Справа № 369/7249/14-к Головуючий у І інстанції Хрипун
Провадження № 11-сс/780/307/14 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 31.07.2014

УХВАЛА
Іменем України
31 липня 2014 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати
з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2014 року про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Грузії, зі слів з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні брата інваліда 2 групи, раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України; -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування громадянин Грузії Бабілуа Ношреван підозрюється в тому, що 22.07.2014 року, близько 06 год., точного часу досудовим слідством не встановлено, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи на території ринку «Столичний» по вул. В. Кільцева, 110А в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, відкрито заволодів належним ОСОБА_8 майном, а саме: двома мобільними телефонами марки «Соні» та грошовими коштами у розмірі 31500 грн. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8

22.07.2014 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В цей же день о 14 год. ОСОБА_7 був затриманий відповідно до вимог ст. 208 КПК України та о 16 год. йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

23.07.2014 року слідчий СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області звернувся з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2014 року застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання Бабілуа Ношреваном обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 60900 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зі слів раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Сенакі, у нього на утриманні знаходиться брат інвалід 2 групи, в Україні не має постійного місця проживання. Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, продовжити злочинну діяльність, що є достатнім для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється та визначив підозрюваному заставу у розмірі 60900 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішення слідчого судді, захисником підозрюваного подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати, а відносно ОСОБА_9 Ношревана обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею не було розглянуто можливість застосування інших запобіжних заходів, не в повному обсязі дослідженні підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_10 вину в скоєному правопорушенні визнав, щиро розкаявся, дав правдиві покази та не відмовляється відшкодувати потерпілому майнову шкоду.

Також, слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання в Грузії та в Україні, має на утриманні непрацездатну матір та брата інваліда. Крім того, слідчим суддею не враховано майновий стан підозрюваного, що призвело до встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для Бабілуа Нашревана та призводить до неможливості виконання застави.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчий суддя, при прийняті рішення про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, те, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання в Україні, що свідчить про існування ризиків того, що він перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає безпідставним посилання захисника на недотримання слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при обрані підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підстави і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення щодо клопотання слідчого наведені в ухвалі суду, з якою колегія суддів погоджується.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставою для визнання ухвали слідчого судді незаконною, апеляційним судом не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що слідчим суддею не враховано майновий стан підозрюваного, що призвело до встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для ОСОБА_10 та призводить до неможливості виконання застави є необґрунтованим та не знайшло свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки розмір застави слідчим суддею визначений відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України.

Як вбачається з ухвали, при визначені розміру застави слідчим суддею були враховані обставини кримінального правопорушення, корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного та тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 липня 2014 року про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КПК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3