УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/1758/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого в с. Глухівці, а проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України за наступних обставин.
04.04.2015 року, в період часу з 15 до 16 години, ОСОБА_7 , залишивши охоронювану ним територію, назбирав металобрухту та близько 16 год. збув його раніше знайомому ОСОБА_9 за місцем проживання останнього, по АДРЕСА_2 за 20грн.
За виручені кошти ОСОБА_7 придбав собі спиртні напої і, повернувшись на місце роботи, вжив їх.
В цей час та місці у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння грішми в сумі 1000 грн., які були у ОСОБА_9 під час збуту йому металобрухту. Далі ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні охорони, взяв відрізок арматури довжиною 47 см, діаметром 20 мм та близько 20 год. пішов з нею до вищевказаного домоволодіння ОСОБА_9 .
Викликавши останнього з належного йому будинку під приводом повторного збуту металобрухту та, ввівши його в оману, запропонував пройти до рогу вулиць 60-річчя СССР та Заводської, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з метою заволодіння чужим майном, напав на ОСОБА_9 , при цьому наніс йому відрізком металевої арматури удар ззаду по голові, але ОСОБА_9 зумів утриматися на ногах та з місця вчинення нападу втік.
Злякавшись, що його злочинні дії відкрито, ОСОБА_7 місце скоєння злочину залишив.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
17.04.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.4 КК України.
18.04.2015 року слідчий СВ Бердичівського МВ ОСОБА_10 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2015 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Строк дії ухвали до 15 червня 2015 року.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України. Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, після скоєння злочину залишив місце роботи та місце постійного проживання, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння.
Вищеперераховане, свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, тому розмір застави судом першої інстанції не визначався.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просить цю ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування скарги наводить наступне.
На думку захисника, у спірній ухвалі, всупереч вимогам ст.ст.184, 196 КПК України, відсутні посилання на будь-які докази, якими обґрунтовуються обставини, що свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вказав, що зокрема, висновок про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів слідства та суду не ґрунтується взагалі на жодних доказах. Під час судового розгляду підозрюваний пояснив, що не збирається переховуватися від органів слідства та суду, буде з`являтися на першу вимогу, має постійне місце проживання. Судом не взято до уваги і характеризуючі дані на підозрюваного.
Слідчий суддя не прийняв до уваги заперечення сторони захисту щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину саме за ст. 187 ч.4 КК України і не прийняв до уваги клопотання захисника про недопустимість як доказу протоколу допиту ОСОБА_11 в якості свідка.
Також апелянт зазначив, що прокурор не довів і посилання на це відсутні в оскаржуваній ухвалі, що такий запобіжний захід, як домашній арешт не здатний запобігти протиправній поведінці підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.
Так, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України підтверджуються протоколами огляду місця події від 04.04. та від 05.04. 2015 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновком судово-медичної експертизи за № 98 від 07.04.2015 року.
Доводи апелянта про відсутність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також спростовуються матеріалами кримінального провадження.
З матеріалів справи видно, і це підтвердила в апеляційному суді слідчий, що нею надавалися доручення про вручення повісток підозрюваному, яких згідно рапортів не вдалося вручити через відсутність останнього за місцем реєстрації та за місцем постійного проживання, оскільки підозрюваний переховувався від правоохоронних органів.
З огляду на викладене, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції вірно оцінив в сукупності всі обставини справи, особу підозрюваного, який підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину і прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
У зв`язку з цим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах,-
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: