Справа № 667/1486/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у тимчасовому доступі до речей та документів
04 березня 2015 року м. Херсон
Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , за участю сторони кримінального провадження: слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання останньої від 02.03.2015 року, погоджене з прокурором прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю в рамках кримінального провадження № 0000004 внесеного до ЄРДР 26.01.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 172 КК України, суд,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернулась із вищезгаданим клопотанням, яким просила надати їй дозвіл на отримання в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » України, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 інформацію щодо абонентського номеру: НОМЕР_1 у період часу з 01.02.2014 року до 01.03.2014 року із зазначенням ідентифікаторів ІМЕІ даного абонента, номерів, з якими він мав з`єднання, виду та тривалості сеансу зв`язку із прив`язкою до базових станцій, номерів, з якими він мав з`єднання, із прив`язкою до базових станцій.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що в провадженні слідчого перебуває кримінальне провадження № 0000004 внесене до ЄРДР 26.01.2015 року за фактом направлення осіб, які є працівниками обслуговуючого кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до міста Києва для участі у проведенні «антимайдану», за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 172 КК України.

Так досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Комсомольського РВ надійщла заява ОСОБА_4 , в якій він просить провести перевірку щодо відправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 осіб, які є працівниками обслуговуючого кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до міста Києва для участі у проведенні «антимайдану». Так, ОСОБА_7 використовує сім-картку оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_1 .

Таким чином на думку слідчої в ході досудового розслідування отримано достатні дані, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 при вчиненні за вищевказаних обставин кримінального правопорушення використовував абонентський номер оператора мобільного рухомого стільникового зв`язку та, з метою виявлення, розкриття та попередження злочинів, встановлення осіб злочинців та їх зв`язків, слідчий і просила задовольнити розглядуване клопотання.

У судовому засіданні слідчий повністю підтримала подане нею клопотання із викладених у ньому підстав та із урахуванням поданих суду доказів, і просила його задовольнити.

Представники ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Україна у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись у передбачений КПК України спосіб.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши доводи клопотання та перевіривши їх поданими стороною обвинувачення доказами суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно до ч.ч. 3-6 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

4. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

5. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
6. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч. 5-6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

6. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Так дійсно, відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000004 до ЄРДР 26.01.2015 року за заявою було внесено відомості про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 172 К України, фабулою якого зазначено: «в березні 2014 року гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими особами ініціювався збір людей, які є працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для відправлення їх до м. Києва для участі у проведенні «антимайдану»».

Проте дослідженням судом поданих стороною обвинувачення доказів у їх сукупності, а саме протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 27.01.2015 року, дані отримані від якого фактично і слугували підставою до внесення до ЄРДР відомостей про розглядуване кримінальне правопорушення вбачається, що від сторонніх громадян він дізнався про те, що депутат ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 спільно із іншою особою займається організацією громадян м. Херсона для відправки їх до м. Києва для участі в «антимайдані», при цьому вказані заходи фінансуються за рахунок коштів, що надходять від обслуговуючого кооперативу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підписантом якого і є ОСОБА_11 ..При цьому свідок вказав про те, що він знайомий із ОСОБА_12 з 2002 року, проте перебуває із ним у неприязних відносинах. Також свідок фактично зазначив, що стверджувати вищевказану ним інформацію він не може, оскільки такі відомості йому стали відомі від сторонніх людей. При цьому з наданих слідчим доказів не вбачається неможливість встановлення таких осіб.

Окрім того суду надано протокол допиту самого ОСОБА_10 від 20.02.2015 року, яким він фактично взагалі відкидає інформацію зазначену свідком ОСОБА_9 ..

Аналізуючи зміст ст. 373 КПК України можна дійти висновку про те, що обставини кримінального провадження не можуть ґрунтуватися на припущеннях, чим фактично є вище приведені покази свідка ОСОБА_9 ..

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому, інших, окрім вищевикладених, доказів в розумінні КПК України, які б свідчили про обґрунтовану підозру щодо вчинення кримінального правопорушення за обставинами справи слідчим не надано.

Окрім того, враховуючи вищевикладені надані стороною обвинувачення та дослідженні судом докази, суд приходить до переконання про те, що слідчим не доведено неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей.

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.. 160 КПК України, зокрема у клопотанні не зазначено підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та відповідно слідчим таких обставин не доведено і у суді під час розгляду клопотання.

Таким чином, слідчим при зверненні до суду не виконанні вимоги передбачені ст.ст. 132, 160, 163 КПК України, щодо належного обґрунтування клопотання і не доведено його обґрунтованості при безпосередньому розгляді клопотання.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не обґрунтоване і задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159-166, 369372, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволені клопотання слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 від 02.03.2015 року, погодженого з прокурором прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_13 , про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю в рамках кримінального провадження № 0000004 внесеного до ЄРДР 26.01.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 172 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1