АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/731/15 Справа № 189/503/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка, Донецької області, громадянина України, раніше судимого:
-13.02.2014 року Селідовським міським судом Донецької області за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
з підготовчого судового засідання повернуто прокурору Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, в обґрунтування свого рішення, суд послався на той факт, що в порушення вимог кримінально-процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення. ОСОБА_7 вміняється лише носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, хоча фактично вказані вище знаряддя відносяться до бойових припасів. Також в обвинувальному акті ОСОБА_7 має правовий статус підозрюваного, а не обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, тобто обвинувачення за цією статтею йому не пред`являлось. В обвинувальному акті не вказано точне місце вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.260 КК України, а саме йдеться посилання на вчинення правопорушення в с. Карлівка, Донецької області, але не зазначено, якого саме району. Крім того, в обвинувальному акті не вказано точне місце, дату, час, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

В апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.260, ч.1 ст.263 КК України направити до суду першої інстанції на новий підготовчий розгляд. Зазначає, що проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, в кримінальному провадженні не допускається. Тому, відповідно до ст..283 КПК України, звернення прокурора до суду з обвинувальним актом є однією з форм закінчення досудового розслідування. Щодо висновків суду про кваліфікацію дій ОСОБА_7 , то суд у підготовчому засіданні не вирішує питання про обсяг доказів, їх належності та допустимості, вірності кваліфікації, оскільки вказані питання вирішуються безпосередньо в ході судового розгляду. Що стосується вказівки суду на не встановлення району, в якому було вчинене кримінальне правопорушення , то вони є надуманими, оскільки в обвинувальному акті вказано, що злочин було вчинено на території блокпосту, що розташовувався в с. Карлівка, Донецької області. Крім того дане питання не відноситься до компетенції суду у порядку підготовчого провадження, а розглядається при розгляді справи по суті. Вважає, що вказане в обвинувальному акті, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні правопорушень, не свідчить, що обвинувачення йому не пред`являлось не є суттєвим порушенням КПК України. Матеріали, які надійшли до суду свідчать про те, що ОСОБА_7 має статус обвинуваченого.

Також вказав про те, що в підготовчому судовому засіданні (в режимі відео конференції з Харківським СІЗО), Покровським районним судом винесена ухвала про повернення клопотання прокурора прокуратури Покровського району про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обґрунтувавши своє рішення тим, що прокурор не вручив копію клопотання обвинуваченому за 3 години до розгляду, при цьому суд не вжив жодних заходів щодо явки обвинуваченого до суду або оголошення перерви та надання часу обвинуваченому, який перебував у Харківському СІЗО для ознайомлення з даним клопотанням.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

В ч.2 ст.291 КПК України, вказано перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Фактичними обставинами кримінального правопорушення вважаються час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що всупереч вимогам ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. Згідно правової кваліфікації, що міститься у фактичному викладі обставин кримінальних правопорушень зазначено ч.2 ст.260 та ч.1 ст.263 КК України, що не відповідає найменуванню кримінального провадження. Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Так за текстом обвинувального акту зазначено, що 29.11.2014 року, в ході обшуку житла ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмети, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу, що відносяться до категорії бойових припасів, але йому вміняється лише носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, хоча фактично вказані вище знаряддя відносяться до бойових припасів. Також в обвинувальному акті ОСОБА_7 має правовий статус підозрюваного, а не обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, тобто обвинувачення за цією статтею йому не пред`являлось. Крім того, в обвинувальному акті не вказано точне місце вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.260 КК України, зокрема не зазначений район. Не вказано точне місце, дату та час, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки враховуючи характер вказаних недоліків, їх неможливо усунути в судовому засіданні.

Порушень в ході судового засідання вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які б виявились підставою для зміни або скасування ухвали, колегією суддів, не виявлено.

У зв`язку з цим доводи прокурора є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: