Справа. № 11-66 2007 р. Головуючий у 1
УХВАЛА

Іменем України

" 30 " січня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого Романова.
О, В.

суддів Захарчука
С.В.

Слісарчука Я. А.

за участю
прокурора Сичевського
В.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за апеляцією ОСОБА_1. на постанову Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 12 грудня 2006
року про відмову в задоволенні скарги на постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи,

Встановила:

11 вересня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на постанову органу дізнання Бердичівського МРВС
УМВС України в Житомирській області від 16
червня 2006 року про відмову
в порушенні кримінальної
справи.

Розглянувши дану скаргу суд, 12 грудня 2006 року, своєю постановою
залишив її без
задоволення.

Згідно постанови суду, наявність отриманих в учасників дорожньо транспортної
пригоди легких тілесних ушкоджень не дає підстав для порушення кримінальної
справи, передбаченої ст. 28
6 КК України, а питання про проведення експертного дослідження та з'ясування
інших обставин в справі можуть бути вирішені в порядку адміністративного, чи
цивільного судочинства.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляцію в
якій просить її
скасувати, а справу
направити на новий судовий
розгляд, посилається на
те, що вона
є незаконною. -

На думку апелянта постанова суду порушує його права
передбачені ст. 55 Конституції
України та суперечить рішенню Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року, якими
передбачена можливість оскаржити до суду дії органів дізнання
та досудового слідства.

Заслухавши доповідь судді, прокурора який вважав
постанову суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

За змістом ст. 286
КК України кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу, особами які керують
транспортними засобами передбачена тільки у випадку настання небезпечних
наслідків у вигляді: середньої
тяжкості і тяжких тілесних ушкоджень, загибелі одного, або
кількох осіб.

З матеріалів справи видно, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 11 вересня 2004 року її учасники
отримали легкі тілесні
ушкодження.

За таких обставин, суд правильно відмовив в задоволені
скарги ОСОБА_1. на постанову про
відмову в порушенні кримінальної справи, зазначивши в своєму рішенні, що
наявність у учасників події легких тілесних ушкоджень не дає підстав для
порушення кримінальної справи, передбаченої ст.28 6 КК України, а питання про проведення експертного
дослідження та з'ясування інших обставин у справі, мають бути вирішені в
порядку адміністративного чи цивільного
судочинства.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з
мотивів викладених в апеляції ОСОБА_1,
колегія суддів не
знаходить.

Посилання апелянта на порушення його прав, передбачених
Конституцією України, є безпідставними і не заслуговують на
увагу колегії суддів.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів,

Ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 12
грудня 2006 року про
відмову в задоволенні його скарги про відмову в порушенні кримінальної справи
органом дізнання Бердичівського

МРВВС України в Житомирський області від 16 червня 2006
року - без зміни.