№ 207/1389/14-к
№ 1-кп/207/18/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження за звинуваченням :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий:
· 30.07.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком 2 роки;
мешкає у АДРЕСА_1 , без реєстрації, звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимий, в період іспитового строку звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком від 30.07.2012 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, вчинив новий злочин. Так, ОСОБА_8 02.02.2013 року приблизно о 16.30., маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, увійшов до приміщення магазину Фіалка по пр. Леніна, 89 у м. Дніпродзержинську, де підійшов до раніше незнайомої йому продавця ОСОБА_9 і, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, погрожуючи останній застосуванням предмета, схожого на пістолет, що потерпіла ОСОБА_9 реально сприйняла як погрозу, небезпечну для її життя та здоров`я, відкрито заволодів наступним майном потерпілої ОСОБА_9 : каблучка 585 проби, вагою 4,73 г, вартістю 2483 грн. 25 коп., каблучка 585 проби, вагою 3, 51 г, вартістю 2281 грн., перстень 585 проби, вагою 1, 09 г, вартістю 654 грн, а всього на суму 5418 грн. 25 коп.; майном власниці магазину Фіалка потерпілої ОСОБА_10 - чоловічою кофтою коричневого кольору вартістю 320 грн., грошовими коштами в сумі 512 грн., а всього на суму 832 грн.; а також мобільним телефоном Самсунг 5230 вартістю 1000 грн., що належить потерпілій ОСОБА_11 , який знаходився на прилавку вказаного магазину. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник з викраденим майном, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на суму 5418 грн. 25 коп., потерпілій ОСОБА_10 на суму 832 грн., потерпілій ОСОБА_11 на суму 1000 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 не визнав свою вину у скоєному, цивільні позови потерпілих теж не визнав; під час досудового слідства не визнавав себе винуватим; протягом судового розгляду пояснював, що не вчиняв даного злочину і у місті мешкав на той час без реєстрації, наприкінці судового розгляду заявив, що у день вчинення злочину знаходився у м. Лозова, що на його думку могли би підтвердити його родичі та сусіди. Вважає, що доказів його вини не зібрано, працівники міліції йому пропонували взяти на себе вину за інший злочин, але він не погодився, тому його звинуватили у даному злочині; не може пояснити, чому потерпіла вказує на нього як на особу, котра вчинила даний злочин; його затримали у м. Дніпродзержинську працівники Заводського РВВС, він був етапований до колонії, де відбував покарання за вироком Заводського районного суду, за яким теж не визнає вину, однак його не оскаржував.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
· показами потерпілої ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що до даної події з обвинуваченим не зустрічалась і його не знала. Станом на лютий 2013 року працювала продавцем промислових товарів (переважно одягу) у магазині Фіалка на пр. Леніна у м. Дніпродзержинську; в один із днів лютого 2013 року після 16.00. до приміщення магазину зайшов чоловік середнього віку, за зовнішністю циганської національності, це був саме обвинувачений, оскільки на досудовому слідстві вона впізнала його за пред`явленою фотокарткою і зараз у суді впізнає його, як особу, котра вчинила відносно неї злочин; він почав ходити по залам магазину та роздивлятись одяг, на її питання що його цікавить узяв чоловічий светр і зайшов з ним до примірочної, у цей час до магазину зайшла пара чоловік та жінка, вони купили кофту і, розрахувавшись, залишили магазин; свідок нахилилась до тубмочки, щоб покласти туди гроші і коли піднялась побачила перед собою обвинуваченого, який підійшов до неї зі спини, націлюючи пістолет чорного кольору їй під ребро, і висловив вимогу віддати йому усі золоті прикраси, котрі були на ній, а також забрав з прилавку мобільний телефон її напарниці ОСОБА_12 , котра у той час вийшла на вулицю покурити, потім наказав віддати йому усі гроші з каси, вона виконала вимогу і віддала йому гроші приблизно 500 грн., котрі покупці щойно заплатили їй за кофту; потім обвинувачений вибіг з магазину у светрі, який брав для примірювання, але одразу повернувся, так як залишив свої речі у примірочній, забрав їх і вибіг з магазину; майже одразу приїхав її чоловік і, дізнавшись, що сталось, спробував наздогнати його, але це не вдалось; вона після даної події перебувала у шоковому стані, так як дуже злякалась за своє життя; камер спостереження у магазині немає, охорони також, під час нападу вона знаходилась у магазині сама; цивільний позов, заявлений нею у справі, підтримує повністю і просить стягнути з обвинуваченого на її користь завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 5478 грн. 25 коп., покарання обвинуваченому просить призначити згідно з законом; наполягає на тому, що розбійний напад щодо неї вчинив саме обвинувачений, під час досудового слідства проводився їх одночасний допит і вона давала такі ж покази, також з її слів був складений фоторобот нападника;

· показами потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні пояснила, що є приватним підприємцем, орендує приміщення у магазині Фіалка і там знаходиться її товар промтовари, переважно одяг; в один з днів у лютому 2013 року наприкінці робочого дня їй зателефонувала її продавець з магазину Опелат ОСОБА_13 і розповіла, що приблизно о 17.00. невідомий чоловік циганської національності, погрожуючи їй пістолетом, забрав її золоті прикраси, гроші з каси близько 500 грн., мобільний телефон напарниці, а також светр з магазину, вартістю близько 300 грн., який надягнув на себе, і втік; після цієї розмови одразу приїхала до магазину і ОСОБА_14 підтвердила ці обставини, розповіла також, що нападник зайшов до примірочної, коли у магазині були покупці, а коли вони вийшли, підійшов до неї з пістолетом; за ним погнався чоловік Опелат та друга продавщиця, але його не наздогнали; друга продавщиця напарниця Опелат ОСОБА_12 була відсутня в магазині під час нападу і не знала, що у нього був пістолет, тому і кинулась за ним, нападника вона не могла добре роздивитись; сама ж Опелат була у шоковому стані; відокамер та охорони у магазині немає; заявлений цивільний позов підтримує повністю на суму 832 грн., з яких вартість светра 320 грн. і гроші з каси магазину 512 грн.; покарання просить призначити згідно закону;

· протоколом огляду місця події від 02.02.2013 року (л.с. 13-14 т.1);
· протоколом тимчасового доступу згідно ухвали суду до речей і документів від 21.02.2013 року (л.с.75-77 т.1), під час якого у ОСОБА_15 вилучено мобільний телефон Самсунг 5230 , імеі НОМЕР_1 ; постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у справі та передано за зберігання потерпілій ОСОБА_11 під розписку (л.с.79, 80 т.1);
· протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2013 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 впізнала за фотознімком № 2 , на якому зображений ОСОБА_8 , особу, котра скоїла відносно неї розбійний напад (л.с.95-97 т.1);
· протоколом одночасного допиту осіб від 07.03.2014 року (л.с.157-158 т.1), згідно якого потерпіла ОСОБА_9 дала покази щодо обставин вчинення відносно неї розбійного нападу обвинуваченим ОСОБА_8 , обвинувачений свою вину не визнав.
Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насилля, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 187 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_8 щодо непричетності до даного злочину суд оцінює критично, оскільки потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні дала послідовні покази щодо вчинення зазначених дій саме обвинуваченим, аналогічні покази потерпіла давала і під час досудового слідства. Потерпіла ОСОБА_11 до суду не з`явилась, завдану їй шкоду відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого на досудовому слідстві працівниками правоохоронних органів, про що свідчить розписка потерпілої. Потерпіла ОСОБА_9 пояснювала, що під час нападу ОСОБА_11 у приміщенні магазину не було і нападника вона могла бачити лише мимохідь. Прокурор також не просив викликати до суду свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , котрі мешкають за межами області, оскільки вони могли придбати викрадене майно мобільний телефон Самсунг 5230 не обов`язково у обвинуваченого, а й у будь-якої іншої особи циганської національності, і з ними на досудовому слідстві не проводилось впізнання, тому обвинувачення не спирається на їх покази. Клопотання захисту щодо дистанційного допиту у якості свідків осіб (родичів, сусідів обвинуваченого за місцем його реєстрації), котрі могли б підтвердити начебто перебування ОСОБА_8 у м. Лозова у день вчинення злочину, було задоволено судом з метою перевірки цих тверджень обвинуваченого, однак вказані особи до Лозівського міськрайонного суду Харківської області суду для допиту не зявились, прибуття в суд свідка забезпечується стороною провадження, яка заявила клопотання про виклик (ч.2 ст. 327 КПК України).
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який згідно довідки головного лікаря 1-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська (л.с. 146) не перебуває на обліку у лікаря нарколога у м. Дніпродзержинську, де мешкав без реєстрації, раніш судимий, завдану злочином шкоду не відшкодував, вину не визнав, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 5418 грн. 25 коп., на користь потерпілої ОСОБА_10 832 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину за ч.1 ст. 187 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.07.2012 року у вигляді 6 (шести) місяців і остаточно призначити ОСОБА_8 до відбування покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з часу затримання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно протоколу затримання - з 03 березня 2014 року з 16.10.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити без змін у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, продовживши строк тримання обвинуваченого під вартою до 25 травня 2015 року.
Зарахувати у строк призначеного покарання термін перебування обвинуваченого під вартою - з 03 березня 2014 року з 16.10. по день набрання даним вироком законної сили.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_10 832 (вісімсот тридцять дві) грн., на користь потерпілої ОСОБА_9 5418 (п`ять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 25 коп.
Речові докази у справі : мобільний телефон Самсунг 5230, повернути потерпілій ОСОБА_11 ; СД-лиск з інформацією мобільного оператора МТС, СД диск з інформацією про зміст маршрутів залишити при справі; чоловічий светр цегляного кольору з капюшоном знищити, як такий, що не представляє цінності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1