Провадження №11-кп/772/410/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Вінниці, українець, громадянин України,
з середньою спеціальною освітою, розлучений, непрацюючий,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України з призначенням покарання у виді одного року обмеження волі;

- на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він згідно з рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 12 березня 2012 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_10 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення останньою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, не бажаючи виконувати рішення суду щодо виплати встановлених аліментів на утримання доньки, ОСОБА_8 почав злісно ухилятися від сплати аліментів, що виражалося у відмові надавати кошти чи інші матеріальні блага, розвитком дитини не цікавився, матеріально не допомагав ОСОБА_9 , яка потребувала матеріальної допомоги по догляду за донькою. ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що він має сплачувати аліменти на утримання дитини, свідомо не приймав ніяких мір в пошуках роботи та інших заробітків, щоб надати дитині матеріальні кошти для її повноцінного життя та всебічного розвитку. Згідно інформації з Ленінського районного центру зайнятості, ОСОБА_8 з приводу пошуку роботи не звертався, неодноразово попереджався державною виконавчою службою Вишенського району м. Вінниці про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, однак продовжував ухилятися від виплати коштів на утримання дитини, в результаті чого станом на 01 червня 2014 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 17102 гривні 30 копійок.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що в ході судового розгляду кримінального провадження вина її підзахисного не доведена, а тому просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та кримінальне провадження закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_6 , які заперечили проти її задоволення, наполягаючи на залишенні вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) базується на всебічно, повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Так, про винуватість ОСОБА_8 свідчать показання потерпілої ОСОБА_9 , копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копії викликів обвинуваченого до державного виконавця, копії свідоцтв про шлюб та його розірвання між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , копія свідоцтва про народження дитини тощо.

Сам обвинувачений, не визнавши свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не заперечував того, що він знав про свій обов`язок сплачувати кошти на утримання дочки, проте в силу об`єктивних причин, а саме, через хворобу зору та відсутність роботи не міг цього робити.

Таким чином дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.164 КК України судом кваліфіковані вірно, а призначене винному покарання, від відбування якого він звільнений з випробуванням, у повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: