Справа № 11-157/2007 Головуючий у 1 інстанції Лихошерст В.В.
ст..186ч.2 Доповідач Зенченко Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року.
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі: Головуючого - судді Гром Л.М. суддів -
Зенченко Т.С, Широян
Т.А. з участю прокурора - Евхименка В.В. засудженого ОСОБА_1

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2006 року

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець і мешканець АДРЕСА_1,
громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше
судимий 13.04.1990 року Щорським районним судом за ст.21-3 ч.2 КК України до 2
років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 28 вересня
1990 року Щорським районним судом за ст.ст.
140 ч.2, 140 ч.3, 215-3 ч.2, 42, 43 КК України ( в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 1.12.1997
року Щорським районним судом за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК України ( в редакції
1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією майна; 21.11.2002 року Щорським районним судом за ст. 186 ч.2, 71 КК України ( в
редакції 2001 року) до 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений з місць
позбавлення волі 21.06.2006 року умовно-достроково на 4 місяці 19 днів

засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 3
місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71
КК України до призначеного покарання приєднано частково

2

невідбуту частину покарання за
вироком Щорського районного суду від 21.11.2002 року і остаточно призначено
покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано в
строк відбування покарання час відбування адміністративного арешту з 6 по 13
серпня 2006 року згідно постанови Щорського районного суду від 7 серпня 2006
року.

Строк відбування покарання обчислено з моменту взяття під варту, тобто з 14
серпня 2006 року.

Судом ОСОБА_1.
визнаний винним в тому, що 5 серпня 2006 року близько 19 години він,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в будинку ОСОБА_2,
розташованого в АДРЕСА_2, відкрито викрав гроші в сумі 20 гривень, які
знаходилися під скатертиною на столі в одній з кімнат будинку.

Не погоджуючись
з вироком суду засуджений ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій просив пом'якшити
призначене йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, врахувавши, що
він мав намір віддати гроші в сумі 20 гривень, які взяв у потерпілої ОСОБА_2,
щиро розкаявся у вчиненому злочині..

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого, який пояснив, що його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП за дії щодо ОСОБА_2, які були
ним вчинені 5 серпня 2006 року, просить врахувати його щире каяття, думку
прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 22 КПК України, на прокурора, слідчого та особу, яка проводить дізнання у
кримінальній справі, покладено обов'язок всебічного, повного та об'єктивного
дослідження обставин справи. Вказані вимоги закону органами досудового слідства
належним чином не виконані, проте при розгляді справи щодо ОСОБА_1 за цим
обвинуваченням суд в порушення вимог кримінально-процесуального закону органами
досудового слідства уваги не звернув, постановивши вирок.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. було
пред'явлено обвинувачення в тому, що він 5 серпня 2006 року близько 19 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись в будинку ОСОБА_2,
розташованого в АДРЕСА_3, відкрито викрав гроші в сумі 20 гривень. За цим
обвинуваченням його було засуджено.

3

Проте, в
матеріалах кримінальної справи знаходиться постанова Щорського районного суду
Чернігівської області від 7 серпня 2006 року щодо притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП та накладено стягнення у
вигляді адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком
на сім діб (а. с. 76). Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 визнано винним в
тому, що він 5 серпня 2006 року близько 18 години в АДРЕСА_3, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, зайшов до помешкання ОСОБА_2 та вдарив її по
голові.

Події за що
ОСОБА_1. був притягнутий до адміністративної відповідальності мають пряме
відношення до тих тій, за що йому пред'явлено обвинувачення.

Зазначені факти
не були предметом дослідження, як органом досудового слідства так і судом. Але
суд, постановляючи вирок в резолютивній частині зазначив, що в строк відбування
покарання слід зарахувати час відбування адміністративного арешту з 6 серпня
2006 року по 13 серпня 2006 року згідно постанови Щорського районного суду від
7 серпня 2006 року.

Суд першої
інстанції фактично погодився з тим, що час відбуття покарання за
адміністративне порушення підлягає зарахуванню в строк призначеного покарання.

Проте, суд не
звернув уваги на те, що згідно вимог статті 61 Конституції України ніхто не
може бути притягнутий до юридичної відповідальності за одне і те саме
правопорушення.

Враховуючи
зазначені обставини, колегія суддів вважає, що при розгляді справи в суді та
при проведенні досудового слідства були порушені вимоги
кримінально-процесуального законодавства, у зв'язку з цим досудове слідство є
неповним, а. тому вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на
додаткове розслідування для з'ясування обставин, які мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 379 КПК України, колегія
суддів ,-

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від
19 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 в частині засудження

4

за ст. 186 ч.2 КК скасувати, а справу направити прокурору Щорського району для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1 залишити утримання під вартою.