Справа № 1-133 2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року
Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Стефанюка Б.Р.

при секретарі Стельмах І.М.

за участю прокурора Потапчук О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м.Радехів, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.296 КК України,

встановив:

ОСОБА_1. 24.10.2006 року о 14 год.,
знаходячись на вул. Замарстинівській у м.Львові за попередньою змовою з
невстановленими слідством особами, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а
саме висловлювались нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2. та підсудний
ОСОБА_1., погрожуючи предметом, схожим на пістолет, який потерпілий ОСОБА_2.
сприйняв як правдивий, наніс удар в обличчя потерпілому, від якого останній
впав, отримавши тілесні ушкодження - крововилив та садно на слизовій оболонці
верхньої губи. Крім того ОСОБА_1., продовжуючи свою злочинну діяльність,
24.10.2006 року о 14.00 год. на вул.Замарстинівській у м.Львові за попередньою
змовою з невстановленими слідством особами, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, відкрито викрав в ОСОБА_2. мобільний телефон «Соні Еріксон К 700і» з
телефонною карткою, вартістю 933 грн., який випав під час бійки з кишені
потерпілого.

Підсудний ОСОБА_1. в судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому
злочинах визнав частково та дав показання, що 24.10.2006р. біля 14 год. на
вул.Замарстинівській у м.Львова він зустрів своїх друзів ОСОБА_3та ОСОБА_5, з
якими раніше навчався, вирішивши відсвяткувати зустріч. Вони зайшли в бар,
купили 0,5 горілки, яку випили. Після цього він провів друзів на електричку. На
вул.Замарстинівській біля школи, зіштовхнувся з двома невідомими, з якими виникла
суперечка, що переросла в бійку. Потерпілий наніс йому удар в обличчя, на який
він йому відповів тим же. Мобільний телефон він у потерпілого не викрадав, а
знайшов на тротуарі після сутички. На вул. Підзамче побачив тих же невідомих, з
якими мав сутичку, простягнув телефон, запитавши, чи це не їхній, але
потерпілий вдарив його в обличчя. Знайдений мобільний телефон він поклав в
кишеню, яка мала пошкодження, а тому телефон випав на землю. В цей час його
затримали працівники міліції.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним у вчинених злочинах,
його вина повністю доводиться іншими зібраними по справі доказами, а саме.

Показаннями потерпілого ОСОБА_2., даними на досудовому слідстві, про те, що
24.10.2006 року біля 14.20 год.
він разом з ОСОБА_4. проходили по вул. Замарстинівській в м.Львові,
повертаючись додому. На вул. Під Дубом, біля СШ-87, назустріч йшло троє
невідомих, один з яких зачепив сумку ОСОБА_4та між ними виникла суперечка. Один
з невідомих відсунув праву сторону куртки і показав, що у нього є пістолет та
пригрозив їм словесно про • застосування зброї у випадку неприпинення суперечки
з їх сторони. Ці троє невідомих виражались нецензурно в його та ОСОБА_4адресу.
Під час розмови його несподівано вдарив в обличчя один з невідомих, який мав
пістолет. Від удару він впав та з внутрішньої кишені випав мобільний телефон
«Соні Еріксон К700І» з карткою. Один з невідомих взяв телефон та поклав собі в
кишеню. ОСОБА_4. хотів забрати телефон, але невідомий пригрозив пістолетом та
пішли в сторону Підзамче. ОСОБА_4. передзвонив на роботу за допомогою. Приїхав
ОСОБА_6. . та працівники міліції, які затримали ОСОБА_1..(а.с.19)

Показаннями свідка ОСОБА_4.,
даними на досудовому слідстві, що є аналогічними показанням потерпілого
ОСОБА_2.. (а.с.20)

2

Показаннями
свідка ОСОБА_6., який в судовому засіданні підтвердив, що 24.10.2006 року,
знаходячись на робочому місці, отримав від ОСОБА_4повідомлення, про те, що троє
невідомих із застосуванням пістолета викрали у ОСОБА_2. мобільний телефон.
ОСОБА_4. просив його приїхати на ст.Підзамче, бо ці особи знаходяться там.
Прибувши на місце разом з працівником міліції, ОСОБА_2. та ОСОБА_4. вказали на
двох осіб, які при наближенні до них почали втікати в різні сторони. Був
затриманий лише один з цих осіб - ОСОБА_1..

Протоколом
ставки віч-на-віч між ОСОБА_2. та ОСОБА_1.,
відповідно до якого підсудний та потерпілий настояли на своїх
показах(а.с.29-31).

Протоколом
ставки віч-на-віч між ОСОБА_4. та ОСОБА_1.,
з якого вбачається, що сторони підтвердили свої покази (а. с. 52-55),:.

Протоколом
огляду та прилучення до справи речових доказів, згідно якого було визнано
речовим доказом і долучено до справи мобільний телефон «Соні Еріксон К7 00І»,
який повернено потерпілому ОСОБА_2. (а.с. 32,33)
.

Суд
критично оцінює показання підсудного ОСОБА_1. щодо часткового визнання ним
своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.18б КК України та ч.4 ст.
296 КК України, та вважає такі спрямованими на применшення своєї вини у
вчиненому, оскільки такі спростовуються іншими зібраними по справі доказами.

Оцінюючі
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний
ОСОБА_1. грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із погрозою застосування
вогнепальної зброї, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України.

Крім
того підсудний ОСОБА_1. вчинив відкрите викрадення чужого майна, за попередньою
змовою з невстановленими слідством особами, тобто вчинив злочин, передбачений
ч.2 ст.18 6 КК України.

Обираючи
вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки вчиненого, особу підсудного: раніше не судимий, позитивно
характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

Пом'якшуючими
покарання обставинами є щире каяття, обтяжуючою покарання обставиною є вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його Дії.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.296 КК
України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.18 6
КК України - чотири роки позбавлення волі,

за ч.4 ст.2 96 КК України - три роки
позбавлення волі.

На підставі ст.7
0 КК України остаточно призначити ОСОБА_1 покарання шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим - у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1. від відбування
покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю один
рік.

На
підставі ст.7 6 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1. обов'язок
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи.

Міру
запобіжного заходу, щодо засудженого ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу,
залишити раніше обрану - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом
15-ти діб з моменту його проголошення.