В И Р О К

іменем України

"25" червня 2012 р.
Личаківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого судді -
Леньо С. І. ,

при секретарі
Станько Р.О.

з участю прокурора
Проданець Н.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Львова, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого - 26 грудня 2008
року Пустомитівським районним судом
Львівської області за ст. ст. 186 ч.3, 187 ч.1,
70 КК України на 4 роки 6 місяців
позбавлення волі, звільнений від
відбування покарання з іспитовим
строком 3 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст. 296 ч.4, 121 ч.2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.
Львова, українця, громадянина України,
з вищою освітою, не одруженого, стажора
на посаду менеджера в магазині «Лев
Інструмент Сервіс», проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст. 190 ч.1, 296 ч.4, 121 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 18.07.2009 року
близько 22.15 год., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись на
території бази відпочинку
«Винниківське озеро», що у м.
Львів-Винники, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою
зухвалістю, групою осіб, підійшли до гр.
ОСОБА_7 та безпричинно з хуліганських
спонукань почали наносити удари руками
та ногами в різні частини тіла
потерпілому, при цьому із
застосуванням предмета, спеціально
пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень, а саме горловинами розбитих
пляшок, чим спричинили потерпілому
тяжке тілесне ушкодження.

Крім цього, підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5
18.07.2009 року близько 22.15 год., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись на території бази
відпочинку «Винниківське озеро», що у
м. Львів-Винники, під час скоєння
хуліганських дій відносно гр. ОСОБА_7,
групою осіб, маючи умисел на
спричинення тяжкого тілесного
ушкодження, почали наносити удари
руками та ногами в різні частини тіла
потерпілого ОСОБА_7, при цьому із
застосуванням предмета, спеціально
пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень, а саме горловинами розбитих
пляшок, чим спричинили потерпілому три
рани на спині зліва, з них верхня з
ушкодженням м»язів, середня
-поверхнева і нижня з проникненням в
черевну порожнину. Кожна з ран
заподіяна загостреними (загостреним)
предметами. Верхня рана на спині зліва
відноситься до легкого тілесного
ушкодження з короткочасним розладом
здоров»я, середня -до легкого тілесного
ушкодження і нижня -до тяжкого
тілесного ушкодження за ознакою
небезпеки для життя в момент
заподіяння.

Окрім цього, підсудний ОСОБА_5, маючи
намір на незаконне заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання
довірою, 18.07.2009 року близько 21.30 год.,
перебуваючи на території бази
відпочинку «Винниківське озеро», що у
м. Львів-Винники, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, в ході бесіди з
ОСОБА_8, мотивуючи тим, що йому потрібен
його телефон щоб передзвонити,
заволодів особистим майном
потерпілого, а саме мобільним
телефоном марки «Соні
Еріксон»вартістю 2600 грн., разом із
сім-карткою вартістю 10 грн., чим
заподіяв останньому матеріальну шкоду
на загальну суму 2610 грн.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_4 вину в інкримінованих
йому злочинах не визнав та пояснив, що
18.07.2009 року відпочивав на базі
відпочинку «Винниківське озеро», де
зустрівся із ОСОБА_5 В той час
відпочивали багато людей, в тому числі
як йому зараз відомо ОСОБА_7, ОСОБА_8 з
іншими незнайомими особами не нашої
національності, а також інші громадяни,
які вживали спиртні напої. При цьому
він особисто випивав пиво, але був в
тверезому стані. Ввечері почув
суперечку між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, який
кричав до підсудного щоб той повернув
телефон, той відповів, що не брав
телефону і почалася шарпанина. В той
час ОСОБА_4 тримав в руках пляшку з
пивом та шампур з шашликом, також
пляшка з пивом була в руках ОСОБА_5 Коли
хтось зачіпив ОСОБА_4 він ненароком
вдарив ОСОБА_7, але умисно жодних
тілесних ушкоджень потерпілому не
наносив, як руками так і будь-якими
предметами, пляшка в руках була цілою.
Натомість, при даній сутичці він
особисто отримав пошкодження. ОСОБА_5
кричав, нецензурно виражався і не
припиняв шарпанини. Внаслідок цих дій
побачив, що потерпілий в крові, від чого
йому стало погано. Подальших подій не
пам'ятає, як і не може на даний час
детально відтворити обставини
нанесення потерпілому тілесних
ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_5 вину в інкримінованих
йому злочинах не визнав та пояснив, що
18.07.2009 року приїхав на «Винниківське
озеро», де зустрів знайомого ОСОБА_4,
вони замовили їжу і присіли за столик
неподалік лотка, де торгував інший
знайомий ОСОБА_20. За сусіднім столиком
сиділи раніше незнайомі їм потерпілі
ОСОБА_7 та ОСОБА_8. В подальшому вони
сиділи за одним столиком, розпивали
спиртні напої, спілкувалися. Оскільки в
ОСОБА_5 розрядилася батарея на
телефоні, а він повинен був поговорити
із своєю дівчиною, то попросив ОСОБА_8
дати його телефон, той погодився і
підсудний відійшов далі, бо біля
столику було дуже шумно. Коли
повернувся за столиком сиділи ще двоє
невідомих осіб арабської
національності, він поклав телефон на
столик і знову відійшов. Через якийсь
час ОСОБА_7 схопив його за руку, тягнув в
бік та вимагав повернути телефон
ОСОБА_8. Він пояснив, що повернув
телефон, але потерпілий почав його
шарпати, оглядати одяг і наніс удар в
обличчя, від чого він впав на землю. До
них підбіг ОСОБА_4 і між ним та ОСОБА_7
відбулася бійка, яку розбороняли
хлопці арабської національності.
Оскільки ОСОБА_5 був в шоковому стані, а
також в стані алкогольного сп'яніння,
то не може відтворити деталі цієї
події. Коли піднявся із землі, то бійка
на той час припинилася і він намагався
швидше покинути територію озера.
Ствердив, що не мав наміру заволодіти
чужим телефоном, не наносив жодних
тілесних ушкоджень потерпілому та не
порушував громадського порядку. В
подальшому підсудний заперечив, що
перебував в стані алкогольного
сп'яніння.

Незважаючи на не визнання підсудними
своєї вини у вчинених злочинах, їх
винуватість повністю і об'єктивно
стверджується зібраними в ході
досудового слідства та перевіреними в
судовому засіданні доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_7 даними в
ході досудового слідства та
перевіреними в судовому засіданні про
те, що 18.07.2009 року він із знайомим на
ім»я ОСОБА_21 відпочивав на
«Винниківському озері», де зустрів
ОСОБА_8, вони разом сиділи за столиком,
відпочивали. Пізніше познайомилися з
підсудними, з якими спілкувалися,
вживали алкогольні напої. Надалі він
відходив від столика, через якийсь час
побачив, що щось відбувається між
ОСОБА_5 та його знайомим ОСОБА_8. Коли
підійшов, останній повідомив, що ОСОБА_5
забрав його мобільний телефон і не хоче
повертати. Тому він також звернувся до
підсудного з проханням повернути
телефон, але той відповів, що не брав
телефону, він тримав його за руку та
намагався викликати по своєму телефону
працівників міліції. В той час підійшов
ОСОБА_4 та вдарив його кулаком в
обличчя, тоді обоє підсудні накинулися
на нього та почали наносити тілесні
ушкодження руками і ногами. ОСОБА_4 взяв
шампур і намагався ним нанести удар,
але потерпілий викинув його в сторону,
тоді той взяв пусту пляшку, розбив її об
металічний корпус палатки та намагався
вдарити уламком даної пляшки, але він
теж її відібрав. За розвитком подій
спостерігали багато відвідувачів.
Перебуваючи в збудженому стані ОСОБА_9
знову взяв дві пляшки з пивом, які
розбив та тримаючи руками за горловини
розбитих пляшок типу «розочка»підбіг і
намагався знову нанести удар по тілу.
Він зловив його за обидві руки,
вивернувши їх за шию, тоді підійшов
ОСОБА_5, який знаходився неподалік, та
гострим предметом, як він зрозумів
уламком пляшки, наніс йому удар в
область тулоба, а саме під праву
лопатку. Відчувши біль, побачивши кров,
відпустив руки ОСОБА_4 і в цей час
уламками розбитих пляшок останній
наніс удар лівою рукою в область
печінки та ще один удар в область
тулоба, а саме під ліву лопатку.
Потерпілий вирвався, відбіг на 3 м і
впав на землю на живіт. Із ран текла
кров, він побачив як ОСОБА_8 підійшов та
почав промивати рани горілкою.
Підсудні підбігли знову та почали
наносити удари, ОСОБА_4 уламком скла
знову наніс удар в частину тулуба, а в
той час ОСОБА_5 продовжував його копати,
за кілька секунд ОСОБА_4 наніс йому удар
металічним шампуром в районі живота,
після чого потерпілий втратив
свідомість. До свідомості прийшов в
лікарні після операції (а.с. 23-25 том 1).

В судовому засіданні потерпілий дещо
змінив свої показання, вказав, що не
пам'ятає всіх деталей події, але
ствердив, що сутичка почалася з вини
ОСОБА_5, який не хотів повертати телефон
і перший наніс йому удар. Потерпілий не
надав детальних пояснень яким чином
наносилися йому удари підсудними.
Однак, при цьому вказав, що тілесні
ушкодження завдавали обоє підсудні.
Просив взяти до уваги, що пробачає їхні
дії, немає до них претензій, мати ОСОБА_4
відшкодувала йому шокду. Надалі в
судовому засіданні потерпілий
відмовився від своїх показів даних на
досудовому слідстві, просив не брати їх
до уваги та більше участі в розгляді
справи не приймав, заходи щодо
встановлення його місцезнаходження не
дали позитивних результатів.

Наведені обставини суд розцінює як
намір потерпілого допомогти підсудним,
та самому уникнути органів влади,
оскільки згідно матеріалів справи він
без законних на те підстав перебуває на
території України, а тому приймає до
уваги покази дані потерпілим ОСОБА_7 на
досудовому слідстві та звертає увагу,
що в протоколі усної заяви від 20.07.2009
року (а.с.5 том 1) зі слів потерпілого
тілесні ушкодження в область живота та
спини йому нанесли двоє осіб, в
первинних поясненнях (а.с.6-7 том 1)
потерпілий детально описав яким чином
і куди саме підсудні наносили йому
тілесні ушкодження із застосуванням
розбитих пляшок, які відповідають його
показанням даним в статусі
потерпілого.

Показами потерпілого ОСОБА_8,
місцезнаходження якого також не
виявилося можливим встановити, даними
на досудовому слідстві та перевіреними
в судовому засіданні, якими
встановлено, що 18.07.2009 року він
перебував на базі відпочинку
«Винниківське озеро», де зустрів
знайомого ОСОБА_7. Надалі вони
познайомилися з підсудними, сиділи за
одним столиком, розмовляли. Близько 21.30
год. ОСОБА_5 попросив у нього мобільний
телефон марки «Соні Еріксон»щоб
зателефонувати і він добровільно надав
свій телефон і підсудний пішов з
телефоном в сторону озера. Через 15 хв.
коли підсудний не повернувся, він пішов
його шукати, підійшовши попросив
повернути телефон, але ОСОБА_5, який був
в стані алкогольного сп'яніння,
відповів, що немає телефону, і він йому
нічого не давав. Тоді підійшов ОСОБА_4
запитав, що сталося, на що він розповів,
що ОСОБА_5 не повертає його мобільний
телефон, аналогічно він все розповів і
ОСОБА_7. Потерпілий просив повернути
телефон, але той відмовився і намагався
піти, тоді ОСОБА_7 зловив його за руку та
сказав, що викличе працівників міліції.
В той час ОСОБА_4, який знаходився поруч
наніс удар кулаком руки ОСОБА_7 в
область голови і сказав відпустити
ОСОБА_5. Після цього обоє підсудні
накинулися на потерпілого і почали
його шарпати. ОСОБА_4 хотів нанести удар
шампуром, але ОСОБА_7 його відкинув.
Тоді ОСОБА_8 відійшов в сторону,
оскільки був наляканий. Через якийсь
час почув звук робитого скла, побачив
як ОСОБА_4 тримаючи в руках за горловини
дві розбиті пляшки із уламками скла
ішов в сторону ОСОБА_7, який шарпався з
ОСОБА_5 Однак, потерпілий зловив його за
дві руки, надалі борючись з ОСОБА_5 В той
час до свідка підійшов знайомий на ім»я
«ОСОБА_3»та попросив іти додому, щоб
його теж не побили. Звернувши свою
увагу в сторону ОСОБА_3, він почув крик,
та побачив, що ОСОБА_7 лежить на землі, а
на його тілі кров. Він зрозумів, що
тілесні ушкодження наніс ОСОБА_4
розбитими пляшками. Після цього, свідок
почав обливати рани горілкою.
Поранення були на тулобі з лівої
сторони та на спині. Тоді підійшов
ОСОБА_4 та наніс удар в область голови
ОСОБА_7. Куди дівся ОСОБА_5 не бачив.
Даних подій свідок злякався і
заховався в кущі (а.с.52-54 том 1).
Потерпілий аналогічно виклав
обставини щодо заволодіння його
телефоном в первісних поясненнях (а.с.112
том 1).

Факт заволодіння мобільним телефоном
марки «Соні Еріксон»потерпілого
ОСОБА_8 стверджується протоколом його
усної заяви від 16.08.2009 року (а.с.111 том 1).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11
дала показання аналогічні даним на
досудовому слідстві (а.с.132-133 том 1, а.с.
9-13 том 2) про те, що 18.07.2009 року
перебувала на робочому місці на
території бази відпочинку
«Винниківське озеро», де торгувала. В
той день було багато відвідувачів. За
одним із столиків було дуже шумно, що
привернуло її увагу, там сиділи
громадяни української та іноземної
національності. Серед них був хлопець
на ім»я «ОСОБА_4», який перебував в
стані алкогольного сп'яніння, вів себе
агресивно, нецензурно виражався,
розмахував руками. Близько 21.30 год. він
голосно розмовляв з двома іноземцями,
до них підійшли ще двоє осіб арабської
національності і щось шумно
обговорювали. Через деякий час
побачила як ОСОБА_4 з шампуром біг за
одним із чоловіків арабської
національності, але інші хлопці
забрали шампур і заспокоювали його. В
той час на вулиці стемніло, вона
обслуговувала клієнтів і не бачила
деталей цієї події. Через якийсь час
почула звук розбитих пляшок, побачила,
що всі піднялися за столиком, тому
звернулася до охоронця, щоб викликав
працівників міліції. Підійшовши ближче
до місця події, побачила, що на землі
лежить громадянин арабської
національності весь в крові, зі слів
людей зрозуміла, що його уламками
розбитих пляшок порізав ОСОБА_4, вона
викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
надав показання аналогічні за змістом
та по суті показам даним на досудовому
слідстві (а.с.134-135 то 1, а.с.9-13 том 2) в яких
вказав, що 18.07.2009 року знаходився на
своєму робочому місці на території
бази відпочинку «Винниківське озеро»,
де працює рятувальником. В цей день на
території бази було багато
відвідувачів. Близько 21.30 год. побачив
як візуально знайомий йому хлопець на
ім»я «ОСОБА_4», який перебував в
нетверезому стані, тримаючи в руках
металевий шампур біг за громадянином
арабської національності. Однак, йго
зупинили, забрали шампур та
заспокоювали. Після чого до нього
звернулася продавець однієї із палаток
ОСОБА_11 та попросила викликати
працівників міліції, яка сказала, що за
сусіднім столиком б»ють пляшки і
відбувається бійка. Він викликав
працівників охорони та пішов до
натовпу, де побачив як на землі лежить
громадянин арабської національності,
за яким перед цим з шампуром бігав
ОСОБА_4.

В своїх показах даних на досудовому
слідстві та перевірених в засіданні
свідок ОСОБА_13 (а.с.136-137 том 1)
повідомила, що 18.07.2009 року перебувала на
робочому місці на території бази
відпочинку «Винниківське озеро», де
працювала помічником на кухні. В цей
день на території бази було багато
відвідувачів. За одним із столиків було
дуже шумно, що привернуло її увагу, там
сиділи громадяни української та
іноземної національності, які
розпивали спиртні напої. Серед них
знаходився візуально знайомий їй
ОСОБА_5, який є її сусідом, також як в
подальшому стало відомо хлопець на
ім»я «ОСОБА_4», який перебував в стані
алкогольного сп'яніння, розмахував
руками, вів себе агресивно, шумів,
висловлювався нецензурною лайкою.
Оскільки вона була з неповнолітнім
сином і на вулиці стемніло (близько 21.30
год.) вона вирішила забрати свого сина
та відвести його до автомобіля
знайомих. Коли повернулася, побачила
натовп людей, які зібралися навколо
громадянина іноземної національності,
який лежав на землі та був весь в крові.
Зі слів людей зрозуміла, що відбулася
бійка.

В судовому засіданні допитаний як
свідок ОСОБА_14 вказав, що 18.07.2009 року
працював на Винниківському озері, де
бачив як відпочивали підсудні та
потерпілі, а також інші відвідувачі,
розпивали спиртні напої. Ввечері, коли
почало темніти, він почув емоційну
розмову, з якої зрозумів, що в одного із
іноземців ОСОБА_5 забрав мобільний
телефон. Конфлікт почали ОСОБА_7 та
ОСОБА_5, між ними почалася бійка, в якій
брав участь також ОСОБА_4, в їх руках він
нічого не бачив. В той час у свідка
впали окуляри і поки шукав їх
відволікся від даних подій, коли
повернувся побачив, що ОСОБА_7
тримається за живіт, в подальшому
зрозумів, що він отримав серйозні
поранення (а.с.22-24 том 1).

