У Х В А Л А

11.08.2015 року місто Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника потерпілого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/4008/15-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта незакінчена вища, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
08 квітня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою суду від 14.04.2015 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, який на цей час ще не завершено.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У зв`язку зі спливом 07.09.2015 року строку з дня продовження 10.07.2015 року тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та відпусткою головуючого судді, суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання їх під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 2-ох місяців, оскільки вважає що існують всі ризики, передбачені КПК України, обвинувачені усвідомлюють тяжкість покарання, можуть впливати на потерпілих та свідків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою та просив відмовити у продовженні строку тримання під вартою свого підзахисного і обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт або визначити заставу, оскільки відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений має на утриманні двох малолітніх дітей та постійне місце реєстрації, впливати на потерпілих, а також перешкоджати судочинству він не буде. Стороною обвинувачення не надано доказів ризиків. Стан здоров`я обвинуваченого потребує тривалого лікування в умовах спеціалізованого лікувального закладу, в умовах місця попереднього ув`язнення здійснити його неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

Захисником ОСОБА_9 при розгляді питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою його підзахисного заявлене клопотання про проведення судово медичної експертизи ОСОБА_8 , який утримується УВП № 9 міста Ужгорода з питань можливості утримування його у в умовах УВП № 9 м. Ужгорода та ступеню тяжкості його тілесних ушкоджень. Зазначив, що без розгляду зазначеного клопотання неможливо розглядати питання щодо продовження строків тримання під вартою його підзахисного. Крім того вважає, що дане клопотання не може бути вирішено без з`ясування думки потерпілого ОСОБА_12 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою його підзахисного та просив замість призначення обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити домашній арешт, оскільки відпали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисника.

Потерпілий ОСОБА_7 та захисник потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_6 просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , мотивуючи це тим, що вони обвинувачується у скоєнні насильницького злочину і у потерпілого ОСОБА_12 є обґрунтовані побоювання щодо подальшого застосування насильства відносно нього.

Судом було здійснено запит щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 та надання йому необхідної медичної допомоги, на який отримано медичну довідку, відповідно до якої за період перебування в установі стан здоров`я ув`язненого не погіршився. 21.05.2015 року пройшов плановий профілактичний огляд фахівцями Закарпатської ОКЛ ім. Новака. Особа не потребує постійного лікарського нагляду та медикаментозного лікування. МСЕК зазначеній особі не провадилась.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд, враховуючи тяжкість злочинів, санкція за два з яких передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаємо, що строк тримання під вартою слід продовжити. Суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_8 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих. Посилання сторони захисту на необхідність проведення судово медичної експертизи щодо його підзахисного, без проведення якої неможливо вирішити питання про необхідність продовження строку його тримання під вартою, суд вважає безпідставними, оскільки в даному судовому засіданні вирішується питання суто щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а не розглядається клопотання про призначення експертизи. При цьому судом враховується і та обставина, що питання розгляду необхідності продовження строків тримання під вартою повинно вирішуватися терміново та негайно, а проведення будь якої експертизи унеможливить вирішить цього питання в строки, передбачені КПК України. В той же час, судом при вирішення вказаного питання враховується, медичний стан обвинуваченого ОСОБА_8 відомості про який містяться в документах, наданих захистом та УВП № 9 м. Ужгорода.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаємо, що останньому слід продовжити строк тримання під вартою. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_10 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я. Наявність лише позитивних характеристик не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту та продовження цього строку, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .

Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369-372 КПК України суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 09 жовтня 2015 року.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою до 09 жовтня 2015 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП № 9.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3