Справа № 164/495/15-к
п/с 1-кп/164/40/2015
Категорія: 3
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 червня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000085 від 26 лютого 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісово Маневицького району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, фізичної особи-підприємця, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 24 лютого 2015 року, біля 18-ї години 30 хвилин, в смт. Маневичі Волинської області, перебуваючи поряд з приміщенням власного магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин до ОСОБА_6 , умисно наніс останньому один удар правою рукою в область лівої скроневої частини голови, а в подальшому один удар лівою рукою в область лобної частини голови, внаслідок яких ОСОБА_6 впав на землю. Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, побачивши, що останній намагається встати на ноги, взяв в руки дерев`яну підставку для витирання взуття, що знаходилась перед входом в приміщення магазину, якою наніс один удар в область голови та лівого плеча ОСОБА_6 , внаслідок чого той знову впав на землю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 31 від 2 березня 2015 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців правої лобно-скроневої ділянки обличчя і спинки носа, забою м`яких тканин і садна лоба, забою м`яких тканин лівої скроневої ділянки голови, забою м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і лівої ключичної ділянки, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, показавши, що 24.02.2015 року, біля 18-ї години 30 хвилин, поряд з приміщенням його власного магазину „Лілея, що по АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_6 мала місце суперечка, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин до потерпілого. Під час даної суперечки він ніяких ударів ОСОБА_6 не наносив. Останній дійсно падав на землю, але не від нанесених ОСОБА_5 ударів, а від того, що він його відштовхнув від себе, намагаючись уникнути бійки. Не заперечує, що, виявивши, що ОСОБА_6 намагається встати на ноги, він взяв в руки дерев`яну підставку для витирання взуття, що знаходилась перед входом в приміщення магазину, якою наніс один удар в область голови та лівого плеча ОСОБА_6 , внаслідок чого той знову впав на землю. Вважає, що інші тілесні ушкодження потерпілий отримав, коли ОСОБА_5 його намагався виштовхати з приміщення магазину, куди ОСОБА_6 прийшов до нього сваритися і при цьому намагався його вдарити, на вулицю, де в подальшому біля магазину між ними мала місце суперечка. Стверджує, що на час вчинення злочину він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що 24.02.2015 року, біля 18-ї години 30 хвилин, поряд з приміщенням магазину „Лілея, що по вул. Луцька, 16-А в смт. Маневичі, між ним та ОСОБА_5 мала місце суперечка, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених відносин до обвинуваченого. Під час даної суперечки ОСОБА_5 наніс йому один удар правою рукою в область лівої скроневої частини голови, а в подальшому один удар лівою рукою в область лобної частини голови, внаслідок яких ОСОБА_6 впав на землю. У нього з носа почала йти кров. Коли ОСОБА_6 намагався встати на ноги, ОСОБА_5 вдарив його в область голови та лівого плеча дерев`яною підставкою для витирання взуття, якувзяв перед входом в приміщення магазину. Внаслідок даного удару ОСОБА_6 знову впав на землю. В результаті нанесених ОСОБА_5 ударів він отримав тілесні ушкодження. У виборі покарання, на яке заслуговує обвинувачений, покладається на думку суду. Стверджує, що коли ОСОБА_5 його намагався виштовхати з приміщення магазину, куди ОСОБА_6 прийшов з вимогою, щоб ОСОБА_5 вибачився за образи ОСОБА_6 та членів його сім`ї, на вулицю, де в подальшому біля магазину між ними мала місце суперечка, він будь-яких тілесних ушкоджень не отримав.

Аналогічні показання дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суду підтвердили, що під час конфлікту в приміщенні магазину „Лілея, що по вул. Луцька, 16-А в смт. Маневичі, який мав місце 24.02.2015 року, біля 18-ї години 30 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останній тілесних ушкоджень не отримав. В подальшому суперечка між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжувалась на вулиці, куди виштовхав з приміщення магазину потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_5 . Чи наносили вони біля магазину один одному удари, ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 не бачили. ОСОБА_10 не виходила з магазину на вулицю і через вікно за їх суперечкою не спостерігала. ОСОБА_9 , вийшовши на вулицю, забрала з місця суперечки сина ОСОБА_11 додому, щоб він не втрутився в дану суперечку між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Об`єктивність показань потерпілого та вказаних свідків підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події від 16.03.2015 року та фототаблицею до нього (а.с. 20-22), з якого встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії було оглянуто територію, прилеглу до приміщення магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , поблизу якого 24.02.2015 року ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а також вилучено дерев`яну підставку для витирання взуття, якою ОСОБА_5 наніс удар в область голови та лівого плечаОСОБА_6 ; протоколом огляду предметів від 17.03.2015 року та фототаблицею до нього, постановою про приєднання предметів до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (а.с. 23-26), згідно яких в ході проведення слідчих дій було оглянуто дерев`яну підставку для витирання взуття, вилучену під час проведення огляду місця події 16.03.2015 року, а також приєднано її до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу; протоколом проведення слідчого експерименту від 10.03.2015 року та фототаблицею до нього (а.с. 14-16), яким підтверджується, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_6 показав як 24.02.2015 року йому наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 та розповів про обставини вчинення злочину; висновком судово-медичної експертизи № 31 від 2.03.2015 року (а.с. 12-13), з якого встановлено, що 24.02.2015 року ОСОБА_6 були спричинені ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців правої лобно-скроневої ділянки обличчя і спинки носа, забою м`яких тканин і садна лоба, забою м`яких тканин лівої скроневої ділянки голови, забою м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і лівої ключичної ділянки, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2015 року, заявою ОСОБА_6 від 26.02.2015 року (а.с. 6-7), якими підтверджується, що 24.02.2015 року, біля 18 год., поблизу магазину „Лілея, що по вул. Луцькій в смт. Маневичі, йому наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Суд, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_6 , свідківОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вважає, що вони є логічними, послідовними, оскільки взаємно підтверджуються і не суперечать іншим доказам по справі, а тому визнає їх правдивими.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він 24.02.2015 року під час суперечки ніяких ударів ОСОБА_6 не наносив, останній падав на землю не від нанесених ОСОБА_5 ударів, а від того, що він його відштовхнув від себе, намагаючись уникнути бійки, ОСОБА_5 лише один раз вдарив ОСОБА_6 , який намагався встати на ноги, дерев`яною підставкою для витирання взуття, в область голови та лівого плечаОСОБА_6 , а інші тілесні ушкодження потерпілий отримав, коли ОСОБА_5 його намагався виштовхати з приміщення магазину на вулицю, оскільки зазначені показання обвинуваченого не знайшли підтвердження в ході розгляду кримінального провадження, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідківОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а частково - показаннями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили, що обвинувачений 24.02.2015 року під час суперечки наніс потерпілому один удар правою рукою в область лівої скроневої частини голови, а в подальшому один удар лівою рукою в область лобної частини голови, внаслідок яких ОСОБА_6 впав на землю. У нього з носа почала йти кров. Коли ОСОБА_6 намагався встати на ноги, ОСОБА_5 вдарив його в область голови та лівого плеча дерев`яною підставкою для витирання взуття, якувзяв перед входом в приміщення магазину. Внаслідок даного удару ОСОБА_6 знову впав на землю.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутогоОСОБА_5 обвинувачення відповідно до обвинувального акта, яке також підтримував потерпілий ОСОБА_6 .

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки спричинив ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: позитивну характеристику за місцем проживання, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, є фізичною особою-підприємцем, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, його майновий стан, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речовий доказ: дерев`яну підставку для витирання взуття (а.с. 23-26), яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Маневицького РВ УМВС, слід передати власнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу.

Речовий доказ: дерев`яну підставку для витирання взуття - передати власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1