АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/240/14-к
Номер провадження 11-кп/786/622/14
Категорія: ст.124 КК України Н.Т.
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Полтавської області на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 23 червня 2014 року

Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, перебуває в цивільному шлюбі, працює водієм за трудовим договором в ПП „ ОСОБА_9 , має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 06.03.2000 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.141, 45 КК України (1960 року) на 1 рік позбавлення волі умовно із іспитовим строком на 1 рік, штраф 100 грн.;
- 05.04.2001 року Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.101, 43 КК України (1960 року) на 4 роки позбавлення волі;
- 14.06.2004 року Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.101 КК України (1960 року) на 3 роки 8 місяців 8 днів позбавлення волі; Звільнений 14.06.2004 року по відбуттю покарання строку покарання;
- 06.03.2007 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки виправних робіт з утриманням 20% заробітку в дохід держави.
- 23.06.2011 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.10.2011 умовно-достроково на невідбуту частину покарання у вигляді 7 місяців 15 діб,

засуджений за ст.124 КК України на 2 роки обмеження волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст.1 п.„в Закону України „Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі першої МКЛ м.Полтави 2 242, 48 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 26.11.2013 року, близько 16.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання в кухні будинку по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , внаслідок неправомірної поведінки останніх та створення ними реальної загрози спричинення йому та його сім`ї шкоди, які мали явну перевагу над ним, в присутності інших осіб: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , захищаючись, перевищив межі необхідної оборони. А саме, схопивши кухонний ніж, який знаходився на столі кухні, умисно наніс ножем одне ножове поранення в область лівої частини грудної клітини ОСОБА_10 . Своїми діями спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин грудної клітини зліва, яка проникає в плевральну порожнину та з пораненням лівої легені з розвитком лівобічного гемо пневмотораксу.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржили.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Не погоджуючись із вироком Полтавського районного суду, прокурор вказав, що судом не досліджено ряд обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення по справі. Зокрема, не було допитано потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , які могли повідомити суду про дійсні обставини злочину.
Разом з тим, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом вживались передбачені законом заходи забезпечення кримінального провадження для виклику вказаних осіб у судове засідання. Однак, потерпілий та свідки до суду не з`явились, а сторона обвинувачення їх явку до суду не забезпечила.
Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як докази показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Таким чином, суд не може взяти до уваги як протоколи допитів, так і протоколи слідчих експериментів, проведених за участі потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , оскільки ці особи не були допитані безпосередньо в суді.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 заперечує, що мав умисел на вбивство ОСОБА_10 , та зазначає, що відносно нього та його сім`ї з боку потерпілого та інших присутніх осіб мало місце небезпечне посягання, захищаючись від якого, він наніс тілесні ушкодження потерпілому.
Такі показання обвинуваченого підтвердила свідок ОСОБА_15 .
Будь-яких даних, що заперечили б факт небезпечного посягання на життя та здоров`я ОСОБА_8 та його сім`ї, чи які свідчили б про умисел ОСОБА_8 на заподіяння смерті потерпілого, в ході судового розгляду не встановлено.
Протокол обшуку від 26.11.2013 та ухвала слідчого судді від 27.11.2013 про надання дозволу на обшук, які, на думку прокурора, безпідставно визнані судом першої інстанції недопустимими доказами, не впливають на остаточне рішення суду та не спростовують висновку про те, що ОСОБА_8 , спричиняючи потерпілому тілесні ушкодження, діяв з метою захисту від небезпечного посягання.
Також в апеляційній скарзі прокурор вказує про те, що місцевим судом було безпідставно не визнано обставиною, що обтяжує покарання, перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, клопотання про дослідження під час апеляційного розгляду доказів на підтвердження факту алкогольного сп`яніння обвинуваченого прокурор не заявляв і апеляційним судом такі докази не досліджувались. Відповідно, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити вказану обставину. Крім того, питання про м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання за ст.124 КК України прокурор в своїй апеляційній скарзі не ставить, а факт перебування особи на момент вчинення цього злочину в стані алкогольного сп`яніння, всупереч твердженням прокурора, не виключає можливості застосування відносно неї амністії. Відповідно, дана обставина жодним чином не може вплинути на прийняття остаточного рішення в справі.
Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку суду першої інстанції немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 23 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4