Справа № 1-331 /2007р.
ВИРОК

іменем України

1 листопада 2007
року Лубенський міськрайонний
суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Чередникова С.М.,при
секретарі Ануфрієвій Н.М , з участю прокурора Савицького І.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальну справу про
обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, не
працюючого, освіта н/середня, не одружений, судимий Лубенським міським судом
5.06.2001 року за ст.ст. 17-81 ч.3, 106 ч.2, 140 ч.2, 17-140 ч. 2, 141 ч.3, 143
ч.2, 144 ч.2, 145 ч.1 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі,
15.08.2003 року за ст. 190 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років п/волі,
звільнений умовно достроково 15.03.2007 року на 2 місяці 18 днів, у скоєні
злочинів, передбачених ст. 185 ч.3, 15 ч.3,186 ч.2, 186 ч.2, 357 ч.3 КК України
,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2007 року
близько 17 години 20 хвилин ОСОБА_1,
перебуваючи в будинку своєї знайомої ОСОБА_2 по АДРЕСА_2, шляхом вільного
доступу зі спальні вікрав належний їй паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий
15.01.2001 року Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області.

23.07.2007 року
близько 21 години поблизу будинку № 7 по вул. Карпилівка м. Лубни ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, після спільного розлиття
спиртних напоїв, з метою заволодіння належним ОСОБА_3 мобільним телефоном „Соні
Еріксон К 510і" вартістю 750 грн. з чип-картою
вартістю 25 грн. та рахунком на 1,4 грн. всього на суму 776,4 грн., наніс
ОСОБА_3 декілька ударів кулаками по обличчу та тулубу, коли потерпілий впав,
бив ногами по тулубу, намагався відібрати телефон, але не знайшов його у
потерпілого, який під час побиття сховав телефон поблизу паркана, а заволодів
його шкіряними сандалями вартістю 80 грн., джинсами вартістю 99 грн., шкіряним
ременем вартістю 43,2 грн., грошима в сумі 5 грн., пачкою сигарет „Бонд" з 10 сигарками
на суму 11 грн., 2 ключами на суму 6 грн., а всього майном на 234,3 грн. В
результаті побиття ОСОБА_3 були заподіяні легкі тілесні пошкодження, що не
потягли короткочасного розладу здоров'я у вигляді синців навколо правого ока, в
області лівої вушної раковини, саден по боковій поверхні живота зліва, по
внутрішній поверхні правої п'яти.

02.08.2007 року
близько 1 години 30 хвилин ОСОБА_1
з метою викрадання чужого майна, шляхом розбиття віконного скла, проник в
домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_3, звідки таємно викрав ДВД-плеєр
„Рейнфорд-3300" вартістю 301,5 грн., 7 двд-дисків вартістю 20 грн. кожен.,
8 дисків вартістю 35 грн. кожен, 3 диски вартістю 25 грн. кожен, 3 диски
вартістю 45 грн., а всього майна на суму 931,5 грн.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_1
винним себе в скоєнні злочинів при вищевикладених обставинах визнали
повністю, в скоєному каються, пояснивши, що у відношенні ОСОБА_3 діяв з образи
на відмову подзвонити, брутальні висловлювання, одежу зарбав, бо той порвав
його одежу в ході сутички.

Згідно ст.299
КПК України , судом не досліджувались докази вини підсудного стосовно фактичних
обставин справи .

Зважаючи на послідовність
показів ОСОБА_1 про
обставини скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 375 ч.3 КК
України, суд вважає ці покази достовірними .

Суд вважає, що
вина ОСОБА_1 в
крадіжках паспорта, чужого майна з проникненням в житло встановлена і доказана,
а кваліфікація його дій за ст. 357 ч.3 КК України як незаконне заволодіння
паспортом та за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадання чужого майна
/крадіжка/, вчинена повторно, з проникненням у житло, правильна, оскільки він
таємно викрав чужий паспорт та майно, проникнувши в житло, маючи при цьому
судимість за скоєння аналогічних злочинів.

Дії ОСОБА_1 по факту
заволодіння майном ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України як
відкрите викрадання чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинене повторно, без додаткової
кваліфікації за ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.2 КК України, оскільки він, маючи намір на
відкрите заволодіння одним майном, з застосування насильства заволодів іншим
майном потерпілого, маючи при цьому не погашену судимість за подібні злочини,
подія відбувалась без значного розриву у часі в одному місці.

Призначаючи
покарання ОСОБА_1 суд враховує віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_3, те, що підсудний
кається у злочинах, характеризуються позитивно, сприяв розслідуванню злочинів,
викрадене частково повернуто, що визнається судом пом'якшуючими обставинами по
справі.

Обтяжуючою вину
обставиною по справі є скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння,
рецидив злочину.

Враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_1, який вперто не стає на шлях
виправлення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі, підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Позовні вимоги
потерпілої ОСОБА_4 підлягають задоволенню повністю.

Позовні вимоги
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди слід залишити без
розгляду, оскільки він не підтримав їх в судовому засіданні. Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 357 ч.3 КК
України і призначити йому покарання: за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3-х
років позбавлення волі, за ст. 186 ч.2
КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі, за ст. 357 ч.3 КК України у
вигляді 1 року обмеження волі. У відповідності до ст. 70 КК України шляхом
часткового складання призначених судом покарань остаточно вважати ОСОБА_1 засудженим до 4
років 6 місяців позбавлення волі.

За ст. 15 ч.3,
186 ч.2 КК України ОСОБА_1
виправдати.

Міру запобіжного
заходу залишити утримання під вартою, рахуючи строк покарання з 8 серпня 2007
року.

Зарахувати
ОСОБА_1 в строк
відбуття покарання час перебування під адміністративним арештом з 3 по
08.08.2007 року.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_4 385 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги
ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення, засудженим, що перебуває під вартою з моменту вручення копії
вироку..