Справа № 357/8660/14-к
1-кп/357/534/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

представника служби у справах неповнолітніх ОСОБА_6 та представника кримінальної міліції в справах дітей ОСОБА_7

розглянувши в закритому судовому провадженні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001448 від 19.03.2014 року відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна-середня , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) а саме:

12.03.2014 року близько 18 години неповнолітній ОСОБА_8 перебуваючи на території спортивного майданчику, що поблизу буд. № 47/1 по вул. Леваневського в м. Біла Церква маючи намір на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 вчинив крадіжку мобільного телефону марки " AIcatel" Д 5020 ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 вартістю 799 гривень в шкіряному чохлі вартістю 129 грн., в якому знаходився базовий пакет послуг вартістю 149 гривень, та в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора " Лайф" № НОМЕР_3 вартістю 25 гривень, на рахунку якого грошей не було, та картою пам`яті на 4 gb вартістю 50 гривень, чим завдав шкоди потерпілому на загальну суму 1152 грн.,

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав себе повністю та показав, що він дійсно 12.03.2014 року близько 18 години перебуваючи на території спортивного майданчику, що поблизу буд. АДРЕСА_2 побачив як потерпілий із своє куртки вийняв мобільний телефон, подивився на годинник, і положив телефон в карман куртки, яку залишив на лаві біля спортивної площадки та став займатися спортивними іграми, не звертаючи уваги на свою куртку. Маючи намір на заволодіння чужим майном, він сів на лаві біля куртки, та скориставшись тим, що ніхто із присутніх на площадці не звертає на нього уваги, умисно,таємно від оточуючих, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 вчинив крадіжку мобільного телефону марки " AIcatel" Д 5020.

Визнаючи себе винним повністю в скоєнні злочину неповнолітній ОСОБА_8 просить суд суворо його не карати та не досліджувати докази стосовно тих обставин, які ні ким не оспорюються в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови обвинуваченому роз`яснені. Учасники судового провадження не заперечують проти цього.

Враховуючи вище вказані обставини, думку учасників судового розгляду, суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Дії неповнолітнього ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обираючи покарання неповнолітньому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують злочин.

Обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин будучи неповнолітнім, раніше не судимий, вину визнав, розкаявся у скоєному злочинові, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду - ці обставини суд враховує як пом`якшуючі.

Обтяжуючих обставин по справі суд не встановив.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, яка не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочину, суд вважає за можливе призначити йому мінімальне покарання пов`язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 надав суду письмову заяву про звільнення його від призначеного судом покарання на підставі "Закону про амністію у 2014 році" , проти чого не заперечують інші учасники судового провадження.

Відповідно до ст.1 "Закону про амністію у 2014 році" звільненню від відбування покарання підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими і на момент вчинення злочину були неповнолітніми. Враховуючи вище наведені обставини, суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 вище вказаний Закон.

Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_8 до вступу вироку в силу суд вважає за можливе не обирати.

Керуючись ст.ст.127-128, 369 - 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 1 "Закону про амністію у 2014 році".

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1