У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Жука
В.Г.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 25 вересня 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2 на вирок Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська суду від 20 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком:

ОСОБА_1, 1967 року народження,
раніше несудимого, -

засуджено за ч. 3 ст. 212 КК України
на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади,
пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки з конфіскаціє всього
майна;

- за ч. 2 ст. 366 КК України на 3
роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з
виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій
строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України
остаточно призначено до відбування 5 років позбавлення волі з позбавленням
права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки з конфіскаціє всього
майна.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому що з
4 липня 2003 року, обіймаючи посаду директора товариства з обмеженою
відповідальністю “Люксон” зареєстрованого по вул. Набережній Перемоги, 10 у м.
Дніпропетровську, у порушення п. 4.1 ст. 4, п. п. 7.2. 3 п. 7.2, п. п. 7.3. 1
п. 7.3, п. п. 7.4. 1 п. 7.4, п. п. 7.5. 1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997 року, ст. 9 Закону України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 року, шляхом необґрунтованого завищення
податкового кредиту по податку на додану вартість і заниження об'єкта
оподаткування, з липня 2004 року по вересень 2004 року, ухилився від сплати
податку на додану вартість у сумі 8576431, 83 гривень, що привело до фактичного
не надходження в бюджет коштів на загальну суму 8576431,83 гривень, яка у 139
454 разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян і є
особливо великим розміром, а також вчинив службове підроблення, що спричинило
тяжкі наслідки для державних інтересів.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 листопада 2008 року вирок залишений без зміни.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1 та в його інтересах захисник - адвокат
ОСОБА_2 просять судові рішення скасувати, оскільки на їх думку, ОСОБА_1 не є суб'єктом злочинів, за які він
засуджений, так як є наказ про його звільнення з посади директора підприємства
від 5 липня 2003 року. Крім того, на думку касаторів, засудженому призначена
сувора міра покарання і необґрунтовано стягнута сума заподіяних збитків,
оскільки, цю ж суму стягнуто з підприємства “Люксон”.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи, доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що вони задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, є обґрунтованим,
відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений сукупністю зібраних у
справі доказів.

Доводи касаційних скарг про те, що
ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованих йому дій не обіймав посаду директора
підприємства, а значить і не був суб'єктом злочинів, - безпідставні.

Так, як вбачається з копії
протоколу №1 зборів учасників ТОВ “Люксон”, ОСОБА_1 був обраний на посаду
директора його підприємства.

Сам засуджений ОСОБА_1 у судовому
засіданні визнав, що обіймав посаду директора з липня 2003 року, тобто з
моменту створення. Під його керівництвом ТОВ “Люксон” уклало договір з ПП
“Мадлен” з модернізації обладнання, згідно якого воно придбало в ПП «Мадлен» послуги з
модернізації виробів, призначених для організації каналів зв'язку по лініям
електропередач.

Свідок ОСОБА_3 показала, що
погодилася на пропозицію малознайомих їй чоловіків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
винагороду зареєструвати на своє ім'я приватне підприємство “Мадлен”, для чого
надала свої документи. Ніякого відношення до діяльності ПП “Мадлен” вона не
мала, не вела будь якої господарської діяльності. З ОСОБА_1 знайома не була.
Договорів з ним вона не підписувала.

Той факт, що ПП “Мадлен” з моменту
своєї реєстрації було суб'єктом господарської діяльності з ознаками фіктивності
й не здійснювало реальної й законної діяльності, підтверджується даними акту №
762 від 20.09.2004 року про анулювання Свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість ПП “Мадлен”.

Згідно висновку судової експертизи
рукописні тексти “ОСОБА_3” у графах «підпис і прізвище особи, яка склала
податкову накладну" у податкових накладних № 405 від 02.09.2004 р., № 370
від 23.07.2004 р., № 367 від 22.07.2004 р., № 402 від 02.09.2004 р., виписаних
ПП “Мадлен” ТОВ"Люксон", виконані ОСОБА_1, підпис від імені ОСОБА_3 у
договорах №13/05 від 13.05.2004 р., № 11/05 від 13. 05.2004 р., № 28/04 від
28.04.2004 р. між ТОВ "Люксон" і ПП "Мадлен", а також у
податкових накладних № 405 від 02.09.2004 р., № 370 від 23.07.2004 р., № 367
від 22.07.2004 р., № 402 від 02.09.2004 р., виписаних ПП "Мадлен" ТОВ
"Люксон", виконані ОСОБА_1им, з наслідуванням підпису ОСОБА_3.

Крім того, з показів свідків
ОСОБА_6, головного конструктра виробів
АВС-1, АВС-РС і ВЧСП-12, та ОСОБА_7, голови правління ВАТ «Нептун», вбачається,
що модернізація зазначених виробів, яка тягне значне підвищення їхньої вартості
не можлива у зв'язку з тим, що технічні рішення використані при розробці
устаткування в 80-і роки минулого століття застаріли. Модернізація зазначених
виробів на території України теоретично можлива винятково в умовах виробничих
потужностей на ВАТ «Нептун» у м. Одеса.

З наведеного вбачається, що
господарські відносини між ТОВ ”Люксон” і ПП “Мадлен” не існували.

Дії засудженого кваліфіковані
правильно.

Призначаючи покарання засудженому,
суд урахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про
його особу, пом'якшуючі покарання обставини, у тому числі і ті, на які є
посилання у касаційних скаргах.

Безпідставними є твердження касаційних скарг, що судом необґрунтовано
стягнуто з засудженого 8576431грн., заподіяних ним збитків.

Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст.384КПК
України немає.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги засудженого
ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Судді:

Верещак В.М. Жук В.Г. Гошовська Т.В.