АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/991/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/308/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.304 КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на дії слідчого .
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою обвинуваченого за ст.115 ч.2 КК України, ОСОБА_8 ,який утримується під вартою, на дії слідчого Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, у відповідності до яких під час досудового розслідування може бути оскаржений лише певний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора. А якщо скарга, подана на інші рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
Не погодившись із зазначеним процесуальним рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27 лютого 2014 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву від 17 лютого 2014 року, а саме : прийняти заходи до встановлення та притягнення до відповідальності всіх осіб співробітників Солоніцівського РВ, які допустили неправомірні дії відносно нього, примусили до самообмови та сфальшували докази у кримінальному провадженні; відсторонити від кримінального провадження слідчого; залучити до участі у справі нового захисника; встановити обставини скоєння злочину, що розслідується, та свідчать, на думку апелянта, про скоєння ним менш тяжкого злочину. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_8 посилається на те, що 17 лютого 2014 року він звернувся до слідчого судді із заявою, в якій повідомив про неправомірні дії співробітників Солоніцівського РВ та зазначав, що слідчий у кримінальному провадженні відносно нього за ч.2 ст.115 КК України ігнорує його заяви та докази, проводить досудове розслідування необ*єктивно та упередженно, у зв*язку з чим він має бути відсторонений від розслідування. Окрім того, на думку апелянта, захисник за призначенням також перебуває у змові зі слідчим та співробітниками Солоніцівського РВ з метою незаконного притягнення його( ОСОБА_9 ) до кримінальної відповідальності. ОСОБА_8 , посилаючись на положення КПК України щодо порядку розгляду заяв учасників кримінального провадження про відвід , зазначає, що слідчий судді безпідставно не вирішив питання про відсторонення від кримінального провадження слідчого та захисника, а також відмовив у відкритті провадження за скаргою в цілому.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали за заявою ОСОБА_8 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги , виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Зі змісту заяви ОСОБА_10 вбачається, що він звернувся до слідчого судді із заявою, в якій він посилався на неправомірні, на його думку, дії співробітників Солоніцівського РВ, які примусили його до самообмови та сфальшували докази у кримінальному провадженні за ч.2 ст.115 КК України, в якому він обвинувачується, та зазначав, що слідчий ігнорує його заяви та докази, проводить досудове розслідування необ*єктивно та упередженно, не здійснює перевірку факту застосування до нього недозволених методів ведення слідства, оскільки не зацікавлений у встановленні істини у справі. Зазначені обставини, на думку заявника, є підставами для відводу слідчого, оскільки здійснення розслідування таким чином може зашкодити його інтересам та спричинити тяжкі наслідки. Окрім того, заявник ОСОБА_10 зазначав про пасивну тактику здійснення його захисту адвокатом захисником за призначенням, який сформував у нього недовіру та переконання, що захисник також діє в інтересах третіх осіб співробітників Солоніцівського РВ з метою забезпечення притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.115 КК України. В заяві до слідчого судді ОСОБА_10 також просив здійснити передбачені законом заходи щодо встановлення обставин скоєння ним менш тяжкого злочину, чим йому інкримінується; обставин, що свідчать про застосування до нього співробітниками Солоніцівського РВ недозволених методів впливу з метою самообмови при проведенні його затримання, слідчого експерименту (відтворення події злочину); та притягти до відповідальності винуватих осіб.
Слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 в цілому, послався лише на положення ст.ст.303 ч.1,304 ч.4 КПК України, проте жодних мотивів прийнятого рішення не навів.
Натомість, відповідно до ч.2 ст.80 КПК України, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні ( в тому числі підозрюваним), за наявності підстав, передбачених ст.ст.77,78 КПК України може бути заявлено відвід слідчому та захиснику.
У разі заявлення відводу слідчому чи захиснику під час досудового розслідування, його розглядає слідчий суддя в порядку, визначеному ч.2 ст.81 КПК України.
Оскільки в заяві ОСОБА_8 , окрім іншого, фактично міститься вимога про відвід слідчого та захисника у кримінальному провадженні за ч.2 ст.115 КПК України, він має бути вирішеним слідчим суддею.
З огляду на зазначені обставини, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 в цілому, не можна вважати законним та обґрунтованим.
Що стосується інших вимог скарги ОСОБА_8 , то вони містять загальний характер, доводи щодо нездійснення конкретних процесуальних дій слідчим, які він зобов*язаний вчинити у визначений законом час, не наведені, а тому предмет оскарження у розумінні вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України відсутній. Перевірка фактичних обставин скоєного ОСОБА_8 злочину, який йому інкримінується, до повноважень слідчого судді не відноситься, а має бути здійснена судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді від 27 лютого 2014 року підлягає скасуванню в частині відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 в частині , що стосується відводу слідчого та захисника у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року про відмову у відкритті провадження в частині заяви ОСОБА_8 про відвід слідчого та захисника у кримінальному провадженні , скасувати , а заяву ОСОБА_8 в частині, що стосується відводу слідчого та захисника у кримінальному провадженні відносно нього за ч.2 ст.115 КПК України повернути слідчому судді Дергачівського районного суду Харківської області для розгляду в порядку ч.2 ст.81 КПК України.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :