11-кп/775/185/2015(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2015 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, раніше судимий: 02 квітня 1999 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч.2,3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки; 11 жовтня 1999 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до трьох років двох місяців позбавлення волі; 21 серпня 2002 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі; 03 січня 2006 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.289 КК України до трьох років позбавлення волі; 26 серпня 2008 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 16.10.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк один рік чотири місяці дванадцять днів,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду від 26 серпня 2008 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_6 20 листопада 2014 року приблизно о 10 годині умисно, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку №11 по вул. Купріна в Жовтневому районі м. Маріуполя відкрито, шляхом ривку викрав, а саме дістав з правої кишені куртки ОСОБА_7 гаманець, що не представляє матеріальної цінності, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 110 (сто десять) гривень та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , що не представляє матеріальної цінності, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 110 (сто десять) гривень, після чого з місця злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати. Посилається на те, що його пояснення на досудовому слідстві давалися під натиском співробітників міліції, під впливом морального та психологічного тиску. Також обвинувачений посилається на порушення його процесуальних прав при розслідуванні злочину та винесені вироку судом. Так у суді прокурор впливав на потерпілу та свідків, впізнання було проведено з порушенням КПК, оскільки його перед впізнанням показали потерпілій. Крім того не були допитані свідки, які б підтвердили його алібі. Суд не взяв до уваги, що довідку про звільнення він загубив раніше, а тому вона не може бути доказом його вини.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги; прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованими.

Викладені у апеляційній скарзі доводи про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені вказаного кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами. А зокрема, його винність підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_7 свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи аналогічні тим, що викладені у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_6 не вчиняв злочин відносно потерпілої, а перебував у той час у своєї сестри, довідку загубив раніше.

Викладені у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів розцінює аргументованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Суд обґрунтовано, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_6 послався на пояснення потерпілої ОСОБА_7 про те, що 20.10.2014 року о 10-00 год. вона була на ринку на пригородній автостанції і коли стояла у черзі на автобус до неї підійшов обвинувачений і питав про розклад руху автобусів. Потім вона вирішила сходити додому, щоб віднести валізу. Коли вона йшла додому, то помітила, що обвинувачений пішов за нею. Біля буд. АДРЕСА_1 він зрівнявся з нею і ривком витягнув у неї із кишені гаманець, в якому були гроші та пенсійне свідотство, і почав убігати, вона стала кричати, щоб він віддав свідотство і також побігла за ним. він коли біг, то знімав з себе одяг і при цьому у нього із кишені випав якийсь аркуш, коли вона його підняла, то побачила, що це довідка про звільнення на ім`я обвинуваченого.

Ці пояснення підтвердила і свідок ОСОБА_8 , яка пояснювала, що бачила, як обвинувачений убігав, а за ним бігла потерпіла, яка не здогнавши обвинуваченого підійшла до неї і розповіла, що він вирва у неї із кишені гаманець з грошима та пенсійним свідотство, а сам загубив довідку про звільнення.

Крім того, при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим за участю понятих, обвинувачений підтвердив і показав, як він відкрито заволодів гаманцем потерпілої.

Таким чином, виходячи з доказів, які були перевірені у судовому засіданні, суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.186ч.2 КК України. Підстав для скасування вироку і виправдання обвинуваченого по справі не вбачається.

Керуючись ст.407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення,а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді: