Справа №636/2089/14-к
Провадження №1-кс/636/128/14
У Х В А Л А
за розглядом скарги на дії слідчого на досудовому слідстві
ВСТАНОВИВ:
До наступного часу повідомлення про підозру певній особі вручено не було, тоді як сама потерпіла при подачі заяви щодо скоєння відносно неї кримінального злочину прямо вказувала на особу, яка його скоїла.
У відповідності до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;
у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України;
а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк;
рішення слідчого, прокурора про зупинення кримінального провадження;
рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження;
рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим;
рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та подовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, оскільки у відповідності до правил ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Заявник подавши скаргу на бездіяльність слідчого посилаючись на п.1 ч.1 ст.303 КПК України прямо вказує на порушення ним розумних строків розслідування щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який як вона вважає скоїв злочин.
У відповідності до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку. Причому враховується складність справи, підхід органів влади до розгляду конкретної справи тобто органу розслідування, окремі аспекти поведінки заявника, а також певні обставини, які виправдовують тривалий строк розгляду справи. Ці положення закладені в основу КПК України 2012 року.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження з 12.06.2013 до наступного часу, тобто майже рік, слідчий не вчинив будь-який дій щодо визначення винності ОСОБА_5 у скоєнні злочину, встановлення даних про його місце реєстрації у якості жильця та фактичного проживання або знаходження, не опитав свідків та осіб, що його знають і можуть підтвердити або спростувати його причетність до скоєння злочину, таким чином слідчим дійсно порушенні розумні строки розслідування. За наведеним вбачається бездіяльність слідчого, яка граничить з службовою недбалістю щодо проведення певних заходів розслідування для визначення статусу особи як підозрюваного та зупинення досудового розслідування або взагалі закриття провадження. Враховуючи невелику складність кримінального провадження та очевидність його обставин, відсутність будь-яких підстав тривалого строку розслідування, слідчий судді приходить до висновку про необхідність задоволення скарги і вбачає повну бездіяльність слідчого за даним кримінальним провадженням з 12.06.2013 року по наступний час.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.214,219,280,303,304,307,309,310 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: