№ 1-223/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого
судді Степаненка Ю.І.,

при секретарі
Ситник Л.В.,

з участю
прокурора Яременка О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина
України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 статті 164 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
згідно постанови судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01
листопада 1996 року зобов"язаний
виплачувати аліменти на користь ОСОБА_2на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження в розмірі чверті усіх
видів заробітку, але не менше 1/2
частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до повноліття
дитини, тобто до 29.07.2007 року, починаючи з 22 жовтня 1996 року.

Однак, ОСОБА_1,
знаючи, що він зобов"язаний
виплачувати на утримання дитини аліменти,
незважаючи на неодноразові відповідні попередження, будучи здоровим та працездатним, починаючи з березня 2006 року злісно
ухилявся від сплати аліментів, працюючи
по найму, отримував заробітну плату і
мав реальну можливість сплачувати аліменти і,
таким чином станом на 01.07.2007 року допустив заборгованість по
невиплаті аліментів в сумі 3 783 гривень 43 копійок.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в пред'явленому обвинуваченні по ч.1 ст.
164 КК України визнав повністю,
дав пояснення щодо обставин вчинення злочину відповідно до описової
частини вироку.

Крім
особистого визнання своєї вини підсудним,
його вина підтверджується зібраними у справі доказами, які є належними, допустимими і достатніми, які відповідно до ч.3 ст.
299 КПК України судом не досліджувалися, так як ніким не оспорюються.

Дії
ОСОБА_1 суд вважає необхідним перекваліфікувати з ч.2 ст.
164 КК України на ч.1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Така
кваліфікуюча ознака частини 2 статті 164 КК України як вчинення того самого
діяння особою, раніше судимою за
злочин, передбачений цією статтею, не знайшла свого підтвердження в суді.

Так, дійсно ОСОБА_1 раніше був засуджений вироком
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2006 року за
ч.1 ст.
164 КК України зі звільненням від відбування призначеного покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік. В
наступному постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28
лютого 2007 року ОСОБА_1 було звільнено від покарання за цим вироком. Тому відповідно до ст.
89 КК України ОСОБА_1 визнається таким,
що не має судимості і його дії на досудовому слідстві були кваліфіковані
за ч.2 ст. 164 КК України не вірно.

При призначенні
покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який визнається таким, що не має судимості, визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся у скоєному, характеризується посередньо.

За таких обставин ОСОБА_1 має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для його
виправлення і попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ,
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 164 КК
України, призначити йому покарання у
виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний
суд.