Справа №1-75/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2007 року м.Свалява

Свалявський
районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Г.К. Личко

при
секретарі: О.І.Дичка

з участю
прокурора : О.Ю.Чонка

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сваляві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Р.Гута, Свалявського
району, мешканця АДРЕСА_1, з освітою середньо-спеціальною, непрацюючого,
одруженого, українця, громадянина України, судимого Свалявським районним судом
27.09.1999 року за ст. 140 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) до 2-х ;
років позбавлення волі, з конфіскацією майна, на підставі 46-1 КК України ( в
редакції 1960 року) відстрочка вироку на один рік із сплатою штрафу 700 грн.,
на підставі ст. 1 «а» Закону України «Про амністію» звільнений від покарання,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця С. Р.Гута, Свалявського району, мешканця АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, неодруженого ( перебуває в цивільному шлюбі,
непрацюючого, з освітою середньою, судимого Свалявським районним судом
28.12.2001 року за ст. 263 ч.1,15 4.2-263 ч.І КК України, звільнений від
кримінальної відповідальності та провадження по справі закрито на підставі ст.
7 КПК України , обох , в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3,186 ч.2,
189 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудній ОСОБА_2. в кінці грудня місяця 2003 року, близько 20.00 год.,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння , за попередньою змовою з
ОСОБА_3., діючи навмисно, з метою незаконного , безкоштовного заволодіння чужим
майном, з території ТОВ «Весна», розташованого в с Плоске Свалявського району,
таємно викрали двигун з автомобіля «ГАЗ-66», вартістю 850 грн. та дві дверки з даного
автомобіля вартістю 120 грн., чим самим
спричинили ТОВ «Весна» матеріальні збитки на загальну суму 970.00

грн.

29 січня 2007 року, близько 14.00 год.,
підсудній ОСОБА_2., за
попередньою змовою з ОСОБА_3., на автобусній зупинці по АДРЕСА_3, підібрали
неповнолітнього ОСОБА_4., де діючи навмисно, з метою незаконного, безкоштовного
обернення на свою користь чу-ого майна, з застосуванням психічного насильства,
на перевалі «У клин» с.
У клин Свалявського району, відкрито заволоділи грошима в сумі
225 грн., та мобільним телефоном «Нокія Н-72» з телефонною карткою «Київстар»
та флеш карткою, загальною вартістю 1700 грн., ОСОБА_4., у якого він

знаходився в
тимчасовому користуванні та на праві приватної власності належить
неповнолітньому ОСОБА_5., внаслідок чого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4.
спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1925 грн.

Крім того, підсудній ОСОБА_2.,
29 січня 2007 року, близько 18.00 год.,
за попередньою змовою з ОСОБА_3., знаходячись на перевалі «У клин» с. У клин Свалявського
району, діючи навмисно, . з застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_2.побив
неповнолітнього ОСОБА_4. , заподіявши останньому фізичну біль, вимагаючи при
цьому від ОСОБА_4. передати їм мобільний телефон марки «Нокія Н-73», що
належить останньому на праві особистої власності і на той час знаходився в
тимчасовому користуванні неповнолітнього ОСОБА_5., мешканця АДРЕСА_4.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2. винним себе в
скоєних злочинах визнав частково та пояснив суду, що разом з ОСОБА_3. в кінці
грудня місяця 2003 року викрали двигун з автомобіля «ГАЗ-66», який знаходився
на подвір'ї колишньої території ТОВ «Весна», яке було не огороджено та ніким не
охоронялось. Даний двигун вони продали.

Що стосується побиття, фізичного насильства та погроз відносно
неповнолітнього ОСОБА_4., а також вимагання в останнього грошей і мобільних
телефонів, то таких дій він не вчиняв, а мобільний телефон ОСОБА_4. забув на
задньому сидінні автомобіля..

Підсудній ОСОБА_3. в судовому засіданні винним себе в скоєних злочинах
визнав частково та ствердив покази підсудного ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_4. пояснив
суду, що 29.01.2007 року, близько 14.30 год.,
він знаходився на зупинці по АДРЕСА_3 коли до нього під'їхав автомобіль
марки «Фольцваген», за кермом якого знаходився ОСОБА_3., а на передньому сидінні
автомобіля - ОСОБА_2., та яких він добре знає, так як вони мешканці АДРЕСА_3,
ОСОБА_2. його сусід, який відкрив двері автомобіля і запропонував ОСОБА_4.
підвезти його додому на що той погодився. Зупинившись в с Плоске, ОСОБА_4., мав
намір покинути ОСОБА_2. та ОСОБА_3., однак останній йому сказав, що вони їдуть
в с. Оленеве Свалявського району випити пиво, а згодом поїдуть в с Р.Гута
Свалявського району і відвезуть його додому. В с Оленеве, по проханню ОСОБА_2., ОСОБА_4. придбав в магазині с Оленеве три
пляшки пива, пляшку вина та картку «Київстар» вартістю 25 грн., витративши при
цьому 45 грн. Рухаючись на автомобілі, ОСОБА_3. відкрив пляшку вина та випивав
його, а ОСОБА_2. випивав пиво. Під'їхавши до с Плоске Свалявського району ОСОБА_3. розвернув автомобіль
і сказав, що їм необхідно повернутись в с
Поляна. На прохання ОСОБА_4., випустити його з салону автомобіля, ОСОБА_3.
не реагував. Проїхавши с
Поляна Свалявського району, ОСОБА_4. запитав куди вони їдуть, та у
відповідь, в свою адресу, він почув від ОСОБА_3. нецензурні слова. На перевалі
«У клин» в с. У клин Свалявського району ОСОБА_3. зупинив автомобіль, а
ОСОБА_2. сказав щоб ОСОБА_4. показав який в нього мобільний телефон, ОСОБА_4.
вийняв зі шкіряної сумки мобільний телефон марки «Нокія Н-72», який ОСОБА_2.
вихватив з його рук, сказавши при цьому, що це телефон не ОСОБА_4. та наказав
ОСОБА_3. перевірити скільки в ОСОБА_4. в кишені грошей і забрати їх. Коли
ОСОБА_3. забрав в ОСОБА_4. гроші, ОСОБА_2. з»ясував чи всі гроші забрав та
знаходячись на відстані одного метра наніс удар ногою в груди ОСОБА_4. від
якого останній зігнувся, після чого ОСОБА_2. наніс йому ще два удари ліктем
зверху по спині і один удар ногою знизу по животу. Коли ОСОБА_4. піднявся, до
нього підійшов ОСОБА_3., який тримав в руці ніж та сказав йому, що якщо хоче
ходити по зеленій траві, то хай по чесному дає всі гроші які в нього є, на що
ОСОБА_4. сказав, що грошей більше не має. В той час ОСОБА_2. згадав, що у
ОСОБА_4. є його особистий мобільний телефон, який знаходиться у користуванні
ОСОБА_5., сказавши при цьому ОСОБА_4., що вони відвезуть його до ОСОБА_5. від
якого він повинен взяти свій мобільний телефон марки «Нокія Н-73» і віддати
ОСОБА_2. та ОСОБА_3.. ОСОБА_4., будучи наляканим, погодився. Приїхавши в с Родниківку,
ОСОБА_3. зупинив автомобіль неподалік
сільської ради та сказав ОСОБА_4 щоб той йшов до свого товариша ОСОБА_5. взяти
свій мобільний телефон, який передати їм. Однак вдома ОСОБА_5. не виявилося та ОСОБА_2. сказав
ОСОБА_4. щоб той шукав ОСОБА_5. та відвезли його до будинку в с Родниківка, де
знаходився ОСОБА_5., а самі залишились в автомобілі. Зустрівшись з ОСОБА_5. ,
якому ОСОБА_4. все розповів, вони вдвох вирішили втекти через земельні ділянки,
що знаходяться за житловими будинками, додому до ОСОБА_5., де все з'ясувати,
повідомити батьків ОСОБА_4.. Прибігши додому до ОСОБА_5., останній
зателефонував матері ОСОБА_4, яка згодом приїхала і забрала останнього додому.

Свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив, що 27.12.2003 року, близько
24.00 год. на
неодноразові прохання ОСОБА_3. та ОСОБА_2.,
на своїй повозці він відвіз двигун з автомобіля та дві дверки з автомобіля в с. Р.Гуту, що ці речі були
викрадені, йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_7. в
судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2.
являється його старшим братом і 30.01.2007 року останній передав ним мобільний
телефон марки «Нокія Н-72» для ОСОБА_4., повідомивши при цьому, що останній
забув його в автомобілі ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5. пояснив
суду, що 29.01.2007 року зустрів ОСОБА_7. -
брата ОСОБА_2., якому
повідомив, що в останнього знаходиться мобільний телефон його сина та щоб він
його повернув. 30.01.2007 року, знаходячись на подвір'ї свого будинку до нього
підійшов ОСОБА_7. і дав
йому мобільний телефон марки «Нокія Н-72», який, 20.01.2007 року, ОСОБА_2. забрав
в ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_5, пояснив суду, що 29.01.2007 року, знаходячись в Полянській
ЗОШ I-III
ст. обмінявся, на деякий час, по власному бажанню, мобільним телефоном з
ОСОБА_4. Пізно вечером, знаходячись
в знайомих, його викликали з приміщення будинку, де він побачив переляканого
ОСОБА_4., з яким вони вдвох, через земельні ділянки, що знаходяться за
житловими будинками, пішли до нього додому, де все з'ясували, повідомили маму
ОСОБА_4., яка приїхала за ОСОБА_4. і забрала останнього додому.

Свідок ОСОБА_8. показала суду, що 29.01.2007 року у вечірній час, до них
додому зайшов ОСОБА_4., який шукав її брата-ОСОБА_5., вона сказала де брат
знаходиться і ОСОБА_4. пішов. При цьому вона не розпитувала ОСОБА_4. нічого,
однак було видно, що останній знаходився в збудженому стані. Через 30 хв.
ОСОБА_4. разом з братом-ОСОБА_5. прибігли в будинок, де ОСОБА_4 розповів як
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. вивезли його на перевал «Уклин» с. Уклин Свалявського
району, побили його, забрали в нього гроші близько 200 грн. та мобільний
телефон. Згодом за ОСОБА_4. приїхала мати та забрала його додому.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка мати потерпілого - ОСОБА_9.
показала суду,29.01.2007 року біля 16.00 год.
вона занепокоїлась, оскільки її син ОСОБА_4. не прийшов з Полянської ЗОШ
І-ІІІ ст., де він навчається, однак заспокоїлась, так як їй повідомили, що
маршрутного автобуса сполученням Свалява-Р.Гута не було. Близько 20.00 год. їй повідомив
ОСОБА_10., що її син знаходиться в с
Родниківка в ОСОБА_5вана, після чого вона пішла до сусіда ОСОБА_11, який
повіз її в с Родниківка
до ОСОБА_5.. Приїхавши до останнього вона виявила, що її син в сльозах і сильно
переляканий, дізнавшись що сталося, вона забрала свого сина додому , а вранці
пішла до батьків ОСОБА_2., яким розповіла, що останній побив її сина, забрав в
нього гроші в сумі 200 грн. та мобільний телефон. 31.01.2007 року ОСОБА_9.
звернулась з заявою до Свалявського РВ УМВС України.

Свідок ОСОБА_12. показала суду, що 29.01.2007 року, близько 20.00 год. разом з ОСОБА_9.
та іншими їздили на автомобілі в с
Родниківка до ОСОБА_5. забрати ОСОБА_4. додому. Останній був сильно
переляканий та повідомив їм, що йдучи зі школи, в с Поляна, до нього під'їхали
на автомобілі ОСОБА_2. та ОСОБА_3., які вивезли його на перевал «Уклин» с Уклин
Свалявського району, де ОСОБА_2. побив його, ОСОБА_3. забрав в нього гроші
близько 200 грн. та мобільний телефон.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 Н.М. ствердила покази свідків ОСОБА_9. та
ОСОБА_12.

Незважаючи на частковість визнання своєї вини в скоєних
злочинах самими підсудніми, їх вина доведена повністю та стверджується
протоколами усних заяв про злочини (т.1 а.с.8,12); протоколом огляду місця
події (т.1 а.с.13-14); протоколом добровільної видачі (т.1 а.с.15); протоколом
огляду речових доказів (т.1 а.с.41,181-183,186-188); протоколами очних ставок
ОСОБА_3.-ОСОБА_2., ОСОБА_6.-ОСОБА_3. Та ОСОБА_4.-ОСОБА_2. (т.1
а.с.96-97,124-125, 234-236) та іншими матеріалами кримінальної справи.

Разом з тим, суд вважає не вірною кваліфікацію органом
досудового слідства дій ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. в частині кваліфікації ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в
приміщення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що підсудні раніше не
притягались за вчинення злочину - крадіжку майна, двигун з автомобіля «ГАЗ-66»
викрали з неохоронної території ТОВ «Весна», а тому кваліфікуючі дії підсудних:
повторність та проникнення в приміщення - слід виключити з обвинувачення за ч.3
ст. 185 КК України, перекваліфікувавши їх дії на ч.2 ст. 185 КК України .

На підставі наведених та оцінених доказів, суд визнає ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
винними в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб,
ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужого майна (грабіж),
поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я
потерпілих, вчинений за попередньою змовою групою осіб та ч. 2 ст. 189 КК
України як вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим
вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи підсуднім ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. міру покарання за ст.ст. 185 ч.2,186 ч.2 та 189 ч.2 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані характеризуючі особу
підсудних.

Як пом"якшуючі відповідальність обставини підсудним ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
суд визнає щире розкаяння, добровільне відшкодування завданих збитків,
потерпілі претензій не мають, цивільного позову не заявлено, підсудній ОСОБА_2. має на
утриманні двоє неповнолітніх дітей, в підсудного ОСОБА_3. дружина вагітна.

Як обтяжуючі відповідальність обставини підсуднім ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння та вчинення
злочинів за попередньою змовою групою осіб.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до підсудних ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
можливо застосувати міру покарання, не пов"язану з позбавленням волі із
застосуванням ст.75 КК України.

Речові докази: дві дверки до автомобіля марки
«ГАЗ-66» слід передати ОСОБА_13., мобільні телефони марки «Нокія-Н72» та
«Нокія-Н73»-передати ОСОБА_4.

Цивільного
позову по справі не заявлено.

Судових витрат
не має.

Керуючись ст.с.
323,324 КПК України, суд,-

3АСУДИВ :

ОСОБА_2 за ч.2
ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України до
п'яти років позбавлення волі, за ч.2 ст. 189 КК України до трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2. п'ять
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2. від відбування
покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового
злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_2. не виїжджати
за межі України

на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи чи навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2.
змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під
варти негайно в залі судового засідання.

ОСОБА_3 за ч.2
ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України до
п'яти років позбавлення волі, за ч.2 ст. 189 КК України до трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно
призначити ОСОБА_3. п'ять років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3. від відбування покарання,
якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_3. не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання, періодично з"являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3. до вступу вироку в законну силу залишити
попередній- підписку про невиїзд.

Речові докази: дві дверки
до автомобіля марки «ГАЗ-66» - передати ОСОБА_13., мобільні телефони марки
«Нокія-Н72» та «Нокія-Н73»-передати ОСОБА_4.

На вирок суду може бути подано апеляцію протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський
районний