Дата документу Справа № 243/4627/13-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/596/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.187 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_10 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2013 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, проживає за адресою АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за скоєння злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком міськрайонного суду ОСОБА_9 визнано винним в тому, що він 26.03.2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_11 , апеляційне провадження щодо якого відповідно до ст.335 КПК зупинено до встановлення місця його знаходження, перебуваючи на території міського ринку в м. Миколаївка, вирішив заволодіти особистим майном ОСОБА_12 , що знаходилося в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

26.03.2013 р. близько 16 години, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 прийшли до будинку АДРЕСА_3 , де здійснюючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисним мотивом, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , піднявся сходами на другий поверх другого під`їзду вищезазначеного будинку, де попросив невстановлену досудовим розслідуванням дівчинку подзвонити в дзвінок вхідної двері квартири, що належить ОСОБА_12 , який на дзвінок відчинив двері. Після чого ОСОБА_11 через дверний отвір незаконно проник до приміщення квартири ОСОБА_12 , де, діючи умисно, з корисливим мотивом, застосовуючи насилля, небезпечне для здоров`я, напав на ОСОБА_12 та наніс йому один удар кулаком в обличчя, після цього наніс один удар по голові невстановленим в ході досудового розслідування предметом.

За вироком міськрайонного суду в указаний час ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , знаходячись з тильного боку будинку під балконом квартири, де мешкає ОСОБА_12 , схопившись за металеву конструкцію, яка утримує балкон, підтягнувся на другий поверх будинку та розбивши скло балконної двері, незаконно проник в приміщення квартири, яка належить ОСОБА_12 , де вже знаходився ОСОБА_11 .

Діючи умисно, з корисним умислом, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , застосовуючи насилля, небезпечне для здоров`я, підійшов ззаду та наніс один удар по голові ОСОБА_12 невстановленим в ході досудового розслідування предметом. Від удару ОСОБА_12 втратив свідомість та впав на підлогу. Коли ОСОБА_12 знаходився на підлозі, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 продовжили наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_12 , в результаті чого спричинили ОСОБА_12 забиту рану лобно-тім`яної області зліва, забиту рану скроневої області зліва, гематому передньої стінки живота, зачеревну гематому, гематому тонкої кішки, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, сінець лівого ока, гематому бокової поверхні грудної клітини зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Доводячи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, заволоділи майном ОСОБА_12 , перелік якого наведено в мотивувальній частині вироку, на загальну суму 4448,7 грн., після чого з місця вчинення злочину втекли.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Йому призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Відповідно до ст.ст.71, 72 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2006 року остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Вирішено питання про запобіжний захід і речові докази.

З вироком не погодились обвинувачений ОСОБА_9 і на той час його захисник ОСОБА_10 , оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку про невинуватість ОСОБА_9 ..

Доводами апеляційної скарги є те, що суд допустив неповноту судового розгляду. Так суд не взяв до уваги, що слідчі дії з потерпілим проводились у лікарні, куди він був доставлений у важкому стані з травмами та з наявністю алкогольного сп`яніння. Суд не врахував, показання ОСОБА_14 про травму руки, через яку він не зміг би підтягнутися та залізти на балкон другого поверху. Суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_15 , що вона бачила незнайому дівчину, яка вибігала з квартири потерпілого, а після цього бачила на сходах ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Крім того, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального законодавства. Так, суд провів розгляд без захисника ОСОБА_8 , участь якого була обов`язковою. У вироку суд не вказав місце ухвалення вироку та не зазначив, що ОСОБА_9 одружений і має на утриманні неповнолітню дитину.

При цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, недоведеним є факт перебування ОСОБА_9 у квартирі потерпілого, не доведений спільний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на вчинення злочину, свідки бачили ОСОБА_9 лише на сходах під`їзду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження за відсутністю у його діях складу злочину.

Доводами апеляційної скарги є порушення його права на захист, оскільки йому не було надано захисника з початку досудового розслідування. Слідчий експеримент з потерпілим та пред`явлення фотознімків для впізнання проводились без його захисника. Слідчі дії з потерпілим проводились у лікарні, де той перебував у стані алкогольного сп`яніння. Суд не врахував, що обвинувачений фізично не мав можливості лізти на балкон другого поверху. Слідчий має неприязні з ним стосунки, а тому слідство та розгляд у суді проходили однобічно з обвинувальним ухилом.

Крім ОСОБА_9 і його захисника апеляційну скаргу подавав також ОСОБА_11 . Проте, оскільки місцезнаходження останнього достовірно встановити неможливо, апеляційне провадження за його апеляційною скаргою зупинено на час розшуку обвинуваченого. В зв`язку з чим, апеляція ОСОБА_11 на вирок суду не розглядалась. Вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_11 є таким, що не набув законної сили до розгляду його апеляційної скарги в установленому законом порядку.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали кримінальної справи в межах доводів апеляційних скарг ОСОБА_9 та його захисника, перевіривши доводи апелянтів, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг.

Суд першої інстанції вцілому з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства всебічно розглянув кримінальну справу та дійшов обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні ним розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб поєднаного з проникненням у житло. У вироку суд першої інстанції навів докази на підтвердження встановлених ним обставин та мотиви неврахування окремих доказів. При призначення покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дослідив матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При розгляді справи суд не допустив неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або порушень вимог кримінально-процесуального закону, які є підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку.

Щодо доводів апеляційних скарг, то вони лише частково знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, суд обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив, що коли він впав на підлогу квартири, його стали бити двоє чоловіків, оскільки удари наносились з різних боків. Під час побиття він втрачав свідомість, а коли прийшов до тями побачив, як ОСОБА_9 виносив з квартири належний потерпілому DVD-плеєр.

Свідок ОСОБА_16 в суді пояснив, що він, будучи робітником міліції, затримував ОСОБА_11 , який 26.03.2013 року приблизно о 15.00 год. виносив з під`їзду, де знаходилась квартира потерпілого, речі останнього. Затримавши ОСОБА_11 , ОСОБА_16 прослідував всередину під`їзду, де побачив, як з квартири ОСОБА_12 виходив ОСОБА_9 , який тримав в одній руці пакет з майном потерпілого, а під іншою рукою тримав DVD-плеєр. Обставини затримання ОСОБА_9 підтвердив інший робітник міліції ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_15 заявила суду, що бачила як ОСОБА_9 і ОСОБА_11 піднімались до квартири потерпілого. При цьому ОСОБА_11 сказав їй, що вони йдуть до ОСОБА_12 . Свідок бачила як обидва обвинувачених стукали у двері потерпілого.

Такі свідчення суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку, оскільки вони логічні, послідовні та підтверджуються іншими доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи щодо тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події - квартири АДРЕСА_2 та ділянки місцевості перед другим під`їздом цього будинку, в ході якого у ОСОБА_9 виявлені речі потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим, яким підтвердились його показання про обставини вчиненого злочину.

Доводи щодо проведення слідчих дій (допиту та впізнання за фотокартками) з потерпілим у лікарні, куди він був доставлений з тілесними ушкодженнями та у стані алкогольного сп`яніння, не вказують на неналежність або недопустимість доказів зібраних в результаті цих слідчих дій.

Крім того, суд обґрунтовував свої висновки на показаннях потерпілого ОСОБА_12 , отриманих під час судового засідання і не брав до уваги його показання дані слідчому.

Що стосується відсутності у обвинувачених захисників з моменту набуття статусу підозрюваних, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про визнання недопустимими частини доказів, що були зібрані в результаті слідчих дій, які мали проводитись у присутності захисників.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду й доводи, щодо незазначення у вироку місця його ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваного вироку Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в залі Слов`янського міськрайонного суду розглянувши кримінальне провадження засудив ОСОБА_9 за ст.187 ч.3 КК, що вказує на місце ухвалення вироку.

Також не є підставою для зміни або скасування оскаржуваного вироку доводи, щодо відсутності в оскарженому вироку даних, що ОСОБА_9 одружений і має на утриманні неповнолітню дитину.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, сторони обвинувачення та захисту не надали суду копії відповідних документів, які підтверджували б сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_9 .

Разом з тим, на переконання судової колегії слід взяти до уваги заяву ОСОБА_9 про його неспроможність підтягнутися на балкон другого поверху через колишню травму руки. Міськрайонний суд поставився до такого заперечення критично, оскільки стороною захисту не було надано переконливих доказів, що ОСОБА_9 в наслідок минулих травм, не може підтягуватися або виконувати якісь дії руками.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись, оскільки саме обвинувачення мало довести факт проникнення ОСОБА_9 в спосіб, описаний в пред`явленому йому обвинуваченні. Зазначивши, що ОСОБА_9 проник до квартири ОСОБА_12 , схопившись за металеву конструкцію балкону, підтягнувся на другий поверх будинку, обвинувачення, разом з тим, не надало навіть доказів того, що такий спосіб взагалі є можливим з огляду на те, що металеві конструкції балкону, про які йде мова, розташовані по бокам під балконом. Бічні вікна балкону є глухими і непошкодженими. Сам балкон не має жодних видимих карнизів через які можливо було проникнути всередину балкону через його фронтальну частину. Крім того, навіть за наявності ймовірної можливості такого проникнення, обвинувачення не надало доказу того, що середньостатистична людина була б в змозі проникнути до квартири в описаний в обвинуваченні спосіб.

Як доказ способу проникнення ОСОБА_9 до квартири через балкон обвинувачення послалось на дані протоколу огляду місця події від 26 березня 2013 року та фототаблиці до нього, з якого вбачається, що на стіні біля балкону квартири АДРЕСА_2 є сліди ґрунту від взуття. Скло на балконній двері розбито та у вигляді дрібних осколків розкидано по підлозі кімнати біля балконної двері. Деякі частки скла перебувають на балконі. На деяких уламках скла, які залишились в двері в нижній частині, знайдені видимі частки ґрунту (землі).

Проте, такі докази не спростовують обґрунтовано допустимий сумнів щодо такого способу проникнення з підстав наведених вище. Адже у вироку суду не наведено жодного доказу, що всі ці сліди і відбитки залишив саме ОСОБА_9 .

В зв`язку з чим, вирок суду в цій частині підлягає зміні. Проте невстановлення судом способу проникнення ОСОБА_9 до квартири ОСОБА_12 не спростовує на переконання судової колегії вини обвинуваченого у вчиненні розбійного нападу, яке підтверджується доказами зазначеними у обвинувальному вироку суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційні скарги, а оскаржуваний вирок змінює.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 і його захисника ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2013 року у цій справі щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити з мотивувальної частини даного вироку посилання на проникнення ОСОБА_9 до квартири АДРЕСА_2 через балкон даного житла.

Вважати, що ОСОБА_9 проник до квартири АДРЕСА_2 у невстановлений слідством спосіб.

В решті вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_9 , який тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому повного тексту даної ухвали суду.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4