Справа № 1-10/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретарів Петруняк Н.А., Сьомкайло І.-М.І.,

з участю:

прокурора Левенця В.І.,

потерпілої ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобовязаного, одруженого, інваліда 3 групи, державних нагород, почесних звань не має, не є депутатом, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює вчителем Дубківської ЗОШ, раніше не судимий,

за ч.2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть однієї потерпілої, а іншій потерпілій заподіяло середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинив при таких обставинах:

05 квітня 2009 року близько 7 год. підсудний ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись з швидкістю руху близько 100 км/год. автодорогою Татарів - Кам'янець-Подільський, в напрямку с. Татарів на ділянці дороги з двостороннім рухом транспорту, де горизонтальна дорожня розмітка 1.1(вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямів, між населеними пунктами с. Поточище Городенківського району та м. Городенка, маючи намір здійснити маневр обгону автомобіля ВАЗ-2107, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгін; а також не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав маневр обгону автомобіля ВАЗ-2107, перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час в попутному з автомобілем «DAEWOO SENS Т13110» напрямку, позаду нього, рухався невстановлений автомобіль марки "Опель Кадет".

Під час виконання обгону водій ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, внаслідок чого не справився з керуванням та виїхав на праве узбіччя дороги, де допустив перекидання автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «DAEWOO SENS Т13110» ОСОБА_4, яка сиділа на задньому сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепа, набряку головного мозку, від яких наступила її смерть, два інші пасажири, які теж сиділи на задньому сидінні, отримали тілесні ушкодження. З них ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім'яної ділянки голови, яка ускладнилась нагноєнням, яка відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, таких, що спричинили тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; ОСОБА_5 - отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудного та поперекового відділу хребта, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_6, який знаходився на передньому сидінні пасажира, отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3.б, який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; п. 10.1, який вказує, що водій перед будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1, в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.6.ґ, згідно якого поза населеними пунктами на всіх дорогах дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год.;п. 14.2. згідно якого перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Підсудний в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щиро розкаюється. В ході судового слідства повністю підтвердив свої показання, дані ним на досудовому слідстві про обставини вчиненого. Цивільний позов ОСОБА_1 визнає частково. Матеріальну шкоду - визнає в частині відшкодування коштів на лікування ОСОБА_1, повязаного з вчиненою ним дорожньо-транспортною пригодою, моральну шкоду - в розмірі, співмірному спричиненій потерпілій ОСОБА_1 моральній шкоді, в сумі 3000 грн. Для лікування потерпілої ОСОБА_1 в квітні 2009 р. підсудний через її родича ОСОБА_7 передав 1000 грн.

Потерпіла ОСОБА_1 суду показала, що 05.04.2009 року близько 7 год. ранку вона мала намір їхати в м. Чернівці, тому йшла в напрямку до автостанції с. Дубки, але побачила що стоїть ОСОБА_4, тому підійшла до неї, також надійшов ОСОБА_5 В цей час під'їхав автомобіль, яким керував ОСОБА_3 і запропонував підвезти їх до Городенки. В машині, крім водія, спереду сидів ОСОБА_8, а вони сіли ззаду. Рухаючись дорогою між с. Поточище та м. Городенка на великій швидкості, ОСОБА_3 хотів обігнати машину, яка рухалась попереду, але не справився з керуванням, машина декілька разів перекинулась, і зупинилась в кюветі. В результаті ДТП ОСОБА_4 загинула, а вона дістала тілесні ушкодження середньої важкості, внаслідок чого тричі протягом 2009 р. перебувала на лікуванні в Городенківській ЦРЛ, після чого їздила на консультації до лікарів в Івано-Франківську обласну клінічну лікарню та лікувалась там. Внаслідок ДТП їй заподіяна матеріальна шкода: на лікування вона витратила 2409,67 грн., користувалась допомогою сторонньої особи ОСОБА_9, якій виплатила 500 грн., на харчування за 53 дні стаціонарного лікування затратила 1200 грн., на магнітну томографію голови витратила 700 грн., для виконання сільськогосподарських робіт на земельній ділянці наймала 3 осіб - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, яким заплатила по 200 грн., за послуги по сінокосінню ОСОБА_13 оплатила 350 грн., наймала сторонніх осіб ОСОБА_14, ОСОБА_15, для того, щоб доїти корову, яким заплатила 600 грн.; за час перебування на стаціонарному лікуванні дочка потерпілої була вимушена пропустити заняття в Уманському державному аграрному університеті, тому потерпіла оплачувала кошти за невідвідування занять в розмірі 1000 грн.; крім того, була вимушена передчасно здати худобу, яку вирощувала в домашньому господарстві, і отримала за неї кошти на 2400 грн. менше від очікуваної суми; потерпіла втратила одяг, який був на ній під час ДТП, на суму 850 грн., а також внаслідок ДТП їй причинено тілесні ушкодження, що призвело до втрати слуху, їй призначено протезування слуховим апаратом, його придбання оцінює в 2000 грн. Всього матеріальні збитки в сумі 11809,67 грн. ОСОБА_7 того, протягом червня липня 2009 р. потерпіла зверталась за консультативними висновками до лікарів Івано-Франківської обласної лікарні, на транспортні розходи затратила 200 грн., на медпрепарати 55 грн., лікування з 27.07.2009 р. по 05.08.2009 р. в Івано-Франківській ОКЛ витратила 579, 85 грн., на додаткове харчування затратила 500 грн. В результаті причинених під час ДПТ ушкоджень діями підсудного потерпілій спричинена моральна шкода, вона перенесла біль, страждання, переживала, просить стягнути моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Потерпіла ствердила, що від підсудного через родича ОСОБА_7 отримала 1000 грн. Одночасно потерпіла просить не застосовувати до підсудного реальне позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_16 (дочка ОСОБА_4, яка загинула при ДТП) подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Просить суд суворо не карати підсудного, претензій до нього не має, просить врахувати, що підсудний надає допомогу їх сімї.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доводиться показаннями свідків, матеріалами кримінальної справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 показали, що 05.04.2009 року близько 7 год. в с. Дубки вони сіли в машину «DAEWOO SENS», якою керував ОСОБА_3, щоб підїхати в Городенку. Рухаючись за с. Семаківці по автодорозі на Городенку зі швидкістю близько 100-110 км/год., ОСОБА_3 розпочав обгін автомобіля ВАЗ-2107, виїхав на смугу зустрічного руху, пересік суцільну лінію розмітки, в цей час повз них із ще більшою швидкістю проїхав легковий автомобіль, ОСОБА_3 різко скерував автомобілем в праву сторону і автомобіль знесло на праве узбіччя, він був майже не керований. З узбіччя автомобіль виїхав на проїзну частину, а потім знову на праве узбіччя дороги, де декілька разів перекинувся, і впав у кювет на колеса. ОСОБА_6 через вікно дверки виліз з салону, пізніше допомагав вилізти ОСОБА_5 та ОСОБА_1, ОСОБА_4 померла на місці пригоди. Підійшли люди, які їхали в автомобілі ВАЗ, потім приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги, який забрав до лікарні ОСОБА_1, ОСОБА_6 поїхав у м. Городенка маршрутним мікроавтобусом, а ОСОБА_5 залишився на місці події. Автомобіль, який обганяв машину ОСОБА_3 не зупинявся, він поїхав.

Показаннями свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 підтверджено, що 05.04.2009 року вони біля 7 год. 20 хв. їхали з с. Поточище в напрямку м. Городенка автомобілем ВАЗ-2107, під керуванням ОСОБА_17 Не доїжджаючи приблизно 4 км до м. Городенка, зліва по смузі зустрічного руху їх обігнав автомобіль марки "Опель Кадет" червоного кольору, який рухався зі швидкістю близько 120 км/год. Після чого, десь через 1-1,5 секунди, з правої сторони по правому узбіччю дороги, зі швидкістю близько 100-110 км/год, автомобіль, яким керував ОСОБА_17, почав обганяти інший автомобіль марки «DAEWOO SENS» чорного кольору. Коли цей автомобіль знаходився попереду автомобіля ВАЗ, його почало розвертати, заносити в сторону, він виїхав на проїзну частину дороги, після цього «DAEWOO SENS» знову звернув у праву сторону, з'їхав на узбіччя,там почав перекидатись, і впав у кювет на колеса. Автомобіль "Опель" поїхав, не зупиняючись. ОСОБА_17 зупинився, ОСОБА_18 подзвонив на швидку медичну допомогу та в міліцію. Приблизно через 5 хв. під'їхав автомобіль швидкої медичної допомоги, потерпілим надавалась допомога, а вони поїхали дальше. Як саме до обгону рухались "Опель" та «DAEWOO SENS», дані свідки не бачили.

Вина ОСОБА_3 також доводиться протоколом огляду місця події від 05.04.2009 року, де відображено обставини ДТП та на задньому сидінні в салоні автомобіля виявлено труп ОСОБА_4 (а.с.4-20), протоколом огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу марки «DAEWOO SENS Т13110» державний номерний знак НОМЕР_2 від 22.04.2009 р. (а.с. 62-65), висновком судово-медичної експертизи № 41-Е від 08.05.2009 р., згідно якої смерть ОСОБА_4 настала від відкритої черпно-мозкової травми, перелому кісток черепа, набряку головного мозку (а.с. 72), висновком судово-медичної експертизи № 141-Е від 22.05.2009 року згідно якої ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тімяної ділянки, які ускладнились нагноєнням, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої важкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя (а.с.76-77), висновком судово-медичної експертизи №119 Е від 08.05.2009 року згідно з яким ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудного та поперекового відділу хребта, які відносяться до легких тілесних ушкоджень(а.с. 81-82), згідно висновку судово-медичної експертизи № 131-Е від 14.05.2009 року ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді забою правого плечового суглобу, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 86).

Допитаний судовий експерт ОСОБА_21 показав, що діагноз потерпілої ОСОБА_1 остеохондроз, спондилоартроз грудного відділу хребта, часткова втрата слуху та гіпертонічна хвороба, церебральний арахноїдит із стійкою цефалгією, атено-невротичним та вегето-судинним синдромом не звязані з травмою, отриманою при ДТП.

Отже, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_4, потерпілій ОСОБА_1 заподіяло середньої тяжкості тілесне ушкодження. Його дії за ст. 286 ч.2 КК України кваліфіковані вірно.

Призначаючи покарання ОСОБА_3, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, наслідки вчиненого, та враховує думку потерпілих відносно призначення підсудному покарання, які просять не застосовувати до підсудного реальне позбавлення волі. Обставин, які обтяжують покарання,- судом не встановлено. До обставин, які помякшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_3 судиться вперше, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Як особа, ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є інвалідом 3 групи, на обліку в наркологічному та психіатричному відділеннях не перебуває. Потерпіла ОСОБА_16 (дочка ОСОБА_4І,, яка загинула при ДТП) претензій до підсудного не має, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про застосування до нього ст. 75 КК України. При призначенні покарання суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 додаткову міру покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

На досудовому слідстві Городенківську центральну районну лікарню визнано цивільним позивачем. Цивільний позов Городенківська центральна районна лікарня до ОСОБА_3 в кримінальній справі не заявляла, так як згідно квитанції № 1521 від 06.06.2009 р. ОСОБА_3 провів оплату Городенківській ЦРЛ за стаціонарне лікування в сумі 546,9 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди слід задовольнити в сумі 3609,69 грн., що включає 850 грн. за втрачений потерпілою одяг, який був на ній під час ДТП, витрати на медикаменти, придбані за час лікування в Городенківській ЦРЛ згідно представлених потерпілою оригіналів чеків, накладних та квитанцій, витрати за томотографічне обстеження, витрати на проїзд до Івано-Франківської ОКЛ для обстеження спеціалістами 01.06.2009 р., 02.07.2009 р. Суд не враховує подані потерпілою чеки на медикаменти, датовані 09.07.2009 р., 27.07.2009 р., прибутковий касовий ордер № 5 від 20.01. 2010 р. та чеки, датовані 20.01.2010 р., 22.01.2010 р., 25.01.2010 р., 26.01.2010 р., 28.01.2010 р., так як вони не мають доказового значення по даній справі.

В ході судового слідства не знайшли підтвердження посилання потерпілої ОСОБА_1 на те, що вона проводила оплату ОСОБА_9 за надану їй допомогу в розмірі 500 грн., на придбання продуктів харчування. Не в повному обсязі підтвердились витрати потерпілої на оплату праці по виконанню сільськогосподарських робіт на земельній ділянці, за винятком проведеної оплати ОСОБА_11 150 грн., яка в судовому засіданні ствердила факт сплати їй коштів в такій сумі. Допитана як свідок ОСОБА_14 заперечила факт проведення їй ОСОБА_1 оплати за доїння корів, вона по добросусідськи надавала їй такі послуги.

Подані представником потерпілої в судовому засіданні розписки ОСОБА_15 та ОСОБА_10, завірені сільським головою Далешівської сільської ради ОСОБА_22, та подана до суду заява ОСОБА_13 щодо надання ними допомоги ОСОБА_1 по господарству, без зазначення часу надання такої допомоги, суд не приймає до уваги, оскільки ці свідки не зявлялись в судові засідання для дачі показань, хоча неодноразово викликались в суд і про розгляд справи були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження показання потерпілої ОСОБА_1 щодо інших понесених нею витрат, вказаних в позові, а саме: щодо втраченої вигоди при здачі худоби, щодо сплати потерпілою навчальному закладу за пропуск дочкою потерпілої занять в звязку з її хворобою. Часткова втрата слуху ОСОБА_1 не звязана з травмою, отриманою при ДТП. Допитана судом свідок ОСОБА_23 ствердила, що про те, що ОСОБА_1 недочуває, їй відомо давно, з того часу, як ОСОБА_1 вийшла заміж і прийшла проживати в господарство до свого чоловіка ОСОБА_24, по сусідству з ОСОБА_23, і з того часу минуло багато років, бо дочка ОСОБА_24 в даний час вже закінчила школу і навчається в навчальному закладі. Тому відсутні підстави для задоволення цивільного позову в частині витрат по протезуванню слуховим апаратом.

Враховуючи, що в результаті дій підсудного потерпілій ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, яка полягала в фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала в звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні, була позбавлена можливості займатись звичною роботою тому слід частково задовольнити її вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі, адекватному нанесеній моральній шкоді. При цьому розмір стягнення моральної шкоди суд визначає з врахуванням сплаченої підсудним потерпілій 1000 грн. в квітні 2009 р.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст.81 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання - чотири роки шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені п. п. 2, 3 ст. 76 КК України:

- Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, чи роботи.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3609,69 грн. (три тисячі шістсот девять грн. 69 коп.) на відшкодування матеріальної шкоди, 8000 грн. (вісім тисяч) на відшкодування моральної шкоди,

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді знаходження на підписці про невиїзд з місця постійного проживання.

Речовий доказ автомобіль НОМЕР_1, що знаходиться на зберіганні в ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 - залишити йому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Городенківський районний суд.

Головуючий, суддя Ничик Г.І.