Справа № 1-442/10
Провадження № 1-442/10
В И Р О К

іменем України

16.11.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участі прокурора Юркової Ю.В., Будніка І.А.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Українські мінеральні води», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючої, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 187 КК України

встановив:

09.03.2010 року близько 00-30 год. ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та за попередньою змовою зі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на тротуарі, що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. 40 років Жовтня, 36, поблизу із зупинкою маршрутних транспортних засобів «Вентс», із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, що виразилося у нанесенні ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_7, скориставшись відсутністю поряд сторонніх осіб, нічною порою доби та переважаючою силою зі сторони нападників, відкрито викрали у ОСОБА_7 належні йому мобільні телефони марки „Nokia 6230, ІМЕІ: 355 038 008 301 716, вартістю 150 грн. та „BenQ-Siemens Е71, ІМЕІ: 351 776 01 - 107 528 - 9, вартістю 150 грн., запальничку Cricket, вартістю 5 грн. та півпачки цигарок „Kent 8, вартістю 4,25 грн., які знаходилися у кишенях одягу останнього, після чого з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 309 грн. 25 коп. та тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 96/д від 08.04.2010 року у вигляді синців на обличчі, волосистій частині голови, правій завушній ділянці, саден шиї, носа, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови, закритої травми грудної клітини забою лівої половини грудної клітки, забою м'яких тканин правої кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав та суду пояснив, що 08.03.2010 року близько 21 години він разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 прийшли до кафе «Балтика», що в м. Боярка по вул. Білогородській поблизу АЗС «Нафта-Віс» до спільного товариша ОСОБА_8, який на той час перебував там на чергуванні в якості охоронця. Кафе було зачинене і вони з ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спільно почали вживати горілку та пиво. Згодом до їхньої компанії приєднався знайомий ОСОБА_6 Близько 22 години до кафе, вхідні двері якого були зачинені, постукав хлопець. ОСОБА_8 впустив хлопця, бо той просився потанцювати. Хлопець, який зайшов був на підпитку, як і вони. Хлопець почав танцювати та пити пиво. Потім вони разом продовжили вживати пиво та горілку, але виник якійсь конфлікт, ОСОБА_8 почав заспокоювати хлопця, але це йому не вдалося, тому він його вдарив кулаком в обличчя, хлопець впав та потім його витягли на вулицю. Після цього він вийшов на вулицю з кафе подивитися, що там коїться, де побачив, що цей хлопець пошкодив двері кафе та на той час лежав навпроти вхідних дверей кафе на відстані близько 5 метрів від них, а біля нього стояв ОСОБА_5 та намагався його підняти. Тоді ОСОБА_5, взявши під руки цього хлопця, пішов в напрямку районної лікарні, а він зі ОСОБА_6 повернулися до кафе, де випили бокал пива на двох та подзвонили до ОСОБА_5 і запропонували йому випити з ними ще пива, на що той погодився, однак, повідомив, що в нього немає грошей на купівлю пива. В цей час у слухавку ОСОБА_5 той хлопець, якого він проводив, почав кричати в їхню сторону непристойні слова та ображати їх. На це він з ОСОБА_6 вирішили прийти до ОСОБА_5 і допомогти йому розібратися з цим хлопцем. Вийшовши з кафе, він з ОСОБА_6 підійшли до АЗС «Нафта-Віс», де на них чекав ОСОБА_5 Звідти вони втрьох пішли по вул. 40 років Жовтня м. Боярки за цим хлопцем для того, щоб його побити. Дійшовши до КПП ЗАТ «Вентс», вони наздогнали цього хлопця, який прямував в напрямку районної лікарні. Там ОСОБА_6 першим підбіг до хлопця та ударом ноги збив хлопця з ніг та він впав на сніг. Далі до бійки приєдналися він та ОСОБА_5 і били цього хлопця в різні частини тіла. Далі хтось з хлопців забрав з кишень речі цього хлопця, однак, хто саме не пам'ятає, так як був у стані алкогольного сп'яніння. Після цього вони одразу ж втекли назад в напрямку вул. Білогородської м. Боярки. По дорозі ОСОБА_5 показав, що в нього маються два мобільні телефони хлопця та вони вирішили їх викинути. Вони пішли до кафе «Балтика», де пили пиво, поки їх не затримали працівники міліції. У вчиненому щиро розкаявся, на досудовому слідстві відшкодував потерпілому завданий його діями збиток, просив суд суворо не карати, не позбавляти волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав частково та суду пояснив, що 08.03.2010 року близько 19 години він за пропозицією друзів прийшов разом зі своїми товаришами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до кафе «Балтика», що в м. Боярка по вул. Білогородській біля АЗС «Нафта-Віс». На той час кафе було зачинене і всередині знаходилися, крім нього, його знайомий ОСОБА_9 та охоронець кафе ОСОБА_8 Вони всі разом почали вживати там горілку. В подальшому, близько 23 години 08.03.2010 року до кафе зайшов невідомий хлопець на імя ОСОБА_5, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Цей хлопець разом з ними почав вживати горілку. Далі даний хлопець почав танцювати сам та через деякий час у нього виник конфлікт з ОСОБА_8, в результаті чого ОСОБА_8 наніс йому декілька ударів кулаком в район обличчя, після чого ОСОБА_8 витягнув ОСОБА_5 на вулицю з приміщення кафе. Він вирішив піти подивитися, що з ОСОБА_5 та побачив, що вказаний хлопець знаходився у лежачому на обличчі положенні на снігу та підняв того. Далі він його підняв під руку та почав проводити його в напрямку АЗС «Нафта-Віс», так як ОСОБА_5 йому показав, в якому напрямку проживає. Коли він дійшов до АЗС, йому на мобільний телефон подзвонив або ОСОБА_4 або ОСОБА_6, який запитав де він знаходиться, а ОСОБА_5, почувши, що він розмовляє з кимсь з даних хлопців, крикнув у слухавку телефону нецензурними словами та почав погрожувати їм. На це вони сказали, що зараз прийдуть та розберуться з ним за сказане та за пошкодження дверей. Далі він пішов на зустріч хлопцям та виявив їх неподалік від АЗС, вони йшли в напрямку ОСОБА_5. Тоді ОСОБА_6 та ОСОБА_4 запитали в нього, куди саме пішов цей хлопець, на що він показав їм, що в напрямку вул. 40 років Жовтня м. Боярки. Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 швидким кроком пішли в тому напрямку для того, щоб розібратися з ОСОБА_5 за двері, а він пішов слідом за ними. Біля зупинки «Вентс» він наздогнав хлопців, де зайшов за дану зупинку по нужді, а хлопці залишилися чекати на зупинці «Вентс» на ОСОБА_5. В цей час він почув звуки бійки та крик ОСОБА_5, а також крики ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які кричали йому щось про пошкоджені двері. Після цього він через деякий час вийшов із-за зупинки та побачив лежачого на тротуарі ОСОБА_5, який кричав нецензурною лайкою та погрожував. Він побачив, що біля ноги ОСОБА_5 на снігу лежав мобільний телефон марки BenQ-Siemens, чорного кольору, який був пошкоджений. Він вирішив його привласнити та, тримаючи його в руках, пішов в напрямку кафе «Екватор», так як вирішив повернутися до кафе «Балтика», а ОСОБА_5 у відповідь на це кричав те, що він зараз викличе допомогу. По дорозі він зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які сказали, що тільки-що побилися з ОСОБА_5 та хтось з них показав йому мобільний телефон, який вони при цьому забрали у ОСОБА_5. Він, в свою чергу, показав їм інший мобільний телефон марки BenQ-Siemens, який забрав у ОСОБА_5, та сказав, що телефон не працює та він збирається його викинути, на що хлопці надали йому інший викрадений мобільний телефон та вони вирішили їх викинути. Далі, дійшовши до кафе «Екватор», він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 викинули ці два мобільних телефони під бетонну плиту та повернулися до кафе «Балтика». Після цього через деякий час туди приїхали працівники міліції з ОСОБА_5, який вказав на всіх присутніх, як на осіб, що причетні до його побиття, та в подальшому він вказав працівникам міліції місце знаходження викрадених мобільних телефонів, і вони поїхали туди, де їх вилучили, після чого їх доставили до райвідділу міліції, де вони надали свої покази. Просив суд його суворо не карати, не позбавляти волі, врахувати, що він є інвалідом з дитинства, проживає разом з матірю та є її єдиними помічником, на досудовому слідстві відшкодував потерпілому завданий його діями збиток.

Незважаючи на повне визнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини, часткове визнання вини підсудним ОСОБА_5, їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 187 КК України, повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_7, який пояснив суду, що 08.03.2010 року близько 15-30 год. він приїхав до м. Вишневе, де разом з братом відпочивав та гуляв по місту, під час відпочинку вжив дві пляшки пива. Близько 22 години він на маршрутному таксі поїхав назад до м. Боярки, де вийшов біля АЗС «Нафта-Віс», що поблизу перехрестя вул. 40 років Жовтня та Білогородської м. Боярки, звідки попрямував до торгівельного намету з надписом «Балтика», що розташований неподалік від АЗС. Підійшовши туди, він побачив, що вхідні двері до намету зачинені, однак побачив, що в приміщенні світилося світло та грала музика. Він постукав у двері, так як хотів ще придбати собі бокал пива. На його стук двері відчинив охоронець, який його впустив всередину. У наметі були ще четверо хлопців та одна дівчини, з якими він почав спілкуватися. Вони придбали ще пляшку горілку ємністю 0,5 л, яку випили всі разом. Десь через годину, близько опівночі, до нього підійшов охоронець та двоє хлопців, з якими він вживав спиртне, охоронець вдарив його кулаком правої руки в обличчя та потім хлопці випхали його на вулицю, нічого не пояснюючи. Він впав у сніг та лежав, до нього підішли ці двоє хлопців та взяли його під руки та відтягли по снігу від вхідних дверей намету в напрямку АЗС на відстань близько 4 м, де його поклали та сказали, щоб він йшов додому. Він їм відповів, що піде додому, тільки не треба його волокти. Після цього охоронець та один хлопець пішли в напрямку намету, а другий хлопець залишився біля нього та почав його піднімати і запропонував провести його додому, але він відмовився, після чого той взяв його під ліву руку та почав таким чином вести в напрямку його дому по вул. 40 років Жовтня м. Боярки. Він цьому хлопцю говорив, щоб його відпустив та він сам зможе йти, однак, той його не слухав та продовжив тримати за руку. Дійшовши по тротуару вул. 40 років Жовтня м. Боярки до КПП підприємства по виготовленню металевих меблів, цьому хлопцеві хтось зателефонував на його мобільний телефон і він відпустив його руку та почав розмовляти, а він звідти почав далі швидким кроком прямувати додому. Цей хлопець залишився позаду нього та з кимсь спілкувався по телефону. Далі, пройшовши звідти близько 100 метрів, а саме біля підприємства «Вентс» його ззаду швидким кроком обійшли хлопці, з якими він був в кафе, та вони попрямували далі до зупинки маршрутних транспортних засобів «Вентс», де зупинилися та заховалися всередині зупинки від нього. Він далі продовжив йти в напрямку цієї зупинки. Тоді, пройшовши дану зупинку на відстань близько 3 метрів, де чітко бачив цих двох хлопців, він відчув удар в потилицю, від якого впав на лівий бік. Далі він прикрив голову руками та йому далі невідомі почали наносити удари ногами по голові та корпусу. Під час нанесення ударів у нього забрали два мобільних телефони Nokia 6230 з SIM-карткою 093-948-96-02, та BenQ-Siemens Е-71 з SIM-карткою, пачку цигарок Kent 8 та запальничку. Набивши його хлопці втекли в невідомому напрямку. На досудовому слідстві йому повністю був відшкодований завданий збиток, претензій він до підсудних не має, просив їх суворо не карати, не позбавляти волі.

- показами свідка ОСОБА_8, який суду пояснив, що 08.03.2010 року о 09 год. він заступив на добове чергування по охороні кафе «Балтика» та здійснював охорону об'єкта самостійно. В цей день до нього в гості на роботу прийшов його знайомий ОСОБА_9, з яким вони почали пити пиво та розмовляти. Близько 19-20 години до нього на роботу прийшов знайомий ОСОБА_4 разом зі своїми друзями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Вони разом почали вживати пиво, після чого близько 22 години хтось з хлопців пішов до АЗС «Нафта-Віс», де у цілодобовому магазині придбав пляшку горілки 0,5 л., яку ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали втрьох вживати за столиком у кафе, а він з ОСОБА_9 пили лише пиво. Близько 23 год. він почув стук у вхідні двері кафе, які відчинив та побачив невідомого хлопця, який попросив дозволити зайти до кафе, на що він спочатку йому відмовив, однак, після його вмовлянь все-таки впустив, оскільки той, з його слів, хотів лише потанцювати. Цей хлопець зайшов та почав посередині кафе серед столиків сам танцювати, потім разом з ними продовжив вживати пиво та горілку. Між ОСОБА_6 та цим хлопцем виник конфлікт, який переріс у словесну перепалку. Він для того, щоб розборонити їх між собою, підійшов до столику, де вони знаходилися, та попросив цього хлопця покинути приміщення кафе, де на той час знаходилися лише він, той хлопець, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5. На його прохання покинути кафе даний хлопець сказав, що приміщення кафе не покине. Він вдарив його кулаком в обличчя, від чого хлопець впав та його витягли на вулицю з приміщення кафе. Далі цей хлопець ударом ноги вибив нижню дерев'яну частину вхідних дверей. На це з кафе вибігли ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а він залишився у кафе та почав прибирати після хлопців. Далі через вітрину дверей він побачив, що хлопців поблизу кафе немає та зачинив двері на замок. Куди саме пішли хлопці йому на той час відомо не було. Приблизно через півгодини до кафе назад повернулися ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яких він впустив у приміщення та вони втрьох за столиком продовжили пити пиво. На його запитання, де вони були, ОСОБА_4 відповів, що вони втрьох під час бійки забрали мобільні телефони у того хлопця. Тоді він ліг спати, а хлопці пили пиво. Згодом до кафе через деякий час прийшов ОСОБА_9, якого до кафе впустили хлопці, так як він їм залишив ключ від замка вхідних дверей. Після цього, ще через деякий час до приміщення кафе приїхали працівники міліції, які в його присутності почали зясовувати обставини викрадення у хлопця, котрий знаходився у кафе, його речей;

- показами свідка ОСОБА_9, який суду пояснив, що 08.03.2010 року він близько 12 години прийшов на роботу до свого знайомого ОСОБА_8, який того дня знаходився на роботі, а саме на охороні кафе «Балтика» по вул. Білогородській м. Боярка поблизу з АЗС «Нафта-Віс». Там він пив пиво та розмовляв на загальні теми, близько 19 години до кафе прийшли ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 З ними вони продовжили вживати пиво та горілку. Близько 22-23 години почули стук у зачинені вхідні двері кафе. На стук до дверей підійшов ОСОБА_8, який їх відчинив та сказав хлопцю, який стукав, що кафе не працює. Але той просив впустити його потанцювати. ОСОБА_8 впустив його, хлопець почав танцювати під музику та хтось з хлопців налив йому чарку горілки. В цей час йому зателефонувала його знайома ОСОБА_10, яка попросила провести її додому. Після цього ОСОБА_10 підійшла до кафе ат він її провів додому. Через хвилин 20 повернувся до кафе. Підходячи до кафе, він помітив, що у вхідних дверях була вибита нижня дерев'яна частина, та, коли зайшов до кафе, побачив, що ОСОБА_8 спав на лавці, а за столиком знаходилися ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Він запитав у хлопців, що трапилося з дверима, на що вони відповіли, що їх вибив той хлопець, який знаходився у кафе. Після цього він продовжив пити пиво та приблизно через 10 хв. до кафе під'їхали працівники міліції, котрі зайшли разом з вказаним вище хлопцем, у якого був розбитий ніс. Працівники міліції доставили їх всіх до районного відділу міліції;

- показами свідка ОСОБА_11, який суду пояснив, що 08.03.2010 року о 08-30 годині він заступив на добове чергування у складі слідчо-оперативної групи районного відділу міліції в якості чергового слідчого. Близько 00-45 год. 09.03.2010 року за вказівкою оперативного чергового ОСОБА_12 ним разом з черговими оперуповноваженим ОСОБА_13 та спеціалістом ОСОБА_14 був здійснений виїзд до кафе «Балтика», що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Білогородській поблизу з АЗС «Нафта-Віс», де згідно отриманої інформації знаходились особи, котрі відкрито викрали майно у ОСОБА_7 Приїхавши туди близько 01 год., їх там чекав наряд патрульної служби міліції у складі інспекторів ПСМ ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_10 На момент приїзду приміщення кафе було зачинене, однак, при просвітленні ліхтариком вони виявили, що там перебувало п'ять незнайомих їм хлопців, які на їхнє прохання відчинили вхідні двері до кафе. Ними, як пізніше з'ясувалося, виявилися ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та охоронець кафе ОСОБА_8 ОСОБА_2 при спілкуванні з даними особами заявник ОСОБА_7 повідомив, що ці особи причетні до його пограбування, яке мало місце близько 00-30 год. 09.03.2010 року на вул. 40 років Жовтня біля зупинки транспортних засобів «Вентс». Після цього він почав здійснювати огляд даного приміщення кафе та прилеглої території до нього, а також місце грабежу - біля зупинки «Вентс», а працівники міліції в цей час спілкувалися з особами, що перебули в кафе, та зясовували всі обставини вчинення злочину. Після деякого часу ОСОБА_5 повідомив, що він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заволоділи двома мобільними телефонами ОСОБА_7 та викинув їх біля кафе «Екватор» під бетонними плитами. В подальшому ним в присутності понятих та ОСОБА_17 вказане місце було оглянуте та під плитами дійсно у місці, вказаному ОСОБА_5, були виявлені та вилучені два мобільних телефони марок Nokia 6230 та BenQ-Siemens Е-71, належні ОСОБА_7 ОСОБА_2 всіх присутніх у кафе доставили до районного відділу, де вони надали покази та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_18 власноруч написали зявлення із зізнанням;

- показами свідка ОСОБА_19, який суду пояснив, що 08.03.2010 року о 08-30 годині він заступив на добове чергування у складі групи швидкого реагування районного відділу міліції в якості старшого наряду. Близько 00-45 год. 09.03.2010 року за вказівкою оперативного чергового ОСОБА_12 ним в складі групи швидкого реагування був здійснений виїзд до кафе «Балтика», що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Білогородській поблизу з АЗС «Нафта-Віс», де згідно отриманої інформації знаходились особи, котрі відкрито викрали майно у ОСОБА_7 Приїхавши туди близько 01 год., виявили, що приміщення кафе було зачинене, однак, при просвітленні ліхтариком вони виявили, що там перебувало п'ять незнайомих їм хлопців, які на їхнє прохання відчинили вхідні двері до кафе. Ними, як пізніше з'ясувалося, виявилися ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та охоронець кафе ОСОБА_8 ОСОБА_2 при спілкуванні з даними особами заявник ОСОБА_7 повідомив, що ці особи причетні до його пограбування, яке мало місце близько 00-30 год. 09.03.2010 року на вул. 40 років Жовтня біля зупинки транспортних засобів «Вентс». Після цього він почав здійснювати огляд даного приміщення кафе та прилеглої території до нього, а також місце грабежу - біля зупинки «Вентс», а працівники міліції в цей час спілкувалися з особами, що перебули в кафе, та зясовували всі обставини вчинення злочину. Після деякого часу ОСОБА_5 повідомив, що він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заволоділи двома мобільними телефонами ОСОБА_7 та викинув їх біля кафе «Екватор» під бетонними плитами. В подальшому ним в присутності понятих та ОСОБА_17 вказане місце було оглянуте та під плитами дійсно у місці, вказаному ОСОБА_5, були виявлені та вилучені два мобільних телефони марок Nokia 6230 та BenQ-Siemens Е-71, належні ОСОБА_7 ОСОБА_2 всіх присутніх у кафе доставили до районного відділу, де вони надали покази та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_18 власноруч написали зявлення із зізнанням.

Крім того, вину підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 187 КК України, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

В томі № 1:

- заява потерпілого ОСОБА_7, в якій він просить прийняти міри до невідомих осіб, які приблизно о 00 год. 30 хв. 09.03.2010 року нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном (а.с. 7);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється територія поблизу кафе „Екватор, що по вул. Білогородській м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. В ході огляду було виявлено та вилучено два мобільні телефони марки „Нокіа та „Сіменс (а.с. 8-10);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється ділянка по вул. Білогородській м. Боярка Києво-Святошинського району Київської обалсті (а.с. 11-13);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється пішохідна доріжка, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, 43 (а.с. 14-16);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_4 (а.с. 21);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_5 (а.с. 24);

- протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав фото ОСОБА_5 (а.с. 61-63);

- протокол предявлення фотознімків для впізнання, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав фото ОСОБА_4 (а.с. 64-66);

- акт судово-медичного освідування № 47 від 12.03.2010 року, згідно якого у ОСОБА_7 було виявлено крововиливи на обличчі, волосистій частині голови, правої завушної області, садна шиї та носа. У ОСОБА_20 мались: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій мяких тканин голови; закрита травма грудної клітини: забій лівої половини грудної клітини; забій мяких тканин правої кисті. Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, по давності можуть відповідати вказаному строку і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 86-87);

- висновок експерта № 96/Д від 08.04.2010 року, згідно якого у ОСОБА_7 було виявлено крововиливи на обличчі, волосистій частині голови, правої завушної області, садна шиї та носа. У ОСОБА_20 мались: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій мяких тканин голови; закрита травма грудної клітини: забій лівої половини грудної клітини; забій мяких тканин правої кисті. Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, по давності можуть відповідати вказаному строку і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 92);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 195-198);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 221-223);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 224-226);

- довідка, згідно якої станом на березень 2010 року вартість мобільного телефону марки „Нокіа 6230 становить 150 грн.; мобільного телефону марки „Сіменс Е71, - 150 грн. (а.с. 227).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_4, частково підсудний ОСОБА_5, потерпілий ОСОБА_7, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_19 давали правдиві покази суду, які знайшли своє підтвердження в ході судового слідства. покази підсудного ОСОБА_5 в частині, що він не наносив ударів ОСОБА_7 суд оцінює критично, оскільки такі його покази спростовуються показами потерпілого, та розцінює їх як спосіб захисту підсудного, спрямований на помякшення відповідальності за вчинене.

Доводи захисників про те, що дії захисника ОСОБА_1, що дії підсудного ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України та доводи захисника ОСОБА_2 що дії підсудного ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає непереконливими та такими, що не можуть бути підставами для перекваліфікації дій підсудних.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_4, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_5, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Перебування підсудних в стані алкогольного спяніння суд розцінює як обставину, яка характеризує їх особу.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину, роль ОСОБА_4 у вчиненому та особу підсудного ОСОБА_4, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання, з урахуванням думки потерпілого, ставлення підсудного до вчиненого, добровільного відшкодування шкоди, про можливість призначення ОСОБА_4 покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України без конфіскації майна, з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину, роль ОСОБА_5 у вчиненому та особу підсудного ОСОБА_5, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання, з урахуванням думки потерпілого, ставлення підсудного до вчиненого, добровільного відшкодування шкоди, про можливість призначення ОСОБА_5 покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України без конфіскації майна, з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі мобільний телефон марки «Nokia 6230», ІМЕІ: 01716 з картою памяті Canon 16 Мб та мобільний телефон марки «BenQ-Siemens Е 71», ІМЕІ: 7528-9, з картою памяті Nokia Micro CD 64 Мб, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7, - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_7.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілим, захисниками, а засудженими в той же термін, з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя