Справа № 11-713/2007 року
в І-ій інстанції: Філоненко М.В.
Категорія: постанова
доповідач: Шершун В.В.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28»
листопада 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді: Шершуна В.В.,

суддів: Козачка С.В.,
Майданюк К.І.,

з участю
прокурора: Кондратюка П.В.,

та захисників: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 та законного
представника ОСОБА_3, а також захисника ОСОБА_4 і законного
представника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на постанову
Старосинявського районного суду Хмельницької області від «22» жовтня 2007 року.

Цією постановою провадження по справі за заявами засуджених ОСОБА_1та адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6про звільнення їх від відбування покарання за хворобами - закрито.

Як убачається зі змісту постанови місцевого суду, ОСОБА_1 20.03.2007 року, а ОСОБА_6 - 18.04.2007 року подали до суду заяви про звільнення їх від відбування
покарання в порядку ст.ст. 84 КК України та 408 КПК України, посилаючи на
наявні в них хронічні захворювання.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що
згідно ст. 408 КПК України питання про звільнення засудженого від покарання за
наявності підстав, передбачених ст. 84 КК України, розглядається, судом за
місцем відбування покарання за поданням установи, яка відає відбуванням
покарання.

Як
видно зі змісту апеляційних скарг засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах
захисника ОСОБА_2 та законного представника ОСОБА_3, а також захисника ОСОБА_4 і законного представника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6, вони просять постанову судді скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд в іншому складі суддів, посилаючись на допущені судом І-ої
інстанції істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Апелянти вважають, що в силу ч.1 і ч.2 ст. 84 КК України засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мають право на звільнення від покарання, як особи, які
захворіли на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуттю покарання, а посилання суду
на те, що порядок вирішення цього питання встановлений ст. 408 КПК України, -
не може, на їх думку, бути правомірним, оскільки положення цієї статті
суперечать ст. 21 Конституції України та п. 11 Європейської соціальної Хартії.

Крім того, як вважають апелянти, голова Старосинявського райсуду
ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні їх клопотання про відвід судді
Філоненко М.В. знаходився під тиском голови судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької області, який також, за їх думкою,
примушував суддю Філоненко до закриття
справи. Також апелянти вказують, що суддя винесла оспорювань постанову поза
межами нарадчої кімнати. В зв'язку з цим, апелянти вважають, що постанова
винесена незаконним складом суду, а тому вона підлягає скасуванню в порядку ст.
370 КПК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який вважав постанову законною та обґрунтованою, ОСОБА_2, яка підтримали апеляції, вивчивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляції не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 408 КПК України за
наявності підстав, передбачених статтею 84 Кримінального кодексу України, суддя
районного (міського) суду за місцем

відбування
покарання розглядає подання установи, яка відає

відбуванням
покарання, та висновок лікарської комісії і звільняє

засудженого
від покарання чи подальшого його відбування.

При звільненні від дальшого
відбування покарання засудженого,

який
захворів на хронічну душевну хворобу, суддя вправі

застосувати
примусові заходи медичного характеру відповідно до

статей 92-95
Кримінального кодексу України.

Якщо на психічну чи іншу тяжку
хворобу захворів засуджений до

виправних чи
громадських робіт або штрафу, суддя у всіх випадках

виносить
постанову про звільнення його від подальшого відбування

покарання.

На постанову суду з питань, визначених
у цій статті,

протягом
семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі

подати
апеляції до апеляційного суду.

Оскільки, на думку колегії суддів
наведена вище стаття закону встановлює виключну підсудність щодо розгляду
названої категорії справ, - безпідставним є посилання апелянтів на те, що цей
закон суперечить ст. 21 Конституції України та п. 11 «Європейської соціальної
Хартії».

На думку колегії суддів,
встановлений ст. 408 КПК України порядок розгляду справ не позбавляє засуджених
права на звільнення від покарання, а встановлює шлях реалізації цього права, -
що є обов'язком кожної держави, і не може розглядатись як пряме чи побічне
ущемлення будь-чиїх прав.

В зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що
справа була прийнята до провадження Старосинявським райсудом помилково, з
грубим порушенням вимог ст. 408 КПК України, а тому постанову судді від
22.10.2007 року про закриття провадження по ній, - є законною і скасуванню не
підлягає.

Не може бути задоволене і
посилання апелянтів на незаконність постанови голови Старосинявського суду про
відмову в задоволенні їх клопотання про відвід судді Філоненко М.В., оскільки
вона винесена в межах його компетенції та в порядку, передбаченому ст. 57 КПК
України.

Посилання апелянтів про вплив на
суддю Старосинявського райсуду з боку посадових осіб апеляційного суду
Хмельницької області є голослівним та спрямованим на забезпечення ухилення
засуджених від відбування призначеного їм покарання, і не може бути прийнято до
уваги.

Колегія суддів також враховує, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які йменують себе законними
представниками засуджених, не є сторонами у справі, оскільки не приймали участі
в судовому розгляді справи, і не є суб'єктами оскарження постанови суду,
оскільки засуджені повнолітні, і закон не передбачає в такому випадку участі у
справі законних представників. Наявні в справі матеріали доручення не є
підставою допуску їх до участі. В зв'язку з цим, суд першої інстанції
обґрунтовано залишив без розгляду їх зауваження на протокол судового засідання.
Що стосується апеляційних скарг, то оскільки вони подані як від названих осіб,
так і засуджених та їх захисників, то вони підлягають розгляду в частині, що
стосується осіб, які згідно ст. 348 КПК України мають право на оскарження
постанови суду.

Не знайшли свого підтвердження і
посилання апелянтів на винесення постанови поза межами нарадчої кімнати,
оскільки це суперечить записам протоколу судового засідання про порядок
розгляду справи. Згідно цього протоколу суддя видалилася в нарадчу кімнату, а
по поверненню з неї, - проголосила постанову.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Постанову Старосинявського
районного суду Хмельницької області від 22.10.2007 року про закриття
провадження по справі за заявами засуджених ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про звільнення їх від відбування покарання за хворобою -
залишити без змін, а апеляції засуджених та їх захисників - без задоволення.

Головуючий: /підпис/

судді: /підпис/

Копія вірна, згідно оригіналу

cуддя
апеляційного суду
Шершун В.В.