УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Дніпровському районному суді на стадії судового слідства перебуває дане кримінальне провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом у судовому засіданні на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, встановлені слідчим суддею ризики, на даний час, не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний, оскільки встановлені слідчим суддею ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а особа обвинуваченого, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, однак у разі не можливості його зміни, просив зменшити розмір визначеної застави.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 подав заяву про розгляд даного питання у відсутності захисника, тож суд заслухавши з цього питання думку решти учасників процесу, які вважали за можливе розглянути провести розгляд у відсутність захисника, враховуючи відсутність обставин регламентованих ст. 52 КПК України, які б обумовлювали обов`язкову участь захисника, враховуючи положення ст.ст. 22, 26 КПК України, які дають право обвинуваченому вільно користуватися своїми правами регламентованими КПК України, вважає за можливе заяву останнього задовольнити та провести дане судове засідання у відсутність захисника.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію сторони захисту.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.08.2014 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 20.10.2014 року було обрано враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є уродженцем м. Києва, українцем, громадянином України, працюючим директором ТОВ Борт Трейд, одруженим, маючим на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованим та проживаючим в АДРЕСА_1 , раніше не судимим, та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

В подальшому строк утримання під вартою судовими рішеннями було продовжено по 28 квітня 2015 року включно.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Додаткових характеризуючих даних на обвинуваченого ОСОБА_5 , які б не були відомими слідчому судді при обранні запобіжного заходу надано не було як на момент обрання цього запобіжного заходу, так і на на цей час, він має двох дітей, одружений та ту ж саму адресу проживання.

Тобто, викладені стороною захисту доводи за своєю суттю являються сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В свою чергу, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне останній продовжити у межах двох місяців, а саме по 04 червня 2015 року включно.

При цьому, суд, відповідно до ст.183 КПК України, з урахуванням ст. 28 КПК України, КЗПЛ та практики ЄСПЛ, вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 200 мінімальних розмірів заробітної плати, яка з урахуванням положень п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України, становить 243600 гривень з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

п о с т а н о в и в :
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, вважати продовженим по 04 червня 2015 року включно.

Визначену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 1000 мінімальних розмірів заробітної плати, зменшити до 200 мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 243 600 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (одержувач Дніпровський районний суд м. Києва, , банк одержувач ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, розрахунковий рахунок - № 3058).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в даному судовому рішенні.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибувати до суду за першою вимогою та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки: не відлучатись з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 09 год. 10 хв. 28.04.2015 року.

С у д д я: ОСОБА_1