив експертизу без проведення слідчого експерименту, та не поставив питання на вирішення експерту про можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому за обставин, які зазначає потерпілий, або ж за обставин, які зазначає ОСОБА_11 , який заподіяв тілесні ушкодження потерпілому. Слідчий свідомо уникнув обов`язку, який на нього покладено ст. ст. 91, 92 КПК України, та не надав належної оцінки наявного в матеріалах кримінального провадження одночасного допиту потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , в наслідок чого слідство проведене однобічно та поверхнево без з`ясування всіх обставин справи.

Також, вказує ОСОБА_8 , суд першої інстанції при ухвалені рішення обмежився тільки описом пояснень слідчого, потерпілого та його представника. Взяв до уваги лише показання підозрюваного ОСОБА_11 , а показання потерпілого ОСОБА_7 , які підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_12 та результатами судово-медичної експертизи, проігнорував.

Щодо відсутності порушень слідчим вимог Кримінального процесуального законодавства, про що вказано в ухвалі слідчого судді, то апелянт зазначив, що слідчий провів розслідування однобічно, без з`ясування всіх обставин справи, та при ухваленні постанови про закриття кримінального провадження не врахував результати допитів і експертиз, а також не провів слідчий експеримент.

Крім того, вказує ОСОБА_8 , судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, адже слідчий суддя порушив принцип рівності перед законом та необґрунтовано прийняв позицію і став на захист слідчих органів, незважаючи на те, що слідство не зібрало достатніх та об`єктивних даних відносно вчиненого злочину.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 , адвокат та потерпілий ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені.

Заслухавши апелянта, прокурора, потерпілого, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України 2012 року, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст. 223 КПК України 2012 року, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З пояснень учасників судового розгляду та з матеріалів кримінального провадження встановлено, що 26.01.2014 року старший слідчий Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 порушив кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 125 КК України, за фактом завдання тілесних ушкоджень. Було встановлено, що 27 грудня 2013 року близько 18 год. 30 хв. в с. Неморож Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_11 , діючи умисно, на ґрунті неприязних особистих стосунків завдав тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_7 .

Зі змісту постанови слідчого вбачається, що висновок про відсутність в діянні ОСОБА_11 складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України, слідчий ОСОБА_10 зробив виключно з показів самого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , хоча ці покази суперечать показам потерпілого ОСОБА_7 . При цьому слідчий жодним чином не мотивує той аспект, чому він надав перевагу показам ОСОБА_11 і ОСОБА_12 й відхилив покази потерпілого ОСОБА_11 , роблячи висновок про відсутність складу злочину.

Жодного аналізу інших доказів, які отримав в ході досудового розслідування, у постанові немає. Немає навіть опису тілесних ушкоджень, які були зафіксовані у потерпілого за результатами судово-медичної експертизи, та їх аналізу в контексті показів ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Враховуючи це, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що слідчим в оскаржуваній постанові не наведені жодні дані про проведення слідчих експериментів за участю безпосередніх учасників події з подальшим призначенням за їх результатами відповідних експертиз на предмет співвідношення зафіксованих у потерпілого ушкоджень з встановленим в ході певного слідчого експерименту механізмом їх завдання.

Зазначене вище вказує на те, що досудове розслідування було проведене поверхово, а висновок слідчого про необхідність закриття кримінального провадження є передчасним.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року про відмову в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого СВ Золотоніського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000072, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 від 30 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000072.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :