Справа № 333/9012/14-к
Справа №333/9012/14-к
Провадження №1-кп/333/47/15
ВИРОК

Іменем України
17 березня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0000449 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, не є депутатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.07.1999 року Запорізьким обласним судом за ст.93-Г КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі із застосуванням ст.14 КК України (в редакції 1960 року) лікування від алкоголізму, звільнився 19.03.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 3 роки 8 місяців,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.09.2014 року, приблизно о 13-30 годині, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи водійського посвідчення відповідної категорії, керуючи автомобілем «ИЖ 412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул.Геологічна з боку вул.Юності в напрямку вул.Радіо в м.Запоріжжя. У цей же час у лівого краю проїзної частини вул.Радіо з боку вул.Геологічна в напрямку вул.Луганської в м.Запоріжжя, здійснювала рух у якості пішохода ОСОБА_4 , 1998 року народження. На перехресті вул.Геологічної з вул.Радіо в м.Запоріжжя водій ОСОБА_6 виконав маневр лівого повороту та почав рух у бік вул.Луганської. Під час руху в районі будинку №22 по вул.Радіо в м.Запоріжжя ОСОБА_6 в порушення вимог п.п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконався в безпеці своїх дій, змінив напрямок свого руху ліворуч та допустив наїзд передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №4391 від 22.10.2014 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперечного відростка третього поперекового хребця з права без зміщення кісткових фрагментів, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, гематоми на правій гомілці, в області лівого передпліччя, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Порушення водієм ОСОБА_6 згідно висновку автотехнічної експертизи №660/14 від 16.10.2014 року вимог п.п.10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно всередині вересня 2014 року, вранці, він разом зі своїм сином, знаходячись за межами м.Запоріжжя, вживав алкогольні напої, а саме: горілку. Через деякий час він, керуючи автомобілем «ИЖ 412», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , направився до м.Запоріжжя. Знаходячись у Космічному мікрорайоні м.Запоріжжя, при зміні напрямку руху транспортного засобу ліворуч, він не побачив потерпілу ОСОБА_4 та скоїв на неї наїзд передньою частиною автомобіля, спричинивши останній тілесні ушкодження. Посвідчення водія він не має. Автомобіль належить ОСОБА_8 , який уповноважив його та ОСОБА_9 користуватися та розпоряджатися зазначеним транспортним засобом. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Цивільний позов потерпілої визнає повністю.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 у присутності законного представника ОСОБА_5 суду пояснила, що 20 вересня 2014 року, в обідню годину, вона разом з матір`ю та молодшим братом поверталися додому. Коли вона рухалася у лівого краю проїзної частини по вул.Радіо з боку вул.Геологічна в напрямку вул.Луганської в м.Запоріжжя, відчула удар заду. Заявлений нею цивільний позов вона підтримує повністю, просить суд його задовольнити. Також просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.
У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_6 , а також матеріали цивільного позову.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, матеріали цивільного позову.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий,на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Оскільки органом досудового розслідування не постановлені у якості обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , рецидив злочинів, суд вважає неправильним приймати його до уваги при призначенні покарання.

Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він офіційно не працює, обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, положення ст.61 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції закону.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до інформації, наданої начальником Центру №1 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_6 посвідчення водія не отримував, у зв`язку з чим суд вважає за недоцільне призначати обвинуваченому додаткове покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.289 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
По справі потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 452,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень. Зазначений цивільний позов обвинувачений визнав повністю.
Положеннями ч.1 ст.129 КПК встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілій матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.
Зі змісту цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що вона просить суд стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 452,00 гривень, витрачені на лікування, на підтвердження чого надала суду фіскальні чеки.
Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.
Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Матеріальна шкода у розмірі 452,00 гривень витрачені ОСОБА_4 грошові кошти на лікування знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується відповідними чеками, наданим суду потерпілою. Обвинувачений зазначену матеріальну шкоду визнав повністю. У зв`язку з цим, суд вважає вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого понесеної нею матеріальної шкоди у вигляді витрачених коштів на лікування у розмірі 452,00 гривень обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України.
Згідно ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Оцінюючи вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди, яка оцінена нею в загальній сумі 10000,00 гривень, суд виходить з характеру та обсягу фізичних страждань потерпілої, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, принципів виваженості та справедливості, враховує те, що потерпіла в результаті заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень понесла фізичні страждання, тривалий час знаходилась у лікарні, поміняла звичний спосіб життя.
Таким чином, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди.
Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №660/14 від 16.10.2014 року, які згідно довідки НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області складають 589,68 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 452 (чотириста п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню №0000449 для проведенням судової автотехнічної експертизи №660/14 від 16.10.2014 року, в розмірі 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 68 копійок стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази:
СД-диск з відеозаписом пояснень потерпілої та водія, долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1