Справа № 203/230/15-к
Провадження № 1-кп/0203/76/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2015 Кіровський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000702, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_1 , раніше не судимого,обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2014 року близько 13.30 годин водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Мицубісі Лансер» державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , рухався в Кіровському районі міста Дніпропетровська по вулиці Шмідта з боку проспекту Карла Маркса в напрямку вулиці Комсомольської, після чого зупинив свій автомобіль в районі будівлі Центрального колгоспного ринку (вулиця Шмідта, 2) перед пішохідним переходом, позначеним дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою «Зебра».
Далі ОСОБА_6 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед початком руху, не переконався в тому, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину вулиці Шмідта зліва направо за напрямком руху автомобіля по даному пішохідному переходові.
В результаті наїзду пішоходові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього мищелку великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням відламків; закритого перелому верхньої третини малогомілкової кістки правої гомілки з задовільним стоянням відламків, підшкірної гематоми нижньої третини правої гомілки, які, згідно висновку СМЕ № 4523е від 20.11.2014 року, відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.
Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:
п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №70/27-959 від 22.12.2014 року, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_6 , які виразилися в порушенні ним Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч.1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину визнав частково, суду пояснив, що рухався по вул. Шмідта, зупинився перед пішохідним переходом та почув товчок у машину позаду, від якого автомобіль наїхав на потерпілу. Після наїзду, вийшов із автомобіля і запропонував відвести потерпілу у лікарню. У лікарні він оплатив необхідні витрати. Після цього, у лікарню приїхав син.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини справи підтвердила та пояснила, що дійсно ОСОБА_8 скоїв наїзд привіз її у лікарню. Після чого, ОСОБА_8 запропонував вирішити питання без виклику міліції та зобов`язався виплатити усі розходи. Однак свої зобов`язання не виконав. Також зазначила, що подала цивільний позов на суму 14880,00 грн у відшкодування матеріальних збитків та 30 000, 00 грн у відшкодування моральних збитків.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав, частково, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступним:

Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 05.10.2014 року, рухався з Пріозерного у напрямку ОСОБА_10 . Потім прийняв рішення перейти дорогу по пішохідному переходу, почув галас людини, підійшовши побачив, що перед автомобілем «лансер» лежала бабця, як стала відомо ОСОБА_4 .. Водій «ланцера», як в подальшому стало відомо ОСОБА_6 , вийшов із машини та посадив ОСОБА_4 . Машину, яка начебто вдарила «лансер», не бачив. Відгукнувся надати свідчення на оголошення у мережі інтернет.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні суду пояснила, що потерпілу знає з 1963 року. 05.10.2014 року при виході з центрального входу ОСОБА_12 побачила потерпілу і направилася до неї. Потім побачила як перед потерпілою зупинилася машина і ОСОБА_4 не стало видно. Потім із машини вийшов мужчина в темних окулярах та сажає ОСОБА_4 у машину. Коли вона підійшла до ОСОБА_4 , з її слів стало відомо, що водій цієї машини скоїв наїзд на неї. Також пояснила, що ОСОБА_4 в ДАІ не зверталася, оскільки ОСОБА_6 обіцяв усі витрати відшкодувати. Потім, перед Новим роком, їй стало відомо, що ОСОБА_6 допомоги не оказує, і потерпіла звернулася до ДАІ. Чи були інші машини позаду «лансера» не пом`ятає.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що 05.10.2014 року переходила дорогу біля Озерки і побачила, як автомобіль скоїв наїзд на жінку. Після чого,водій автомобіля, який був у темних окулярах посадив потерпілу у салон автомобіля і поїхав. Далі з мережі інтернет їй стало відомо про ДТП. Вона зателефонувала потерпілій з метою встановлення її стану здоров`ю та їй запропонували надати свідчення з даного ДТП.

Показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, обвинувачений є її чоловіком. 05.10.2014 року вона разом з ОСОБА_6 їхала у машині. На пішохідному переході, біля Озерки вони зупинилися. Далі вона почула товчок у машину і обернулася назад. Далі машина по інерції продовжила рух і коли вона обернулася вперед, то побачила лежачу потерпілу. Після, чого її чоловік посадив потерпілу у машину і вони рушили до лікарні.

Показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює у лікарні № 2, куди була доставлена ОСОБА_4 .. Із її слів у журналі було записана травма як побутова. Також зазначив, що травма могла бути спричинена у наслідок ДТП.

Актом огляду транспорту від 18.11.2014 року, до якого, при огляді автомобіля «Міцубісі, лансер», НОМЕР_2 , будь яких пошкоджень автомобіля не встановлено, крім подряпині на передньому бампері з правої сторони по ходу руху (а.с.26);

Висновком експерта № 4523е від 20.11.2014 року, до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішнього мищелку великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням відламків; закритого перелому верхньої третини малогомілкової кістки правої гомілки з задовільним стоянням відламків, підшкірної гематоми нижньої третини правої гомілки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючи частини рухаючогося авто засобу, можливо за умов ДТП. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) )(а.с.52,54);
Висновком експерта від 22.12.2014 року № 70/27-959, до якого - водій автомобіля «Міцубісі лансер» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія автомобіля «Міцубісі лансер» ОСОБА_6 визначалася виконанням ним вимог п.10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Міцубісі лансер» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події (а.с. 73,74).
До показів свідка ОСОБА_14 , суд відноситься критично, оскільки надані покази з приводу удару автомобіля, під керуванням обвинуваченого, позаду іншим автомобілем не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового слідства.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в порушенні ним Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

Обговорюючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст . 67 КК України судом не встановлено.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, без позбавлення права керувати транспортним засобом і саме призначення такого покарання буде достатнім для його виправлення.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 суми матеріальної шкоди у розмірі 14 880,00 грн, суд вважає можливим, позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду, у зв`язку з їх недоведеністю.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн - задовольнити частково.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням викладеного, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 в сумі 30000,00 грн., суд вважає за можливе задовольнити частково в сумі 3000,00 грн., розмір якої відповідає ступеню моральних страждань потерпілої, пов`язаних із вчиненням щодо неї злочинних дій обвинуваченим.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - один рік не вчинить нового злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого мешкання, не буде виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальних збитків залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - 3000,00 грн.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1