Справа № 511/2750/14-к
Номер провадження: 1-кс/511/262/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2014 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого СВ Роздільнянського РВГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Роздільна Одеської області в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосуванням засобів фіксування кримінального провадження клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:

16.09.2014року слідчий ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

З поданого клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні п`яти епизодів привласнення майна, яке їй було ввірене чи перебувало в її віданні.

Так, згідно подання ОСОБА_5 , згідно наказу директора КП «Роздільнянський міський водоканал» № 6-К від 01 грудня 2011 прийнята на посаду інспектора-касира КП «Роздільнянський міський водоканал», яке розташоване по вул. Шевченка, 81 у м. Роздільна Одеської області.

Відповідно до посадової інструкції інспектора-касира КП «Роздільнянський міський водоканал», затвердженою 01.12.2011 директором КП «Роздільнянський міський водоканал», з якою ознайомлена ОСОБА_5 , на неї покладено наступні завдання та обов`язки: п.1.4. своєчасний збір коштів від населення за наданні послуги водопостачання та водовідведення; п.1.6. звітність за відповідним реєстром перед бухгалтерією; п.2.1. проведення своєчасного збору коштів від населення за надані послуги водопостачання та водовідведення; п.2.7. своєчасно здавати виручку за водопостачання і водовідведення в касу підприємства із звітом за робочий день.

Таким чином, інспектора-касира КП «Роздільнянський міський водоканал» ОСОБА_5 було наділено правомочністю по безпосередньому отриманню, зберіганню та доставці до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів.

Між директором КП «Роздільнянський міський водоканал» та ОСОБА_5 01.12.2011 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. «а» якого, ОСОБА_5 прийняла на себе обов`язок щодо забезпечення збереження грошових, товарно-матеріальних, інших цінностей, вручених їй для зберігання, або для інших цілей.

Виконуючи обов`язки щодо збору коштів від населення за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, користуючись правомочністю безпосереднього отримання, зберігання та доставки до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів, ОСОБА_5 за період з березня 2011 по листопад 2012 (більш точну дату встановити не надалося можливим), отримавши від окремих громадян м. Роздільна Одеської області грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, не здавала їх до каси КП «Роздільнянський міський водоканал», а привласнювала їх.

Так, ОСОБА_5 не здала до каси КП «Роздільнянський міський водоканал», а привласнила грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, які вона безпосередньо отримала від наступних громадян: - ОСОБА_6 - у сумі 67,60 грн. за березень 2011 р.; ОСОБА_7 у сумі 22,53 грн. за червень 2011 р.; 85,40 грн. за квітень 2012 р.; ОСОБА_8 - у сумі 28,82 грн. за квітень 2012 р.; ОСОБА_9 - у сумі 51,24 грн. за травень 2012 р.; 85,4 грн. за вересень 2012 р.; ОСОБА_10 - у сумі 76,86 грн. за жовтень 2012 р.; 76,86 грн. за листопад 2012 р.; 76,86 грн. за грудень 2012 р.; ОСОБА_11 - у сумі 119,56 грн. за жовтень 2012 р.; ОСОБА_12 - у сумі 34,16 грн. за жовтень 2012 р.; ОСОБА_13 - у сумі 64 грн. за листопад 2012 р.; ОСОБА_14 - у сумі 100 грн.; ОСОБА_15 - у сумі 100 грн.; ОСОБА_16 - у сумі 68,32 грн.

Усього, за вказаний період, ОСОБА_5 не здала до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів, отриманих від громадян за послуги водопостачання та водовідведення на суму 1057.61 грн., привласнивши їх, поліпшивши у такий спосіб за рахунок цих викрадених грошових коштів своє матеріальне становище.

Таким чином, на думку досудового слідства своїми навмисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, кваліфіковане, як привласнення чужого майна, яке було їй ввірене чи перебувало в її віданні.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на привласнення ввірених грошових коштів, ОСОБА_5 виконуючи обов`язки щодо збору коштів від населення за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, користуючись правомочністю безпосереднього отримання, зберігання та доставки до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів, за період з січня 2013 по березень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), отримуючии від окремих громадян м. Роздільна Одеської області грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, не здавала їх до касипідприємства, а повторно привласнила їх.

Так, ОСОБА_5 не здала до каси КП «Роздільнянський міський водоканал», а привласнила грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення з період з січня 2013 по березень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), які вона безпосередньо отримала від інших громадян, а всього на суму 472,84 грн.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на привласнення ввірених грошових коштів, ОСОБА_5 виконуючи обов`язки щодо збору коштів від населення за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, користуючись правомочністю безпосереднього отримання, зберігання та доставки до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів, за період з квітня 2013 по червень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), отримуючии від окремих громадян м. Роздільна Одеської області грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, не здавала їх до каси підприєсмтва, а повторно привласнила їх.

Так, ОСОБА_5 не здала до каси КП «Роздільнянський міський водоканал», а привласнила грошові кошти за надані послуги водопостачання та водовідведення з період з квітня 2013 по червень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), які вона безпосередньо отримала від інших громадян, а всього на суму 807,18 грн.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на присвоєння ввірених грошових коштів, ОСОБА_5 виконуючи обов`язки щодо збору коштів від населення за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, користуючись правомочністю безпосереднього отримання, зберігання та доставки до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів, за період з липня 2013 по вересень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), отримуючи від громадян м. Роздільна Одеської області грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення не здавала їх до каси підприємства, а повторно присвоїла їх.

Так, ОСОБА_5 не здала до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення в період з липня 2013 по вересень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), які вона безпосередньо отримувала від інших громадян на 135,8 грн.

Крім того продовжуючи свої протиправні дії, направлені на привласнення ввірених грошових коштів, ОСОБА_5 виконуючи обов`язки щодо збору коштів від населення за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, користуючись правомочністю безпосереднього отримання, зберігання та доставки до каси КП «Роздільнянський міський водоканал» грошових коштів, за період з жовтня 2013 по грудень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), отримуючии від окремих громадян м. Роздільна Одеської області грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення, не здавала їх до каси підприємства, а повторно привласнила їх.

Так, ОСОБА_5 не здала до каси КП «Роздільнянський міський водоканал», а привласнила грошові кошти за надані КП «Роздільнянський міський водоканал» послуги водопостачання та водовідведення з період з жовтня 2013 по грудень 2013 (більш точну дату встановити не надалося можливим), які вона безпосередньо отримала від інших громадян, а всього на суму 2606,48 грн.

Таким чином, на думку досудового слідства своїми навмисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, кваліфіковане як привласнення чужого майна, яке було їй ввірене чи перебувало в її віданні, вчинене повторно.

Усього, ОСОБА_5 привласнила грошові кошти КП «Роздільнянський міський водоканал» на загальну суму 6404,71 грн., які до теперішнього часу не відшкодовано, що є підставою для подання позову про їх відшкодування.

Представник КП «Роздільнянський міський водоканал» надав лист, згідно якого просив слухати справу без їх участі.

В судовому засіданні слідчий надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні та просив його задовольнити, обгрунтовучи необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення можливості відшкодувати шкоду.

Захисник ОСОБА_17 , та підозрювана ОСОБА_5 , проти наданого клопотання заперечували, посилаючись на те, що підозрювана ОСОБА_5 на даний час отримує пенсію, яка являється її постійним доходом, а тому має дохід з якого буде відшкодовувати шкоду; та відсутність цивільного позову в кримінальному провадженні, та вважають, що та сума яка вказана не є співвідносною шкоді, тому просили в задоволенні клопотання відмовити.

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 02.07.2014року відомості про вчинення зазначеного кримінального злочину внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001191, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, як привласнення особою чужого майна, яке було йому ввірене чи перебувало в його віданні, скоєного повторно.

23.07.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.

На думку досудового слідства своїми навмисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальні злочини, передбачені ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Тому у слідчого, з метою забезпечення відшкодування завданих злочином збитків виникла необхідність накласти арешт на майно ОСОБА_5 .

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта від 18.08.2014 за № 25727961 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 1/3 нерухомого майна житловий будинок по АДРЕСА_1 за реєстраційним № , вартістю 54 468 грн., який остання отримала згідно договору дарування за № 236 від 13.02.2013 року.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК, згідно із якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги положення кримінального процесуального законодавства, а саме ст.170 ч.1, 3 КПК України, відповідно до якого арешт майна - є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає в тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку; а також те, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову, суд приходить до висновку про необхідність накладення вищезазначеного арешту з метою забезпечення можливих заявлених цивільних позовів.

Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, що в подальшому може призвести до неможливості вирішення питання щодо відшкодування шкоди.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи захисту щодо того, що задоволення вказаного клопотання порушить права підозрюваної на право використання своїє власності; та наявність пенсії з якої вона буде відшкодовувати шкоду та той факт, що цивільні позови по справі не заявлені, оскільки вказані доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому є недоведеними та необгрунтованими.

Також суд не може погодитися з думкою захисту щодо не співвідношення суми та шкоди, оскільки з матеріалів вбачається, що сума майна а саме 1/3 частники будинку, яке належить підозрюваній складаї 54468грн., а арешт просять накласти на 1/8 частину частку будинку належного ОСОБА_5 , що є співвідносним шкоді.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність забезпечення можливих цивільних позовів, вважаю, що з метою недопущення подальшого незаконного відчуження та відновлення порушених прав та законних інтересів громадян, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна обґрунтовані і клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеської області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: на 1/8 нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 за реєстраційним № , 1/3 якого належить на праві власності ОСОБА_5 17.03.1954 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно договору дарування за № 236 від 13.02.2013 року.

Про накладення арешту повідомити відділ державної реєстрації речових прав на рухоме майно реєстраційної служби Роздільнянського міського управління юстиції щодо заборони розпоряджатись майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1