Справа № 11-422 / 07 Головуючий у 1 інстанції Покидюк М. В.
ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач Пазюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Луцьк 24
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого -
судді: Хлапук Л.І., суддів: Польового М.
І.. Пазюка О.С. , з участю прокурора:
Редька П.П.3асудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Маневицького
районного суду від 24 травня 2007 року,
яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець с Антонівка
Новоодеського району Миколаївської області,
житель смт. АДРЕСА_1, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, невійськовозобов'язаний, непрацюючий,
раніше судимий вироком Маневицького районного суду Волинської області
від 05.05.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення
волі, звільнений від відбування
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений за
ч.3 ст.
185 КК України до 5 (п'яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного даним вироком
частково приєднано 1 (один) рік невідбутого покарання за вироком
Маневицького районного суду від
05.05.2006 року та остаточно ОСОБА_1 призначено до відбуття 6 (шість) років
позбавлення волі.

Цим же
вироком засуджено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженку і мешканку с.
Кукли Маневицького району Волинської області за ч.3 ст.
185 КК України до 5 (п'яти) років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76
КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить
нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки: не виїжджатиме за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, повідомлятиме їх про зміну
місця проживання і роботи, періодично
з'являтиметься у ці органи для реєстрації,
апеляції від якої не надходило.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишено попередню -тримання під
вартою, засудженійОСОБА_2. - підписку
про невиїзд.

Строки
відбування покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з моменту проголошення
вироку, тобто з 24.05.2007 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час
затримання та тримання під вартою з 14.04. по 24.05.2007 року.

Даним
вироком неповнолітній ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те. що він
повторно за попередньою змовою з ОСОБА_2,
яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння і не знала, що ОСОБА_1. є неповнолітнім, 23 лютого 2007 року, біля 17 години, з метою таємного викрадення чужого майна та
переслідуючи корисливу мету, отримавши
за вигаданою причиною дозвіл власника ОСОБА_3 зайти до будинку АДРЕСА_2, проникли у житловий будинок, звідки таємно викрали 680 грн., які належали ОСОБА_4., чим спричинили останній майнову шкоду.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_1., не оспорюючи кваліфікації своїх дій, вказує на те,
що діяв під керівництвом ОСОБА_2, яка достовірно знала,
що він є неповнолітнім.
Вважає, що призначене йому є
надто суворим, оскільки судом не
враховано, що потерпіла до нього не має
ніяких претензій та прохала суворо не карати. Просить вирок суду змінити та
пом'якшити призначене йому покарання.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку суду
першої інстанції, доводи апеляції
засудженого, який прохав апеляцію
задовольнити, міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляція до задоволення не
підлягає.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину
відповідає доказам, зібраним по справі, яким суд дав належну оцінку, що не оспорює і сам засуджений.

При
призначенні покарання ОСОБА_1 судом дотримано вимог ст. 65
КК стосовно загальних засад призначення покарання: враховано ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
винного - те, що він вже був
судимий, за місцем проживання
характеризується негативно, вчинив
злочин у період іспитового строку, не
відбувши покарання за попередній злочин,
що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

Судом
взято до уваги і обставини справи, що
пом'якшують ОСОБА_1 покарання. Зокрема,
щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, добровільне
відшкодування шкоди, вчинення
злочину, будучи неповнолітнім.

Разом з
тим, судом враховано і обставини, які обтяжують покарання - рецидив злочину.

Враховуючи
вищенаведене, ОСОБА_1 призначене
покарання, пов'язане з ізоляцією від
суспільства, яке є необхідним та
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок
суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 є законним і обгрунтованим. Підстав для його зміни колегія суддів судової
палати не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Волинської області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Маневицького районного суду від 24 травня 2007 року відносно
нього - без зміни.