Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1-163/2010 р.
ВИРОК

Іменем України

15 липня 2010 року с.Воєводчинці

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі: головуючого: судді Цибульського О.Є.,

з участю секретаря: Спічко А.В.,

прокурора: Коломійця В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільської виправної колонії № 114 кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, раніше судимого: 06.04.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. ст. 296 ч. З, 78 ч. З, 71 ч. 1 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання в Могилів-Подільській ВК УДДПВП України у Вінницькій області (№ 114), у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.04.2007 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч. З, 78 ч. З, 71 ч. 1 КК України, до 4 років 7 місяців позбавлення волі. Покарання він відбуває з 21.06.2007 року, а з 21.08.2008 року він відбуває покарання в Могилів-Подільській виправній колонії УДДПВП України у Вінницькій області (№ 114). Однак на шлях виправлення ОСОБА_1 не став і систематично порушував встановлений порядок відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації установи, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

За те, що відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації установи засуджений ОСОБА_1 по постанові начальника установи від 10.02.2010 року на законних підставах був переведений до приміщення камерного типу строком на один місяць.

Після відбуття вказаного дисциплінарного стягнення засуджений ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив 02.04.2010 року під час тримання в ДКДіР, будучи днювальним згідно графіку чергування засуджених дільниці КДІР на закріпленій території, засуджений ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився приступити до прибирання вказаної території та не виконав законну вимогу молодшого інспектора ВНіБ прапорщика вн. служби ОСОБА_2, за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 12 діб.

20 квітня 2010 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, будучи виведений на роботу по благоустрою території, прилеглої до відділення СПС № 5, згідно розпорядку дня та затвердженого графіку чергування засуджених відділення № 5 на закріпленій території, засуджений ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення території. Для виконання поставленого завдання він був забезпечений всім необхідним. Однак ОСОБА_1 свідомо порушуючи режим утримання, до роботи не приступив, безпідставно не виконавши законних вимог начальника відділення СПС. Своїми діями засуджений ОСОБА_1 вчинив злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні за ст. 391 КК України визнав повністю і суду пояснив, що вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.04.2007 року засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч. З, 78 ч. З, 71 ч. 1 КК України, до 4 років 7 місяців позбавлення волі. З 21.08.2008 року він відбуває покарання в Могилів-Подільській виправній колонії (№ 114)^ 10.02.2010 року його було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць за те, що відмовився виконувати законну вимогу представника адміністрації установи. Після відбуття вказаного дисциплінарного стягнення він 02.04.2010 року, будучи днювальним згідно графіку чергування засуджених дільниці КДіР на закріпленій території відмовився приступити до прибирання вказаної території, за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 12 діб. 20 квітня 2010 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, будучи виведений на роботу по благоустрою території прилеглої до відділення СПС № 5, згідно розпорядку дня та затвердженого графіку чергування він відмовився виконати законну вимогу начальника відділення території. Для виконання поставленого завдання він був забезпечений всім необхідним. Однак свідомо порушуючи режим утримання, до роботи не приступив, безпідставно не виконавши законних вимог начальника відділення СПС. Про те, що за невиконання законної вимоги працівника установи його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, він знав. У вчиненому розкаявся.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 299 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик усіх свідків по справі, а обмежився допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи.

Крім повного визнання вини підсудним, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України підтверджується і матеріалами справи, а саме: рапортом старшого оперуповноваженого оперативної групи старшого лейтенанта ОСОБА_3 про відмови ОСОБА_1 від роботи (а.с.З); рапортом начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 про відмову виконання робіт по благоустрою території засудженим ОСОБА_1 від 20.04.2010 року (а.с.4); актами від 20.04.2010 року про відмову ОСОБА_1 від роботи (а.с.5-6); та іншими матеріалами справи.

Зібрані в судовому засіданні докази свідчать, що підсудний ОСОБА_1, відбуваючи покарання у вигляді позбавлення волі, протягом року був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу за порушення вимог режиму відбування покарання і здійснив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 391 КК України.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин, передбачений ст. 391 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного - негативно характеризується за місцем відбування покарання, і обставини справи.

Пом'якшуючими покарання обставинами згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обтяжуючою покарання обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ст. 391 КК України, пов'язане з позбавленням волі.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 391 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 1 року 6 місяців 6 днів позбавлення волі призначити ОСОБА_1 остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року 9 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 15 липня 2010 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: