Справа № 1-179/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007
року Рівненський
міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого
судді - Музичук Н.Ю.

при секретарі - ХоменчукС.М.

за участю
прокурора - Карпюк І.М.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженки міста Рівне,

росіянина, громадянина України,
невійськовозобов"язаного, з середньою освітою, розлученого, має

двоє утриманців,
працюючого по трудовій угоді на ПП "СТО" с Малий Житин
Рівненського району,

проживаючого в АДРЕСА_1, раніше несудимого, у вчиненні злочину,

передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

встановив:

15 Березня 2006 року близько 21-30 години на
сходинковій площадці під"їзду АДРЕСА_2
між жителями міста ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які перебували в стані алкогольного
сп"яніння, виникла конфліктна ситуація на грунті особистих неприязних
відносин. Тут же, під час конфліктної ситуації ОСОБА_2, діючи з умислом на
заподіяння невизначеної шкоди здоров"ю ОСОБА_3, взяв останнього за одяг
біля грудей, силою потягнув його вперед та різко відпустив, внаслідок чого
ОСОБА_3 впав на бетонне покриття під"їзду, вдарившись верхньою частиною
обличчя об ребро бетонної сходинки, яка являлась виступом в нижній частині
вхідних дверей у під"їзд будинку. Після виходу на вулицю ОСОБА_2
розвернувся і, з метою подальшого причинения
тілесних ушкоджень лежачому ОСОБА_3, наніс ще два удари ногою в праву
частину голови з переду. В результаті цього ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження
у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому передньої
стінки лобної порожнини, багатоуламкового вдавленого перелому кісток носа,
перелому решіткового лабіринту, верхньої щелепи по Ле-Фор 1, перелому стінок
лівої орбіти, назальної ліквореї, забійної рани лоба з приводу яких перебував
на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Рівненської ЦМЛ.

Будучи допитаним в якості підсудного, ОСОБА_2частково визнав вину по суті
пред"явленого обвинувачення. Не заперечує нанесення ним необережного
тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 По суті показав, що вечором 15 березня 2006 року, будучи
втомленим після покраски
автомобілів протягом робочого дня, він прийшов в офіс приватного підприємця
ОСОБА_5, компанія "Гармонія смаку", на другий поверх в квартиру АДРЕСА_3 до дружини
/тепер колишньої/ ОСОБА_4
Там була його дружина та її співробітники, в тому числі ПП ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, які святкували
за столом другу річницю створення фірми, з якими в нього на той час були нормальні
відносини. З ними він випив 50
грамів горілки та заснув в кріслі від утоми. Проснувшись приблизно через 20 хвилин,
запропонував дружині іти додому на що вона відмовилась, а йому запропонували
чекати на дворі. Він вийшов з квартири, чекав на площадці першого поверху.
Через деякий час повісив на батарею куртку, піднявся назад і подзвонив в двері.
Йому відчинив потерпілий і сказав ще почекати. Через деякий час від почув, що
відчиняються двері і вони почали спускатись. Першою ішла ОСОБА_5 потім його дружина,
а за ними потерпілий. На його звернення до дружини потерпілій зауважив, що він
сказав чекати їх на вулиці. Порівнявшись із ним, потерпілий взяв його рукою за
плече, потім за шию. Він став відривати руку потерпілого, щоб звільнити шию.
Жінки стали їх розбороняти, виник конфлікт, в якому потерпілий ніби зачепився
за нього, точно сказати він не може оскільки було напівтемно, і впав лицем вниз
на східці. Жінки підняли потерпілого, який закривав лице руками, гукали для
ОСОБА_7, що виходила з офіс, викликати швидку допомогу. Він пішов додому. При
цьому допускає, що проходячи повз потерпілого міг зачепити його ногою, умисних
цілеспрямованих ударів він не наносив. Пізніше в цей день від дружини йому
стало відомо, що потерпілий доставлений і госпіталізований в лікарню. На
наступний день він пішов на роботу, показував синці на шиї своєму
співробітнику. Потерпілого не провідував, станом здоров"я його не
цікавився, матеріальну допомогу на лікування в добровільному порядку не
надавав. Тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому в тій ситуації він
не заперечує, позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди на суму 3000 грн. та Рівненської центральної міської лікарні на
суму 619 грн. 19 коп. він визнає повністю, добровільно не відшкодував за
відсутністю коштів. Просить врахувати тяжкий майновий та сімейний стан при
обранні покарання.

Крім часткового визнання вини підсудним, злочинні його дії стверджуються
показами потерпілого, свідків, спеціаліста в суді, письмовими і речовими доказами
в справі.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3
суду показав, що станом на 15
березня 2006 року він
працював в компанії "Гармонія смаку", офіс якої знаходився за
вищевказаною адресою. В цей день компанії виповнювалось два роки, тому після
закінчення ремонтних робіт сторонніми працівниками близько 20 години вони в
складі ПП ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 вирішили трохи посвяткувати зі спиртним.
Пізніше передзвонив та прийшов підсудний, чоловік ОСОБА_4, який був в
нетверезому стані, з яким до цього у всіх були нормальні стосунки. Він випив
рюмку горілки і заснув в кріслі. Коли через півгодини проснувся, то став
заявляти претензії для дружини. Щоб припинити сварку він запропонував
підсудному чекати на вулиці, відкрив йому двері і той вийшов з квартири. Коли
приблизно через 20 хвилин
вони були на виході, в двері подзвонив ОСОБА_2 Він був без куртки і став
сваритися до своєї дружини. З офісу першою вийшла ОСОБА_5, за нею ішов він,
далі ОСОБА_4, а ОСОБА_6 залишалась закривати двері. На площадці між І та II
поверхами ОСОБА_2 став проявляти до нього агресію, на всі прохання
заспокоїтись не реагував. Ставши спиною до виходу, підсудний схватив його за куртку в
районі грудей і тягнув вниз по сходах, на що він також руками взявся за
підсудного. На останній східці підсудний його різко штовхнув в перед і кинув
вниз на бетонну підлогу. При падінні лицем вниз в сторону вхідних дверей
під"їзду він потрапив переніссям прямо на бетонну сходину біля цих дверей.
В цей час ОСОБА_2 вже стояв біля вхідних дверей з вулиці лицем до нього. Він
підтягнув під себе коліна та інстинктивно закрив лице руками і в цей час відчув
два удари підсудного ногою в область лобної частини голови справа, один не
сильний, а другий прямий. При цьому підсудний висловив погрозу і на крик
ОСОБА_5 зник з місця події. Була викликана швидка допомога, він відразу був
госпіталізований в тяжкому стані в ЦМЛ, де знаходився на стаціонарному
лікуванні до 28 березня 2006 року а потім на
амбулаторному лікуванні впродовж чотирьох місяців. Була заподіяна відкрита
черепно-мозкова травма і зазначені у вироку тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок
отриманих травм йому встановлена друга група інвалідності. З цього приводу
продовжує періодичне лікування і в даний час, потребує хірургічного втручання.
Відчуває постійні головні болі та інше погіршення стану здоров"я.
Підтримує заявлений на досудовому слідстві цивільний позов про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 3000 грн., просить його
задовольнити, враховуючи завдану майнову у зв"язку з довготривалим лікуванням
і доглядом, немайнову шкоду та відсутність будь-якої допомоги з боку підсудного
в добровільному порядку.

Відповідні послідовні покази потерпілого були надані впродовж досудового
слідства, в тому числі в ході очної ставки із підсудним, при відтворенні
обстановки та обставин події з його участю, досліджені судом протоколи на
а.с.26-28, 47-50,59-65, та підтверджені потерпілим, як такі що дані ним
добровільно і викладені з його слів правильно.

Крім того, винні дії підсудного підтверджуються показами свідків-очевидців
події ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які дали суду покази аналогічні показами потерпілого,
показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 а в суді, дослідженими судом
показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 на досудовому слідстві, дослідженими судом
на а.с.41,42.

Крім того, злочинні дії підсудного стверджуються, дослідженими судом
письмовими доказами в справі.

Зокрема, дослідженими судом на а.с.66-7, підтвердженими свідками в суді,
протоколами відтворення обстановки та обставин події спричинення 15.03.2006 року тяжких
тілесних ушкоджень гр.ОСОБА_3 за участю свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 11.05.2006 року
підтвержується, що вказані свідки показали на місці обставини заподіяння
тілесних ушкоджень потерпілому, що зафіксовано протоколами, такі їх покази не
розбігаються із свідченнями в суді.

Згідно досліджених судом протоколів очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від
20.05.2006 року та мід ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 20.05.2006 року на а.с. 51-59
вбачається, що такі покази по факту спричинення підсудним 15.03.2006 року в під"їзді
АДРЕСА_3 умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 свідки підтвердили і в ході
очної ставки з підсудним. За таких обставин, покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4
по суті обвинувачення ОСОБА_2 оцінюються як послідовні та об"єктивні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1133 від 26 травня 2006 року,
на а.с. 83-85, у потерпілого ОСОБА_3 було виявлено тілесні ушкодження у
вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому передньої
стінки лобної порожнини, багатоуламкового вдавленого перелому кісток носа,
перелому решіткового лабіринту, верхньої щелепи по Ле-Фор І, перелому стінок
лівої орбіти, назальної ліквореї, забійної рани лоба. Ці тіілесні ушкодження
виникли від дії твердих тупих предметів, не суперечать відміченому в обставинах
терміну виникнення і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні
для життя в момент їх спричинення. Вони не є характерними для виникнення при
самопадінні та для самонанесення, могли виникнути від одної

травматичної дії, могли також виникнути, як від поштовху та послідуючого падіння з вдарянням обличчя
об бетонну сходинку, так і в результаті ударів ногою.

Додатковим висновком судово-медичної експертизи №1133/Д-1350 від 22 червня 2006 року щодо
потерпілого ОСОБА_3, на а.с. 188
підтверджені вищенаведені висновки, додатково вказано, що потерпілому було
нанесено удари зі значною силою.,і з приводу вищевказаних тілесних ушкоджень
потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні
Рівненської ЦМЛ із 15 по 28 березня 2006 року.

Вищезазначені висновки основної та додаткової експертиз в судовому
засіданні підтвердив судово-медичний експерт ОСОБА_12, який додатково пояснив,
що розмежувати отримання тілесних ушкоджень отриманих від падіння обличчям на
бетонну сходинку та в результаті ударів ногою і зробити висновок про більш
вірогідне настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень від одної чи
іншої травматичної дії неможливо за відсутністю об"єктивних даних.

Вина підсудного підтверджується іншими дослідженими судом доказами
досудового слідства, в тому числі епікрізами стаціонарного лікування
потерпілого та довідкою МСЕК про визнання його інвалідом [І групи, наданими
суду фотографіями.

Оцінюючи покази підсудного, потерпілого, свідків, досліджені, зібрані в
справі докази, суд прийшов до висновку, що вина підсудного повністю доведена
сукупністю досліджених в справі доказів, злочинні дії ОСОБА_2 вірно
кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Оцінюючи цивільні позови потерпілого ОСОБА_3 про стягнення з підсудного
матеріальної шкоди на суму 2000
грн. і моральної шкоди на суму 1000
грн. та позовні вимоги Рівненської центральної міської лікарні на суму 619 грн.19коп., суд
вважає їх обгрунтованими, доведеними доказами, такими, що підлягають до повного
задоволення.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини та наслідки його
вчинення, особу підсудного, характеризуючі його дані. Те що до кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 притягується вперше, зайнятий суспільно-корисною
працею, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину та
батька інваліда І групи, суд враховує, як пом"якшуючі покарання підсудної
обставини. Обтяжуючою покарання підсудного обставиною суд вважає вчинення ним
злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що
необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових його
злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті обвинувачення, із
застосуванням звільнення з випробуванням від відбуття такого покарання, на
підставі ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 5
/п"яти/років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік
не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі ст. 76 КК
України покласти на засудженого такі обов"язки на період іспитового
строку:

1. Не
виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2. Повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи
про зміну місця
проживання, роботи чи навчання.

3. Періодично з"являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком засудженому ОСОБА_2 залишити
у

вигляді підписки
про невиїзд.

Стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 3000/три
тисячі/ грн. в відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету 619 грн. 19 коп в відшкодування
витрат за лікування потерпілого ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області
через місцевий суд протягом 15
діб з моменту його проголошення.