Справа №1-82/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року Царичанський районний суд Дніпропетровської
області

у складі:

головуючого - судді Ритова В.І.

при секретарі - Бережній
О.В.

з участю прокурора - Тараненко П.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальну справу по
звинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України з середньою
освітою, не працюючого, не одруженого, не
військовозобов"язаного, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 194 ч.2, 15 ч.2, 194 ч.2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2006 року близько 17 годин 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, власним автомобілем
марки ВАЗ - 21063 НОМЕР_1 разом із своїми знайомими ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким не повідомив про дійсну причину поїздки, з метою помсти (знищення
чужого майна) приїхав до домоволодіння по АДРЕСА_2, належного на праві особистої власності ОСОБА_5, в якому
проживав батько останнього ОСОБА_6 і з яким ОСОБА_1 перебував в особистих
неприязнених стосунках.

Залишивши вказаних вище знайомих на місці зупинки автомобіля близько 80 м. від помешкання ОСОБА_5, ОСОБА_1 зайшов на територію
домоволодіння, де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, принесеними із собою сірниками навмисне вчинив підпал скирди сіна лугового
урожаю 2006 року, розміром 4 х 3 х 3,5 м. вагою 2
тони 500 кг., вартістю 600 грн. за 1 тону на загальну суму 1500 грн. належної ОСОБА_6 і яка стояла на відстані не більше 3 м. від
приміщення автогаража.

2

Після цього ОСОБА_1, діючи за єдиним продовжуваним умислом на знищення чужого майна шляхом підпалу, скориставшись тим,
що його ніхто не бачить, підійшов до двох скирд
сіна, належних також ОСОБА_6, і розташованих із зовнішньої сторони двору за вищевказаною адресою від вулиці поблизу
паркана, і навмисне сірниками, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,
вчинив підпал цих скирд сіна лугового урожаю 2006 року, які знаходились на
відстані не більше 8 м. від житлового будинку та
інших господарських будівель, розміром кожної скирди
9 х 4,5 х 3,5 м. вагою 4,5 тони кожна вартістю 600 грн. за 1 тону на загальну
суму 4800 грн.

Всього ОСОБА_1 навмисно знищив шляхом підпалу 10 тон 500 кг. належного ОСОБА_6 сіна лугового урожаю 2006 року, чим
спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6300 грн.

Підсудний ОСОБА_1 вину у скоєному злочині не визнав і показав, що у нього з ОСОБА_6 були неприязнені стосунки у зв"язку
з тим, що той, працюючи у Цибульківській сільській раді,
безпідставно покарав його у вигляді штрафу в сумі 300 грн. за скошене ним на території Цибульківської сільської ради за
домовленістю з гр. ОСОБА_7 сіно. 22 жовтня 2006
року він своїм автомобілем ВАЗ- 2106 разом із своїми знайомими ОСОБА_2, який доводиться йому далеким родичем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи у нетверезім стані, поїхали в с
Цибульківку до ОСОБА_6 щоб забрати борг, а якщо не
віддасть, то побити його. Коли приїхали, то хлопці пішли до ОСОБА_6, а він
залишився біля машини. Вони прийшли і сказали, що ОСОБА_6 вдома і сказали, що
приведуть його. Знову пішли до ОСОБА_6 Через деякий час він побачив, що хлопці біжать до автомашини, а за ними біг
ОСОБА_6 Після цього бачив, що у ОСОБА_6 горіло сіно. Він сіно не палив і
цивільні позови потерпілих не визнає. В останньому
слові не заперечував проти сплати своєї частки завданої шкоди знищенням сіна,
не вказавши в якій сумі, просив не позбавляти волі, оскільки мати
хвора.

Вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується показами потерпілих, свідків, зібраними
по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 22 жовтня 2006 року, близько 17 годин 30 хвилин, він з дружиною вели додому з пастівника корови.
При підході до домоволодіння побачив, що горить скирда сіна з тильної сторони дворища поблизу автогаража. З дружиною кинулись тушити пожежу. Потім через деякий час
побачив біля забору трьох незнайомих йому
чоловіків, один з яких сказав, що йому передавав
привіт ОСОБА_1 Він з вилами погнався за трьома, які добігли до автомобіля, в якому був ОСОБА_1, сіли в автомобіль і
поїхали. Пізніше в міліції йому сказали, що сіно спалив ОСОБА_1
Всього вогнем було знищено 3 скирди сіна
загальною вагою 10 тон 500 кг. на загальну суму 6300 грн. з розрахунку 600 грн.
за 1 тону. Просить стягнути із ОСОБА_1 вказану
суму, а також моральну шкоду 10 000 грн., яка виразилася в тому, що він дуже
гостро переживав і переживає неправомірне втручання ОСОБА_1 у
сферу його майнових прав, перед настанням зими його живність - 3 корови, 2 телиці, бик залишилися без основного корму
і в кінці кінців був змушений терміново продати бика, а
потім і 1 корову, він та члени сім"ї налякані діями ОСОБА_1 Сіно належить
йому, а домоволодіння - сину.

3

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він являється власником домоволодіння по АДРЕСА_2. Працює у м. Дніпропетровськ із 16
по 24 жовтня 2006 року перебував на роботі. 22 жовтня 2006 року йому
зателефонував батько і сказав, що ОСОБА_1 спалив сіно. Він же намагався спалити і належне йому домоволодіння , яке
чудом не загорілося завдяки рішучих дій
громадян та пожежної команди. Згоріло лише З скирди сіна, яке належало його батькові. Якби згоріло домоволодіння, то
йому було б завдано шкоди на суму 13 167 грн., які він просить стягнути із
ОСОБА_1 Окрім цього, просить стягнути 10 000 грн.
моральної шкоди, яка виразилася в тому, що він дуже гостро переживав і переживає неправомірне втручання ОСОБА_1 у сферу його та батькових майнових прав. Станом на 22 жовтня 2006
року в його будинку проживали батьки, двоє його менших
братів, бабуся його дружина та малолітня дитина і
ОСОБА_1 створив безпосередню загрозу життю членів його сім"ї, він був наляканий цим, дитину возив до "бабок", сам
не спав, піднімався тиск.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 22 жовтня 2006 року він зустрівся з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розпивали спиртні напої і
ОСОБА_1 сказав їм, що у нього в с
Цибульківка єсть боржник і треба поїхати і витребувати борг. Поїхали в с Цибульківку, ОСОБА_1 залишив їх в
автомашині, а сам пішов до ОСОБА_6 Через деякий час прийшов і сказав "Усе
в порядку, сіно вже горить". Вони пішли до домоволодіння
ОСОБА_5, пропонували допомогу в частині пожежі, але ОСОБА_6 схопив вила і погнався за ними. У дворі ОСОБА_5 хтось говорив, що
сіно спалив ОСОБА_1 ніякої зброї у них не було.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали
аналогічні покази. Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 22 жовтня 2006 року вели з
чоловіком корів додому і побачили, що у них горить
сіно. Вони почали тушити пожежу і через деякий час у
двір зайшли троє незнайомих мужчин і чоловіку хтось сказав, що йому треба з ними розрахуватись. Потім біля двору із
зовнішньої сторони загорілись іще дві скирди і вони кинулися тушити їх. Ці дві
скирди не могли підпалити ті троє, що були у дворі,
а тому вона впевнена, що їх підпалив ОСОБА_1, якого вона до цього бачила в
садку у ОСОБА_9 метрів за 50 до їх домоволодіння.

Свідок ОСОБА_10
пояснив, що на території бувшого току КСП "Приорільський"
в с. Плавещино Царичанського району він має
промислові ваги, на яких ОСОБА_6 у 2006 році важив заготовлене сіно. Він у
нього важив сіно декілька разів, приблизно 7 раз. У причепі сіна було по 1 550
кг. та не менше 1 480 кг. Під час пожежі у ОСОБА_6 було знищено 3
скирди сіна і вважає, що сіна в цих скирдах було приблизно 10 тон 500 кг.

Свідок ОСОБА_9, покази якого оголошено в судовому засіданні, пояснив, що 22 жовтня 2006 року неподалік від його двору бачив
автомобіль ВАЗ - 2106 зеленого кольору, в якому було
четверо чоловік. Він займався своїми справами, коли до нього прийшла сусідка і сказала, що у ОСОБА_6 підпалено 3 скирди сіна. Прийшов і побачив, що горять три скирди сіна. ОСОБА_6
говорив йому, що сіно підпалив ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11, покази якої оголошено в судовому засіданні, пояснила, що 22 жовтня 2006 року бачила біля однієї із скирд ОСОБА_6
якогось чоловіка віком 40-50 років, який палив цигарку, а
потім чиркнув сірником об коробку, кинув сірник

4

в
сторону скирди. Пізніше узнала, що сіно підпалив ОСОБА_1

·
протоколом
усної заяви ОСОБА_6
про скоєний злочин (а.с.2)

·
рапортом
(а.с.3)

·
протоколом огляду місця події, схемою,
фототаблицею (а.с.5-8)

·
матеріалом за фактом пожежі (а.с.9-14)

·
протоколом огляду автомобіля (а.с.52)

·
речовим доказом - автомобілем ВАЗ - 21063 НОМЕР_1, визнаним
знаряддям вчинення злочину (а.с.53)

·
розпискою про отримання автомобіля
(а.с.56)

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події, з
якого видно, що ОСОБА_1 пояснював, що саме
він вчинив підпал скирд сіна і показав як він це зробив (а.с.57-58,
65-66).

·
Протоколами відтворення обстановки та обставин подій із
свідками ОСОБА_2(а.с.59-60, 67-68), ОСОБА_3(а.с.61-62, 69-76),
ОСОБА_4(а.с.63-64, 71-72), які поясняли, що сіно підпалив ОСОБА_1 .

Вислухавши підсудного, потерпілих, свідків, оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому
йому злочині, передбаченому ч.2 ст.194 КК України, доказана у повному обсязі,
його дії за вказаною статтею вірно кваліфіковано досудовим слідством, як він
вчинив умисне знищення майна, вчинене шляхом підпалу із завданням потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6 300
грн.

Невизнання вини ОСОБА_1 в підпалі і знищенні сіна та його покази в цій
частині, що підпал він не вчиняв, а сіно спалили ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
суд оцінює критично і вважає що він обрав собі такий спосіб захисту.

На думку суду ці його покази у повній мірі спростовуються показами обох потерпілих,
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які протягом усього досудового слідства
давали в цілому послідовні покази про те, що сіно підпалив ОСОБА_1, ці покази
вони підтвердили на очних ставках із ОСОБА_1(а.с.94, 95, 96) під час
відтворення обстановки і обставин події. Такі ж покази вони давали і в судовому
засіданні.

В той же час
ОСОБА_1, будучи допитаним 23 жовтня 2006 року в якості підозрюваного (а.с.42) пояснював, що він вчинив підпал сіна, свої покази
підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події, повністю
визнавав себе винним після пред"явлення йому обвинувачення у вчиненні
знищення майна шляхом підпалу
(а.с.82-83,119-120), а потім свої покази змінив і вину не визнав.

За вказаних
обставин суд впевнений, що саме ОСОБА_1, а ніхто інший, вчинив підпал сіна потерпілого ОСОБА_6 і знищив його, спричинивши
останньому матеріальну шкоду на суму 6 300 грн.

В той же час суд
вважає, що ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні не знайдено
підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 в тому, що він намагався вчинити підпал
домоволодіння, вчинивши замах на його умисне знищення
шляхом підпалу в особливо великих розмірах - на суму 13 167 грн. і цим
намагався завдати потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Сам підсудний,
визнаючи себе винним у підпалі сіна на досудовім слідстві,

5

жодним словом не обмовився про те,
що мав намір знищити шляхом підпалу домоволодіння або хоча б передбачав
можливість загорання домоволодіння від підпалених скирд сіна.

В подальшому взагалі не визнав себе винним у підпалі.
Жоден свідок не пояснив про те, що ОСОБА_1 мав намір знищити домоволодіння
ОСОБА_5 і в матеріалах кримінальної справи відсутній будь-який доказ цьому.

За вказаних обставин суд вважає
вказане обвинувачення надуманим і вважає, що ОСОБА_1 слід за ст.ст. 15 ч.2, 194
ч.2 КК України виправдати.

При призначенні міри покарання суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, злочин ОСОБА_1
скоїв у нетверезім стані, що обтяжує відповідальність. Поряд з
обставиною, що обтяжує відповідальність, суд враховує і обставини, що
пом"якшують відповідальність ОСОБА_1 і першу судимість, позитивну
характеристику, з ним проживає мати ОСОБА_12, 1932 року народження, яка зі слів
підсудного має поганий стан здоров"я.

Враховуючи
вказані обставини, суд вважає за можливе застосувати при призначенні ОСОБА_1
покарання ст.75 КК України.

Вирішуючи
питання про речові докази, суд приходить до висновку, що автомобіль ОСОБА_1 ВАЗ
- 21063 НОМЕР_1 невірно визнано знаряддям вчинення злочину, оскільки він
використовувався лише для того, щоб приїхати в с Цибульківку і не використовувався безпосередньо у підпалі
сіна, а тому його слід повернути власнику.

Вирішуючи
цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Суд приходить до слідуючого
висновку.

ОСОБА_6 просить
стягнути із ОСОБА_1 6 300 грн. матеріальної шкоди і на відшкодування моральної
шкоди 10 000 грн.

В судовому
засіданні доказано, що сіно підпалив ОСОБА_1 і завдав потерпілому цим шкоди на
вказану суму, а тому суд вважає що з нього на користь ОСОБА_6 необхідно стягнути 6 300 грн. Суд також вважає, що знищенням
сіна, яке являється кормом для великої рогатої худоби та ще перед зимою
потерпілому ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, він змушений був вишукувати
корма, змушений продати бичка і корову, переніс моральні страждання.

Але суд вважає,
що сума 10 000 грн., яку ОСОБА_6 просить стягнути з підсудного на відшкодування моральної шкоди занадто велика і не
відповідає рівню страждань, яких зазнав потерпілий, а вважає, що із
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 необхідно стягнути на відшкодування моральної шкоди
2000 грн. В остальній частині позову ОСОБА_6 слід відмовити.

Позов ОСОБА_15 в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 167 грн. та
моральної шкоди в сумі 10 000 грн. слід залишити без задоволення за слідуючих
підстав.

Потерпілий
ОСОБА_5 на обгрунтування позовних вимог, вказав, що йому було б завдано
матеріальної шкоди на суму 13167 грн., якби домоволодіння було знищено вогнем.
Але ж домоволодіння не постраждало і шкоди потерпілому завдано не було.

Окрім того, як
вказано вище, суд вважає, що ОСОБА_1 за ст.ст. 15 ч.2, 194

6

ч.2 КК України в частині замаху на вчинення шляхом підпалу знищення майна в особливо
великих розмірах на суму 13167 грн. слід виправдати.

Оскільки позов
ОСОБА_15 в частині стягнення матеріальної шкоди залишається без задоволення, то і позов в частині стягнення 10000 грн. на
відшкодування моральної шкоди слід
залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним і покарати за ч.2 ст.194 КК України
позбавленням волі строком 4 (чотири) роки.

За ст.ст. 15 ч.2, 194 ч.2 КК
України ОСОБА_1 виправдати.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3
роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 зобов"язання без відома кримінально-виконавчої служби не змінювати місця
проживання, систематично з"являтися для реєстрації.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6
6300 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а
всього 8300 грн.

В остальній частині позову ОСОБА_6
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_5
відмовити.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ-21063 НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з подачею апеляції через
районний суд.