Справа № 1-1324-151/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2011 року Трускавецький міський суд Львівської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальну справу про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_1, 17.06.2011 року, близько 21.30 год., перебуваючи в розважальному закладі ОСОБА_2 +, що розташований за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Городище, 8, скориставшись тимчасовою відсутністю неповнолітньої ОСОБА_3, яка залишила свою сумочку на одному із столів, таємно викрав з цієї сумочки належний ОСОБА_3 мобільний телефон Nokia 2700 с 2, вартістю 500.00 грн. із сім-карткою оператора мобільного зв'язку , вартістю 10.00 грн.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_1, маючи прямий умисел та корисливу мету, таємно викрав чуже майно, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому таємного викрадення чужого майна та пояснив, що він не викрадав у ОСОБА_3 мобільний телефон Nokia 2700 с 2, що був проданий ним за 250.00 грн. ОСОБА_2, а взяв його у ОСОБА_4, який попросив його продати цей телефон з умовою, що виручені від продажу гроші вони розділять порівну між собою.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому таємного викрадення чужого майна, його вина у вчиненні вказаного злочину доводиться зібраними по справі доказами, а саме:

- Заявою неповнолітньої ОСОБА_3 про викрадення в неї мобільного телефону Nokia 2700 с 2, IMEI 0220, із сім-карткою оператора мобільного зв'язку (а.с.7);

- Протоколом огляду та вилучення від 07.07.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_2 було вилучено мобільний телефон Nokia 2700 с 2, IMEI 0220 (а.с. 14);

- Заявою ОСОБА_5 від 07.07.2011 року, відповідно до якої він повідомив, що його син ОСОБА_4 зізнався йому, що ОСОБА_1 17.06.2011 року, перебуваючи в розважальному закладі ОСОБА_2 +, викрав мобільний телефон та пропонував його сину продати цей телефон (а.с. 15);

- Протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 від 07.07.2011 року, відповідно до якого вона повідомила, що 17.06.2011 року, перебуваючи в розважальному закладі ОСОБА_2 +, вона залишила свою сумочку на дивані біля столика за яким сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_1, повернувшись через 15-20 хвилин до якого вона виявила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за столиком вже не було, а в її сумочці було пошкоджено замок та викрадено з неї належний їй мобільний телефон Nokia 2700 с 2 (а.с. 25-26);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 08.07.2011 року, відповідно до якого він повідомив, що 18.06.2011 року, під час телефонної розмови ОСОБА_1 зізнався йому, що 17.06.2011 року в приміщенні розважального закладу ОСОБА_2 +він викрав мобільний телефон та пропонував йому їхати в м. Трускавець, щоб продати викрадений ним телефон та розділити виручені від його продажу гроші (а.с. 34-37);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 08.07.2011 року, відповідно до якого він повідомив, що 19.06.2011 року він придбав у ОСОБА_1 за 250.00 грн. мобільний телефон Nokia 2700 с 2, IMEI 0220, який у нього вилучили працівники міліції (а.с. 41-43);

- Протоколом предявлення предметів для впізнання від 27.07.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_3 серед предявлених їй для впізнання предметів впізнала викрадений у неї 17.06.2011 року мобільний телефон Nokia 2700 с 2 (а.с. 53);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 09.08.2011 року, відповідно до якого він повідомив, що його син ОСОБА_4 зізнався йому, що ОСОБА_1 17.06.2011 року, перебуваючи в розважальному закладі ОСОБА_2 +, викрав мобільний телефон та пропонував йому продати цей телефон (а.с. 63-65).

Покази ОСОБА_1, дані ним на стадії досудового слідства та під час судового слідства у справі про те, що він не викрадав у ОСОБА_3 мобільний телефон Nokia 2700 с 2 суд оцінює критично та вважає їх неправдивими, так як вони не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечать фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду справи.

При обранні виду і розміру покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_1 суд приймає до уваги те, що ним вчинено злочин середньої тяжкості, обставини, що помякшують покарання, а саме те, що підсудний є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем праці та проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, у виді штрафу.

На стадії досудового слідства по вказаній справі було проведено товарознавчу експертизу, вартість якої становить 100.00 грн., які необхідно стягнути з підсудного, так як відповідно до ст. 93 КПК України при визнанні підсудного винним з нього стягуються судові витрати.

Керуючись ст. 185 ч. 1 КК України, ст.ст. 93, 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі 850.00 грн.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_1, до вступу вироку у законну силу, залишити без змін підписку про невиїзд.

Речовий доказ мобільний телефон Nokia 2700 с 2, повернути потерпілій ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_1 в користь фізичної особи підприємця ОСОБА_6 100.00 грн. в рахунок відшкодування вартості товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_7