АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/423/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 30 хв. 04 квітня 2015 року, з визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що складає 365400 гривень, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Єреван Республіки Вірменія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, та оголошений в міжнародний розшук компетентними органами поліції Республіки Вірменія за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 178 КК Республіки Вірменія(шахрайство, вчинене у особливо великих розмірах), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з конфіскацією майна,може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати. Зокрема, апелянт зазначає, що, направляючи до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, старший слідчий та прокурор порушили вимоги п. 3 ч. 3 ст. 184 КПК України, оскільки не надали слідчому судді підтвердження того, що ОСОБА_8 отримав копію клопотання та доданих до нього матеріалів. Також захисник вказує, що до клопотання не долучено жодного документу про використання органами досудового розслідування інформаційної системи МВС України «Армор» для отримання відомостей відносно громадянина ОСОБА_8 .
Крім того, автор апеляції звертає увагу, що в кримінальному провадженні № 0010965, яке внесено до ЄРДР 25 листопада 2014 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень 09 жовтня 2014 року. Разом з тим, як зауважує захисник, це повідомлення про підозру було складено в іншому кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0006149.
На думку апелянта, підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, є необґрунтованою, а сама процесуальна дія, тобто вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, здійснено з грубим порушенням норм чинного КПК України, а саме за відсутності захисника.
До початку розгляду апеляційної скарги по суті цей же захисник вніс зміни та доповнення до своєї апеляційної скарги, в яких, посилаючись на незаконність затримання його підзахисного ОСОБА_8 та приводячи доводи незаконності клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке, як він стверджує, підписане неповноважною особою і без повідомлення ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні № 0010965, просить ухвалу слідчого судді скасувати, а ОСОБА_11 звільнити з-під варти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010965 від 25 та 27 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.Зокрема, органи досудового слідства вважають, що ОСОБА_8 , виступаючи організатором, своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах (ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України); виступаючи організатором, вчинив придбання фіктивного підприємства, яке заподіяло велику матеріальну шкоду юридичній особі (ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України); а також виступаючи організатором, своїми умисними діями вчинив підроблення офіційного документа, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб (ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України).

09 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні № 0006149 було складено відносно ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

19 листопада 2014 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
20 листопада 2014 року постановою старшого прокурора прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_13 було виділено із кримінального провадження № 0006149 у окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 . Виділені матеріали кримінального провадження 25 та 27 листопада 2014 року були внесені, як вказано вище, до ЄРДР за № 0010965. Отже, починаючи із зазначеної дати, відносно ОСОБА_8 ведеться кримінальне провадження саме за № 0010965, а тому доводи захисника про повідомлення ОСОБА_8 про підозру в іншому кримінальному провадженні, а саме за № 0006149, є безпідставними.
04 лютого 2015 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року, про що того ж числа було складено протокол затримання особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, тобто, всупереч ствердженням автора апеляції, затримання ОСОБА_8 відбулося на законних підставах.
Того ж числа ОСОБА_8 в порядку ст. ст. 276 278 КПК України був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

05 лютого 2015 року слідчий СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, щоОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, в клопотанні вказано, що, згідно з даними інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України «Армор», компетентними органами поліції Республіки Вірменія оголошено міжнародний розшук ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 178 КК Республіки Вірменія (шахрайство, вчинене у особливо великих розмірах), за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з конфіскацією майна. Це клопотання, всупереч ствердженням апелянта, складено, погоджено та підписано повноважними на те особами, дані про яких внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань одночасно з внесенням даних стосовно кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та інших.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року вищевказане клопотання старшого слідчого було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 30 хв. 04 квітня 2015 року, з визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що складає 365400 гривень.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27 ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Такими даними є приведені у клопотанні старшого слідчого докази, а саме показання підозрюваного ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_14 , які прямо вказали на ОСОБА_8 , як на особу, яка організувала та безпосередньо керувала вчиненням злочину стосовно заволодіння майном ТОВ «Кордіал», показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , заява представника ТОВ «Кордіал», матеріали обшуку офісу, орендованого ОСОБА_8 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішував ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме не оцінював докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що за жодною адресою, які ОСОБА_8 вказував в протоколах його допитів, він не проживає. Крім того, правильно слідчий суддя звернув увагу і на інформацію органів досудового розслідування, яка приведена у клопотанні старшого слідчого, щокомпетентними органами поліції Республіки Вірменія оголошено міжнародний розшук ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 178 КК Республіки Вірменія, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з конфіскацією майна. Тому слідчий суддя вмотивовано визначив, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Отже, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається, а посилання захисника на порушення права підозрюваного на захист є безпідставними, оскільки ОСОБА_8 04 лютого 2015 року сам добровільно відмовився від призначеного йому захисника з Центру безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_19 , про що написав власноручну заяву (арк. 61 матеріалів судового провадження).

Враховуючи вищенаведене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, то ухвалу слідчого судді належить залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором прокуратури Голосіївського району міста Києва ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 30 хв. 04 квітня 2015 року, з визначенням застави в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що складає 365400 гривень, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4