Провадження №1-кп/761/975/2015
В И Р О К
іменем України
29 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006923 від 14.06.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді

з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
13 червня 2015 року приблизно о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 61 та оглядаючи продукцію магазину вирішив, вчинити таємне, повторне, викрадення продукції з магазину, яка належить ТОВ «АТБ-Маркет».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, видаючи себе за добросовісного покупця, підійшов до торгової полиці, на якій знаходилася продукція торгової марки «Head&Shoulders». В подальшому ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, з вищевказаної полиці взяв товари, що належать ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: одну пляшка шампуні «Head&Shoulders», ємністю 400 мл., вартістю 82 гривні 46 копійок та ще одну пляшку шампуні «Head&Shoulders», ємкістю 400 мл., вартістю 82 гривні 46 копійок, після чого направився в сторону кас.

В подальшому продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшовши до каси та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, не сплачуючи за товар, вийшов за межі каси вказаного магазину, тим самим намагався таємно викрасти 2 пляшки шампуні «Head&Shoulders», але розпорядитися зазначеними продуктами особистої гігієни не зміг, оскільки був затриманий працівниками магазину, тобто з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення правопорушення до кінця.

А всього ОСОБА_3 таємно, намагався повторно викрасти майно, що належить ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 164 гривні 92 копійки.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся. Підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 дав показання, згідно з якими, він 13 червня 2015 року приблизно о 14 год. 05 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ», що розташований в м.Києві по вул. Щербакова, 61, з метою власного користування вчинив крадіжку двох пляшок шампуні «Head&Shoulders» ємкістю по 400 мл. вартістю 82 грн. 46 коп. При проходженні кас магазину був зупинений охоронцями, яким одразу зізнався у скоєному, повернув викрадені пляшки з шампунем. Дуже шкодує про скоєне, розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Зокрема судом враховуються, наступні обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 , має дві непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, те, що даний злочин відноситься до злочину середньої тяжкості, однак від вчинених ОСОБА_3 дій не настали суспільно-небезпечні наслідки, крім того судом враховується і незначна вартість майна, на викрадення якого вчинив замах ОСОБА_3 .

Також судом враховується, що ОСОБА_3 суспільно-корисною працею не займається, сталих соціальних зв`язків не має, з місця проживання характеризується посередньо, має постійне місця проживання та реєстрації.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за можливе врахувати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи серед альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України суд приходить до висновку, що у даному випадку з урахуванням всіх фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, не настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння шкоди, наявність декількох пом`якшуючих обставин доцільно призначити покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, підстав для призначення більш суворого виду покарання з числа, передбачених санкцією ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, суд не вбачає.

Запропонована міра покарання стороною обвинувачення у виді позбавлення волі строком на 3 роки є занадто суворою, а застосування при цьому ст.ст. 75, 76 КК України, як було запропоновано, на переконання суду було б незаконним, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вже вчиняв корисливі злочини за що відбував покарання у виді позбавлення волі, тому у даному випадку звільнення з випробуванням та іспитовим строком не могло б бути застосованим.

Підстав для застосування запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Речові докази слід вважати власністю потерпілої юридичної особи.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання у виді арешту слід відраховувати з моменту прибуття ОСОБА_3 до місця відбування покарання (арештного дому).

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий:
суддя