Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11/1190/824/12 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч.2 ст.121 КК України Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2012 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді Осетрова В.І. суддів: Широкоряда Р.В., Борща В.С. за участю прокурора Агеева В.М. захисника-адвоката - ОСОБА_3, засудженого - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_4 та у його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_3 на вирок Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 РСФСР, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, військовозобовязаний, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий

засуджений за ст.121 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 7 років. Вироком суду постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 3 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що він 02.11.2009 року близько 10 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, зайшов у двір домоволодіння, належного ОСОБА_6, за адресою: вул. Гагаріна, 32/1, у м. Знамянка Кіровоградської області, де зайшовши до приміщення літньої кухні, на дивані побачив ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у результаті чого, на ґрунті раптово виниклих ревнощів та з умислом на завдання ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, діючи навмисно та цілеспрямовано, під час спільного розпиття алкогольних напоїв кулаками рук та взутими у черевики ногами наніс ОСОБА_6 удари в область голови, тулуба, грудної клітини, в результаті чого заподіяв не менше 24 травматичних впливів та згідно з висновком судово-медичної експертизи №156 від 11.01.2010 року спричинив тілесні ушкодження у виді тупої сочетаної травми голови, грудної клітини, кінцівок: забійні рани, синці, садна в області голови, крововиливи під мякі мозкові оболонки головного мозку (4 забійні рани, 5 саден і синці в області голови); переломи 5-8 ребер справа по лопаточній лінії, розриви правої легені з розвитком правобічного гемопневмоторакса, садна, синці грудної клітини (12 саден та синців в області грудної клітини); садна, синці кінцівок, 2 колоті непроникаючі рани лівої надлопаточної області і правого плечового суглоба, скальпіровану рану правого лучезапястного суглоба, з яких тілесні ушкодження в область голови та грудної клітини по тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння, а синці, чадна, скальпірована рана правого лучезапясного суглоба, рани у надлопатковій області спини зліва і на правому плечовому суглобі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Довівши свій умисел до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а ОСОБА_6 від сукупності отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. В апеляціях: - засуджений ОСОБА_4 та у його інтересах захисник адвокат ОСОБА_3 просять вирок районного суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що досудове слідство по справі проведено однобічно, не повною мірою досліджено обставини, які можуть вказувати на невинуватість ОСОБА_4, а саме не вилучено, не досліджено та не приєднано до матеріалів справи ніж, яким потерпілий ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_4, не повною мірою досліджено речові докази, що вилучалися з місця злочину, а також слідством порушено таємницю слідства, оскільки ОСОБА_8, яка була понятою при відтворенні обстановки та обставин події із свідком ОСОБА_7, у подальшому визнано свідком по справі. Крім того, судом не взято до уваги покази свідка ОСОБА_7 про її наміри на вбивство ОСОБА_4, що на її одязі виявлено сліди крові, які можуть походити від крові потерпілого, а тому усі обставини по справі є сумнівними та не можуть бути покладені в основу вироку. Крім того, у описовій частині вироку судом зазначено, що після скоєння злочину ОСОБА_6 з місця події зник;

- прокурор, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок стосовно ОСОБА_4 скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі. Вважає, що районний суд необґрунтовано кваліфікував дії засудженого за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки ОСОБА_4 наніс потерпілому ряд ударів у область життєво важливих органів, що свідчить про його прямий умисел саме на навмисне вбивство ОСОБА_6

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції у повному обсязі та просив її задовольнити, засудженого ОСОБА_4 в дебатах та останньому слові, та у його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_3, які підтримали свої апеляції та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції прокурора, захисника- адвоката ОСОБА_9 не підлягають задоволенню, а апеляція засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог ст.22 КПК України. Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який його засуджено, незважаючи на те, що він не визнав вини, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну та обєктивну оцінку, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що 02.11.2009 року вона прийшла у гості до ОСОБА_6 Коли вони лежали на ліжку, у будинок увірвався ОСОБА_4 та почав її бити, а ОСОБА_6 її захищав. Коли заспокоїлись, пішли на кухню, де вживали алкогольні напої та обговорювали те, що сталося. При цьому ОСОБА_4 ударив ОСОБА_6 по обличчю, а ОСОБА_6 у відповідь замахнувся на нього ножем, однак ОСОБА_4 вдалося цей ніж відібрати. Після чого він бив його руками, ногами по голові та по тілу. Скільки ударів наніс не памятає. Потім вони з ОСОБА_4 пішли, при цьому ОСОБА_6 був живий;

- аналогічними показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10, які були потятими під час проведення відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_7, яка чітко показувала, яким чином ОСОБА_4 наносив ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Крім того, ОСОБА_8 пояснила, що першою виявила ОСОБА_6, який лежав у себе вдома на підлозі у калюжі крові, викликала швидку допомогу і лікарі повідомили, що потерпілий мертвий;

- висновком судово-медичної експертизи №156 від 11.01.2010 року, згідно з яким на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді тупої, сочетаної травми голови, грудної клітини, кінцівок: забійні рани, синці, садна в області голови, крововиливи під мякі мозкові оболонки головного мозку 4 забійні рани, 5 саден і синці в області голови; переломи 5-8 ребер справа по лопаточній лінії, розриви правої легені з розвитком правобічного гемопневмоторакса, садна, синці грудної клітини 12 саден та синців в області грудної клітини; садна, синці кінцівок, дві колоті непроникаючі рани лівої надлопаточної області і правого плечового суглоба, скальпірована рана правого лучезапясного суглоба, з яких тілесні ушкодження в області голови та грудної клітини, по тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному звязку з отриманими тілесними ушкодженнями і виникла внаслідок тупої сочетаної травми голови та грудної клітини: субарахноїдальний крововилив головного мозку, переломи ребер справа, розриви правої легені з розвитком правобічного гемопневмоторакса (т. 1 а.с. 195-198);

- протоколом огляду місця події від 03.11.2009 року, у ході якого оглянуто домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 за адресою: вул. Гагаріна, 32/1, м. Знамянка Кіровоградської області, у ході якого вилучено футболку, шорти, фрагменти тканини з простирадла, пляшку, два фрагменти тканини з наволочки, сухі листя, 18 недопалків цигарок, молоток, 6 слідів папілярних узорів (т. 1 а.с.3-17), які було оглянуто (т. 1 а.с. 268-269) та долучено до кримінальної справи у якості речових доказів (т. 1 а.с. 270-271);

- протоколом огляду місця події від 03.11.2009 року, у ході якого оглянуто квартиру, де мешкав ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1. У ході огляду з квартири вилучено чоловічі туфлі, 17 недопалків цигарок, сім змивів речовини червоного кольору, сорочку, фрагменти шпалер, фрагмент тканини з наволочки, жіноче пальто, два сліди папілярних узорів (т. 1 а.с. 30-40), які було оглянуто (т. 1 а.с. 268-269) та долучено до кримінальної справи у якості речових доказів (т. 1 а.с. 270-271);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7, під час якого вона розповіла про обставини, за яких ОСОБА_4 02.11.2009 року наносив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 111);

- висновком судово-медичної експертизи №869 від 16.12.2009 року, згідно з яким на футболці, шортах, фрагменті тканини з простирадла, пляшці з-під вина, двох фрагментах тканини з наволочки, вилучених 03.11.2009 року з домоволодіння за адресою: вул. Гагаріна, 32/1, м. Знамянка Кіровоградської області, знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 136-139);

- висновком судово-медичної експертизи №868 від 16.12.2009 року, згідно з яким на сорочці та жіночому пальто, вилучених 03.11.2009 року з квартири засудженого ОСОБА_4, знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 144-148);

- висновком експерта №307 від 04.12.2009 року, згідно з яким на чоловічих черевиках, вилучених 03.11.2009 року у квартирі ОСОБА_4, знайдена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 163-165);

- висновком експерта №315 від 04.12.2009 року, згідно з яким у змивах рук ОСОБА_4 знайдено кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 256-258);

- висновком експерта №224 від 25.12.2009 року, згідно з яким враховуючи форму, характер та механізм виникнення ран на представлених ділянках шкіри та волосистої частини голови потерпілого могло утворитися від травмуючої дії представлених для експертизи черевик ОСОБА_4, у області носової частини не виключається (т. 1 а.с. 181-190);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №156 від 11.01.2010 року, згідно з яким тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_6, могли виникнути за обставин, вказаних ОСОБА_7 під час проведення відтворення обстав ноки і обставин події за її участю (т. 1 а.с. 221-223). Такий самий висновок надав експерт щодо відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участю ОСОБА_4

Отже, дії засудженого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.121 ч.2 КК України як скоєння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння.

Доводи апеляцій засудженого та у його інтересах захисника ОСОБА_3 про недоведеність матеріалами справи вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину є безпідставними, оскільки повністю спростовуються його первинними показами під час досудового слідства про обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 82-83), а також послідовними та незмінними протягом досудового та судового слідства показами безпосереднього свідка злочину ОСОБА_7 щодо обставин побиття ОСОБА_6 ОСОБА_4, висновками судово-медичних експертиз по справі.

Згідно висновку експертизи № 868 від 16 грудня 2009 року (т.1 а.с.144-148) кров на жіночому пальто і т.д. може походити як від потерпілого ОСОБА_6 так і від свідка ОСОБА_7, а не тільки від потерпілого як стверджує засуджений. Суд зробив вірний висновок про те, що не сприймає до уваги доводи засудженого, що від його ударів не могла наступити смерть потерпілого і що того побила ОСОБА_7 і обґрунтував це. Крім того, коли ОСОБА_4 прийшов до потерпілого той не був побитий, після цього Єлинецька не залишалась на одинці з потерпілим. Після того як засуджений побив потерпілого, засуджений і Єлинецька пішли з місця пригоди і Єлинецька туди не поверталась. В матеріалах справи відсутні дані про те, що свідок ОСОБА_7 погрожувала вбити потерпілого, про те що засуджений намагався викликати швидку допомогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №223 від 22 грудня 2009 року ( т.1 а.с.170-177) можливість спричинення ушкодження на голові потерпілого наданим молотком виключається.

Також в діях засудженого відсутнє перевищення меж необхідної оборони, так як після того як засуджений забрав ножа у потерпілого, що було на самому початку бійки посягання на нього з ножем закінчилось, а продовжувалось побиття потерпілого.

Посилання на те, що органами досудового слідства не знайдено ніж, за допомогою якого ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_4, не можна вважати підставою скасування вироку суду першої інстанції, оскільки у ОСОБА_4 є 2 порізи лівої кісті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень( т.1 а.с.216).

Досудовим слідством не порушено таємницю слідства, оскільки ОСОБА_8, яка була понятою при відтворенні обстановки і обставин події із свідком ОСОБА_11 законно визнали свідком по справі. Крім того, слід вважати вірними доводи апеляції засудженого про те, що у описовій частині вироку суду зазначено, що потерпілий ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник. Дану вказівку суду слід вважати помилковою, оскільки ОСОБА_6 помер на місці скоєння злочину, а зник ОСОБА_4

Не можна погодитись з доводами апеляції прокурора, про те, що районним судом неправильно перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки ні у ході досудового слідства, ні у судовому засіданні будь-яких даних про те, що у ОСОБА_4 умисел був направлений на позбавлення життя потерпілого не добуто, а достовірно встановлено, що після заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння і від яких у подальшому настала його смерть, засуджений з місця скоєння злочину зник, при цьому ОСОБА_6 залишався живим, що підтверджується як показаннями засудженого так і свідка ОСОБА_11.

Конфлікт між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 був 2.11.2009 року у денний час, а швидка допомога констатувала смерть ОСОБА_6 3.11.2009 року. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №156 від 11.01.2010 року на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження, які виникли не менш ніж від 24 травматичних дій, однак серед них 5 саден і крововиливів в області голови, 12 саден і крововиливів в області грудної клітини, рана лучезапясного сустава, 2 колоті не проникненні рани, що свідчить про бійку між потерпілим і засудженим, а не про те, що засуджений мав умисел на вбивство потерпілого. Це ж підтверджується і судово-медичною експертизою №454 від 24.11.2009 року, згідно якої у ОСОБА_4 мались 2 рани лівої кісті( можливо від ножа) та садна правої половини грудної клітини(т.1 а.с.215-216), висновок був оголошений в судовому засіданні (а.с.133 т.2).

Про те, що у засудженого був відсутній умисел на умисне вбивство потерпілого обєктивно підтверджують фактичні обставини справи, згідно з якими після заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і маючи можливості продовжувати їх нанесення потерпілому, засуджений з місяця пригоди втік, при цьому були відсутні будь-які обставини, які б перешкоджали ОСОБА_4 продовжити нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6

Призначаючи міру покарання засудженому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до особливо тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше не судимий; обставин, які помякшують покарання засудженого, судом не встановлено, обставину, яка обтяжує покарання засудженого вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, і з урахуванням всіх обставин справи відповідно до вимог ст.65 КК України обґрунтовано призначив покарання засудженому в межах санкції ст.121 ч.2 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України, а також для направлення справи на додаткове розслідування, перекваліфікації дій засудженого та призначення більш суворого покарання, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції, захисника-адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а апеляцію засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково, вирок Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2010 року щодо ОСОБА_4 змінити. В описовій частині вироку в реченні «Після чого, довівши свій умисел до кінця, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник»слід вважати « Після чого, довівши свій умисел до кінця, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник». В решті вирок залишити без зміни.

СУДДІ