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
показала, що 18.07.2009 року працювала
продавцем на Винниківському озері, в
той день було багато відвідувачів. За 5-7
м від її палатки за столиком сиділи
підсудні, потерпілий, інші
особи-іноземці, пили пиво. Ввечері вона
почула конфлікт з приводу телефона,
який нібито забрав ОСОБА_5, після чого
почалася шарпанина. Бійку почав ОСОБА_7,
який бігав з шампуром за ОСОБА_4,
наносив йому удари. При цьому в руках у
підсудних не бачила нічого. Вона не
звертала уваги на деталі, і не бачила
бійку до самого її завершення, оскільки
торгувала, не могла відволіктися, а на
вулиці вже стемніло.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
надала аналогічні показання по суті та
за змістом показам наданим свідком
ОСОБА_15

Як вбачається з повідомлення
Комунальної 8-ї МКЛ м. Львова від 20.07.2009
року (а.с.9 том 1) іноземний громадянин
ОСОБА_7 поступив в лікарню з діагнозом
множинні колото-різані рани грудної
клітки зліва, проникаючі у черевну
порожнину, шок 1ст., сп'яніння, прийнято
заходи по проведенні ургентної
операції.

Згідно акту судово-медичного
дослідження (обстеження) № 340/09 від
20.07.2009 року (а.с.11 том 1) за даними
медичних документів у гр. ОСОБА_7 були
три рани на спині зліва, з них верхня з
ушкодженням м»язів, середня
-поверхнева і нижня з проникненням в
черевну порожнину. Вказані рани
заподіяні гострими предметами, можливо
осколками розбитої скляної пляшки та
відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння.
Судово-медичних даних про те, що ОСОБА_7
отримав поранення лівої половини спини
при падінні на гострі предмети, немає.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 374/09 від 21.07.2009 року (а.с.175
том 1) встановлено, що за даними
медичних документів у гр. ОСОБА_7 були
три рани на спині зліва, з них верхня з
ушкодженням м»язів, середня
-поверхнева і нижня з проникненням в
черевну порожнину. Кожна з ран
заподіяна загостреним (загостреними)
предметом незадовго до поступлення в
лікарню. Кожна з цих ран могла
утворитися 18 липня 2009 року. Верхня рана
на спині зліва відноситься до легкого
тілесного ушкодження з короткочасним
розладом здоров»я, середня -до легкого
тілесного ушкодження і нижня -до
тяжкого тілесного ушкодження за
ознакою небезпеки для життя в момент
заподіяння. Судово-медичних даних про
те, що рани утворилися при падінні з
висоти власного росту, нема.

У відповідності до висновку повторної
комісійної судово-медичної експертизи
№ 201 від 10.12.2010 року (а.с.144-146 том 2)
встановлено, що згідно записів
мед.карти № 6212/7123 стац. хворого 8-ї МКЛ, у
гр. Туніса ОСОБА_7 виявлені три рани на
спині, одна з яких проникала в черевну
порожнину. В протоколі операції
довжина і напрямки раневих каналів не
вказані. При проведенні даної
експертизи у ОСОБА_7 виявлені рубці на
спині. Рубці лінійної форми являються
слідами загоєних ран. Описи ран, їх
розміри, довжина і напрями раневих
каналів в історії хвороби не вказані,
тільки наявний запис, що рани мали
характер «колото-різаних». У звязку із
проведеними хірургічними
маніпуляціями при поступленні,
накладанням швів на краї рани,
індивідуальними особливостями гоєння
ран, конкретно, тільки по характеру
рубців, встановити знаряддя, якими були
спричинені рани -неможливо. Як правило
«колото-різані»рани виникають від дії
колючо-ріжучих предметів, якими можуть
бути клинок ножа, уламки розбитого
скла, тощо. Згідно клінічної карти і
показників параметрів
серцево-суддинної системи, стан
хворого при госпіталізації можна
розцінити як «задовільний». Відмічено,
що рана на спині зліва у 10-му міжребер»ї
проникла у черевну порожнину через
пошкоджену пристінкову очеревину,
пошкодження органів черевної
порожнини не виявлено. Відтак, дана
рана відноситься до тяжкого тілесного
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння, згідно
«Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».
Інші рани можуть бути віднесені до
легкого тілесного ушкодженн з
короткочасним розладом здоров»я при
умові, якщо термін загоєння становив
від 7 до 21 дня.

Допитана в судовому засіданні експерт
ОСОБА_19 (а.с.71-76, 117-119) підтримала
висновок судово-медичної експертизи в
повному обсязі, надала аналогічні
покази наведеним в дослідженні.

Таким чином, висновками експертиз
вірно встановлено, що потерпілому
ОСОБА_7 було заподіяно тяжке тілесне
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння, оскільки це
було ушкодження, котре проникло в
черевну порожнину. Будь-яких даних про
те, що рани утворилися при падінні з
висоти власного росту, в тому числі на
гострі предмети, в судовому засіданні
не здобуто. Крім цього, суд вважає, що
розбіжності в написанні прізвища
потерпілого ОСОБА_7 пов'язані з
первинно невірним його перекладом.

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 21.07.2009 року, та від
12.08.2009 року (а.с.28,99 том 1) потерпілий
ОСОБА_7 опізнав та вказав на підсудного
ОСОБА_4, який уламками розбитої пляшки
наніс йому тілесні ушкодження, а також
на підсудного ОСОБА_5 та заявив, що він
разом з ОСОБА_4 з хуліганських
спонукань нанесли йому тілесні
ушкодження.

Протоколом пред'явлення фотознімків
для впізнання від 28.07.2009 року, та від
17.08.2009 року (а.с.56,113 том 1) потерпілий
ОСОБА_8 опізнав та вказав на підсудного
ОСОБА_4, який вчиняв хуліганські дії
відносно ОСОБА_7 та наносив йому
тілесні ушкодження, а також на
підсудного ОСОБА_5 та заявив, що саме
він шахрайським способом заволодів
його мобільним телефоном марки «Соні
Еріксон».

При проведенні ставок-віч-на-віч між
кожним із підсудних та потерпілих
(а.с.64-66,67-69,100-103,114-118 том 1) підсудний
ОСОБА_4 відмовився від дачі показів на
підставі ст. 63 Конституції України,
потерпілі настояли на своїх показаннях
та в деталях відтворили всі обставини,
підсудний ОСОБА_5 давав аналогічні
покази даним на досудовому слідстві,
однак детальніше розповів про
обставини, зазначав, що ОСОБА_4 бився з
потерпілим, щодо телефону пояснював, що
комусь передав такий на його прохання.

Як вбачається з протоколу огляду місця
події від 18.07.2009 року на базі відпочинку
«Винниківське озеро»і долученої до
нього фототаблиці на земельній ділянці
наявні сліди речовини темного кольору,
чотири уламки скла з загостреними
кінцями, скляний уламок горловини
пляшки коричневого кольору (а.с.12-19 том
1), які в подальшому визнано речовими
доказами у справі (а.с.41-41 том 1).

Відповідно до висновку
судово-психіатричної експертизи № 245
від 05.10.2009 р. підсудний ОСОБА_4 в даний
час хворобливих розладів психічної
діяльності не виявляє, перебуває в
стані стійкої ремісії шизофренії з
незначними постпсихотичними змінами
особи. Наявні у нього психічні
порушення в даний час виражені не
глибоко, не досягають рівня
хворобливих розладів психічної
діяльності, тому не позбавляють його
здатності усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. В період
інкримінованих йому дій він також
будь-яких хворобливих розладів
психічної діяльності не виявляв,
перебував у стані стійкої ремісії
шизофренії, міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними.
Застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує
(а.с.181-186 том 1).

Оцінюючи покази потерпілих суд надає
їм віри, оскільки вони знаходяться в
обєктивному зв'язку з матеріалами
справи, підтверджуються висновками
судово-медичних експертиз, причин
оговорювати підсудних у них не було.
Також спроможними є показання свідків,
які підтвердили факт хуліганських дій
підсудних та бійку, яка мала місце
18.07.2009 року. При цьому, ряд свідків з
об'єктивних причин не могли описати
події детально від їх початку до
завершення, зважаючи на те, що вони
перебували на робочому місці і кожен
був зайнятий своїми справами, а також з
огляду на це, що події відбувалися в
вечірній час.

Суд критично оціює показання підсудних
та розцінює це як обраний ними метод
для захисту своїх інтересів і
уникнення від кримінальної
відповідальності. Так, підсудний
ОСОБА_5, по епізоду шахрайства змінював
покази, вказуючи на досудовому
слідстві, що дав телефон потерпілого на
чиєсь прохання (а.с.97-98 том), а надалі
вказував, що повернув телефон, поклавши
його на стіл, де сидів потерпілий. Щодо
хуліганських дій та заподіяння
потерпілому тяжкого тілесного
ушкодження підсудний зазначав, що
перебував в стані алкогольного
сп'яніння, тому не пам'ятає деталі
події. Підсудний ОСОБА_4 на досудовому
слідстві відмовився давати показання
на підставі ст. 63 Конституції України, а
в судовому засіданні заперечив свою
вину. Хоча в судовому засіданні обоє
підсудних підтвердили факт сутички між
ними та потерпілим, разом з тим їх
покази про те, що вони не вчиняли
хуліганських дій та не наносили
умисного тяжкого тілесного ушкодження
спростовуються наведеними вище
доказами, які знаходяться в
об'єктивному зв'язку.

Окрім цього, суд враховує, що підсудні
відшкодували завдану потерпілому
ОСОБА_7 шкоду в повному обсязі, останній
не має до них жодних претензій, а саме
мати ОСОБА_4 допомагала йому в лікарні,
а ОСОБА_5 сплатив грошові кошти на його
лікування за цивільним позовом, що є
обставиною, яка пом'якшує покарання,
але в свою чергу вказує на визнання
підсудними факту вчинення
протиправних дій.

При цьому, дії підсудних очевидно
охоплювалися умислом, оскільки вони
усвідомлювали суспільно небезпечний
характер свого діяння, будучи в
агресивному стані, стані алкогольного
сп'яніння, наносячи по тілу потерпілого
удари як руками та ногами, так і
горловинами розбитих пляшок тривалий
час, передбачали суспільно небезпечні
наслідки своїх дій і бажали їх
настання.

Також суд знаходить доведеним вчинення
підсудними хуліганських дій, оскільки
вони перебуваючи в громадському місці,
проявили свою явну зневагу до існуючих
правил і норм поведінки в суспільстві,
що було очевидно для оточуючих, та
застосували насильство до потерпілого.
При тому підсудні застосували
спеціально пристосований видозмінений
предмет, яким були розбиті пляшки типу
«розочка».

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що винуватість підсудних у
вчиненні інкримінованих їм злочинів
доведена повністю.

Дії підсудного ОСОБА_4 вірно
кваліфіковані за ст. 296 ч.4 КК України
-хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб, із
застосуванням предмета, спеціально
пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень ; ст. 121 ч.2 КК України -умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння, вчинене
групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_5 вірно
кваліфіковані за ст. 190 ч.1 КК України
-заволодіння чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою
(шахрайство) ; ст. 296 ч.4 КК України
-хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб, із
застосуванням предмета, спеціально
пристосованого для нанесення тілесних
ушкоджень ; ст. 121 ч.2 КК України -умисне
тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння, вчинене
групою осіб.

При призначенні підсудному ОСОБА_4
покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, які є
тяжкими злочинами ; особу винного, який
раніше судимий, перебуває на обліку в
психоневрологічному диспансері, не
знаходиться на обліку в наркологічному
диспансері ; вчинення злочину в стані
алкогольного сп»яніння як обставину,
яка обтяжує покарання ; добровільне
відшкодування шкоди потерпілому як
обставину, яка пом'якшує покарання,
також суд визнає обставинами, які
пом'якшують покарання -неналежну
поведінку самого потерпілого ОСОБА_7,
який перебував в стані алкогольного
сп'яніння, вів себе агресивно і також
провокував конфлікт, та незадовільний
стан здоров»я підсудного, який має
захворювання: «стан стійкої ремісії
шизофренії з незначними
постпсихотичними змінами особи», а
відтак суд приходить до висновку, що
ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах
санкції статтей, за якою кваліфіковано
злочини у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 69 КК України з
урахуванням обставин справи, обставин,
що пом'якшують покарання - добровільне
відшкодування завданої шкоди,
неналежна поведінка потерпілого,
незадовільний стан здоров»я ОСОБА_4, та
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину передбаченого ст. 121
ч.2 КК України, особи винного, який має
постійне місце проживання, позитивно
характеризується за місцем проживання,
є особою молодого віку (а.с.73-85 том 1), суд
вважає за можливе призначити покарання
підсудному ОСОБА_4 за ст. 121 ч.2 КК
України нижче від найнижчої межі та
визначити остаточне покарання за
правилами ст. 70 КК України.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2003 року
№ 7 «Про практику призначення судами
кримінального покарання»у разі
вчинення особою під час іспитового
строку нового злочину суди мають
розцінювати це як порушення умов
застосування ст. 75 КК про звільнення
від відбування покарання з
випробуванням і призначати покарання
за сукупністю вироків на підставі ст. 71
КК України, яке має бути більшим як від
покарання, призначеного за новий
злочин, так і від невідбутої частини
покарання за попереднім вироком. У
таких випадках повторне звільнення від
відбування покарання з випробуванням є
неприпустимим.

Таким чином, у відповідності до ст.71 КК
України до остаточного покарання,
призначеного за даним вироком суду,
підсудному ОСОБА_4 слід частково
приєднати невідбуту частину покарання,
призначену вироком Пустомитівського
районного суду Львівської області від
26 грудня 2008 року, за яким його засуджено
за ст. ст. 186 ч.3, 187 ч.1 КК України на 4 роки
6 місяців позбавлення волі, звільнено
від відбування покарання з іспитовим
строком на 3 роки.

При призначенні підсудному ОСОБА_5
покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, які є
тяжкими злочинами та один з них
злочином невеликої тяжкості ; особу
винного, який раніше не судимий ;
вчинення злочину в стані алкогольного
сп»яніння як обставину, яка обтяжує
покарання ; добровільне відшкодування
збитків понесених на лікування
потерпілого як обставину, яка пом'якшує
покарання, також суд визнає
обставинами, які пом'якшують покарання
-неналежну поведінку самого
потерпілого ОСОБА_7, який перебував в
стані алкогольного сп'яніння, вів себе
агресивно і також провокував конфлікт,
та незадовільний стан здоров»я
підсудного, який має захворювання:
«пролактат серцевого клапану,
вегето-судинної дистонії, вогнищева
неврологічна симптоматика,
астеноневротичний синдром, ангіопатія
сітківки, пролапс мітрального
клапану», а відтак суд приходить до
висновку, що ОСОБА_5 слід обрати
покарання в межах санкції статтей, за
якими кваліфіковано злочини у вигляді
позбавлення волі, а за ст. 190 ч.1 КК
України - у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 69 КК України з
урахуванням обставин справи, обставин,
що пом'якшують покарання - добровільне
відшкодування завданої шкоди,
неналежна поведінка потерпілого,
незадовільний стан здоров»я ОСОБА_5, та
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину передбаченого ст. 121
ч.2 КК України, особи винного, який
раніше не судимий, має постійне місце
проживання, працює, позитивно
характеризується за місцем проживання,
є особою молодого віку (а.с.125-131 том 1),
суд вважає за можливе призначити
покарання підсудному ОСОБА_5 за ст. 121 ч.2
КК України нижче від найнижчої межі та
визначити остаточне покарання за
правилами ст. 70 КК України.

Із врахуванням особи підсудного
ОСОБА_5, який раніше не притягався до
кримінальної відповідальності, має
постійне місце проживання, працює,
позитивно характеризується за місцем
проживання та храму за місцем парафії,
на обліку в наркологічному та
психоневрологічному диспансерах не
перебуває, є особою молодого віку,
враховуючи тяжкість злочинів,
обставини справи суд приходить до
висновку, що його виправлення можливе
без відбування покарання, а тому до
нього слід застосувати ст. 75 КК України.

Речові докази по справі, які
знаходяться у камері зберігання
Личаківського РВ ГУМВС України у
Львівській області -чотири уламки скла
різної величини із загостреними
кінцями по краях, скляний уламок
горловини пляшки коричневого кольору -
слід знищити (а.с.41,42 том 1).

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочинів передбачених ст. ст. 296 ч.4, 121 ч.2
КК України та призначити покарання :

- за ст. 296 ч.4 КК України у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі.

- за ст. 121 ч.2 КК України із
застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у
вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначити
ОСОБА_4 остаточне покарання за даним
вироком у вигляді 4 (чотирьох) років 6
(шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до
покарання, призначеного за даним
вироком суду засудженому ОСОБА_4
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Пустомитівського
районного суду Львівської області від
26 грудня 2008 року та остаточно визначити
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців.

Строк відбуття покарання засудженому
ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного
затримання -19 липня 2009 року, а не з часу
складання протоколу про затримання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочинів передбачених ст. ст. 190 ч.1, 296
ч.4, 121 ч.2 КК України та призначити
покарання :

- за ст. 190 ч.1 КК України у вигляді 1
(одного) року обмеження волі.

- за ст. 296 ч.4 КК України у вигляді 3
(трьох) років позбавлення волі.

- за ст. 121 ч.2 КК України із
застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у
вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначити
ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 4
(чотирьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_5 від
відбування покарання з
випробуванням, призначивши йому
іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки,
якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_5 обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти про зміну місця
проживання, роботи та періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Строк відбуття покарання засудженому
ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення
вироку, зарахувавши в строк відбуття
покарання час фактичного перебування
ОСОБА_5 під вартою в період з 12 серпня 2009
року по 30 жовтня 2009 року.

Речові докази по справі, які
знаходяться у камері зберігання
Личаківського РВ ГУМВС України у
Львівській області -чотири уламки скла
різної величини із загостреними
кінцями по краях, скляний уламок
горловини пляшки коричневого кольору -
знищити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до
вступу вироку в законну силу залишити
попередньо обраний -взяття під варту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до
вступу вироку в законну силу залишити
попередньо обраний -застава.

На вирок може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду Львівської
області протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення через
Личаківський районний суд м.Львова, а
засудженими, які перебувають під
вартою, - в той же строк з моменту
вручення їм копії вироку.

Суддя:
Леньо С. І. ,