номер провадження 1 КП/638/216/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0005470 від 14.10.2014 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, освіта середня, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України,

встановив:
01.10.2014 року, приблизно у 14 годин 46 хвилин, ОСОБА_7 , разом із своїм товаришем ОСОБА_8 прийшли на своє колишнє місце роботи, а саме до пилорами, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 метою забрати свої речі, з приводу чого, у нього з потерпілим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Внаслідок якого, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, який супроводжувався особливою зухвалістю. Реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи малозначний привід вигляді виниклого конфлікту, ОСОБА_7 , відкрито нехтуючи загальноприйнятими, встановленими у суспільстві нормами поведінки демонструючи своє п`яне молодецтво, ігноруючи законні вимоги оточуючи припинити хуліганські дії, протягом не менше 5 хвилин, діючи з хуліганських спонукань наносив чисельні удари ногами та руками в область голови та тулубі потерпілого ОСОБА_5 . Після чого, вказаний конфлікт був припинений за допомогою робітників пилорами та ОСОБА_7 залишив територію пилорами. Однак, ОСОБА_7 , незадовільнившись вчиненим, бажаюча: продовжувати свої хуліганські дії, о 16 годині 50 хвилин, повернувся до місця скоєння кримінального правопорушення - злочину, разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, які своєю присутністю та діями підкріплювали впевненість ОСОБА_7 в його хуліганських діях та подавляли здатність потерпілого ОСОБА_5 до спротиву. Далі Трубчанінов, діючи в групі з невстановленими особами, з хуліганськи спонукань, знаходячись біля виходу з території пилорами, став наносити чисельні удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинили останньому фізичну біль та моральні страждання, а такой згідно з висновком судово - медичної експертизи № 1050-2014 від 02.10.201- року наступні тілесні ушкодження: крововилив та садно на голові, крововилив на тулубі, крововилив та садно на лівій руці, які утворились внаслідок дії туш: твердих предметів, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Довівши свій хуліганський намір до кінця, задовільнившись вчиненим ОСОБА_4 разом із невстановленими особами з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину втекли у невідомому напрямку.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин передбачений ч.3 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушенню громадського порядку по мотивам явної неповаги до суспільства, ще супроводжувалося особливою зухвалістю, скоєне групою осіб, пов`язані із опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що дійсно він перебуваючи на території пилорами разом з іншими хлопцями вчинили сварку, яка потім переросла в бійку. Під час бійки він наніс удари, а потім, втік, щоб не бути затриманим робітниками міліції. При цьому розкаявся в скоєному злочині та надав обіцянку такого в подальшому не робити.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого,потерпілих, свідка, дослідженням матеріалів справи.

Так потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що під час бійки його не було на території пилорами, про інцидент його повідомила його дружина по телефону, а коли він вже приїхав то через деякий час прибули робітники міліції. При цьому потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що він до обвинуваченого ОСОБА_4 не має претензій, та вважає, що він вчинив дані дії необдумано.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив суду, що бійка почалась наче б то з за того, що він одягнув кофту, яка належала ОСОБА_7 , проте ОСОБА_5 з цим не погоджувався та доводив, що кофта його, в результаті чого і виникла бійка. На разі потерпілий ОСОБА_5 пробачив ОСОБА_4 та прохав його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що намагалась розмирити осіб, що билися, проте вони продовжували бійку.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, є чистосердне каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочину середньої тяжкості, те, що він раніше не засуджений, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері не перебуває, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання позбавленням волі на строк три роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: