Провадження № 11-кп/792/153/15
Справа № 682/3587/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2015 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
оператора відеозв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому (в порядку дистанційного провадження) кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року,-

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 , будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі, ухилявся від його відбування, працівниками міліції проводились заходи з встановлення місцяперебування засудженого, в ході яких не було встановлено його місцеперебування, оголошувався розшук засудженого, тому суд першої інстанції не знайшов підстав для звільнення засудженого від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам провадження, а досліджені судом докази свідчать, що засуджений ОСОБА_8 не ухилявся від виконання вироку, правоохоронними органами не вживалося дієвих заходів, спрямованих на виконання вироку, які тривалий час ігнорували розпорядження суду першої інстанції про виконання вироку, суд дав невірну оцінку показанням свідків-родичів та сусідів засудженого про те, що той не ухилявся від відбування покарання, показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з яких видно, що працівниками міліції не вживалось дієвих заходів по розшуку ОСОБА_8 . Вважає, що вирок суду не був виконаний не з вини засудженого, перебіг строків давності не переривався та не зупинявся, засудженому не було відомо про проведення щодо нього розшукових заходів, про що свідчать матеріали кримінальної справи, розшукової справи та показання свідків. Апелянт просить при прийнятті нової ухвали, якою звільнити засудженого від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, врахувати також характер вчиненого ним кримінального правопорушення, вину засудженого та його ставлення до скоєного (щире каяття, сприяння розкриттю злочину), особу засудженого (молодий вік, хвороби), що він після постановлення вироку не притягувався до кримінальної відповідальності, є інвалідом ІІІ групи, тривалий сплив часу після ухвалення вироку, в зв`язку з чим виконання вироку не матиме належного карального та превентивного впливу.

Заслухавши засудженого в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, та йому призначене основне покарання в виді трьох років позбавлення волі.

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2007року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 лютого 2008року вищезазначений вирок в частині призначеного покарання залишено без зміни.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 КК України особа, яка засуджена до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом п`яти років.

Згідно з ч.3 ст. 80 КК України перебіг строків давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 не був виконаний в зв`язку з ухиленням останнім від відбування покарання, позаяк досліджені судом першої інстанції докази дають суду підстави вважати, що ОСОБА_8 , який будучи засудженим до покарання в виді позбавлення волі, ухилявся від його відбування, тому вирок суду не був виконаний.

Копія вироку разом з розпорядженням про його виконання судом були надіслані до Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області 4 березня 2008року( а.с. 236), судом неодноразові надсилались запити з приводу виконання вироку суду.

Згідно повідомлення начальника Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області від 23 травня 2011року виконання вироку суду щодо ОСОБА_8 не було можливим в зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання ( а.с.259, 267), згідно повідомлень Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області на неодноразові нагадування суду про виконання вироку суду видно, що вирок не виконувався в зв`язку з тим, що засуджений відсутній за місцем проживання, рідні повідомляли, про те, що їм не було відоме місцезнаходження засудженого(а.с.260,261, 269,270,271), тому за наслідками розгляду клопотання начальника Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2011року оголошений розшук засудженого ОСОБА_8 та Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області заведено оперативно-розшукову справу №1/1407 від 26 січня 2012року(а.с.284), а 18 вересня 2014року засуджений ОСОБА_8 був затриманий (а.с.289-292).

Твердження апелянта про наявність в справі доказів, які б вказували, що вирок суду не був виконаний в зв`язку з невиконанням вироку працівниками міліції, як підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Факт відсутності ОСОБА_8 за місцем проживання підтверджено даними рапортів працівників міліції, та письмових пояснень брата засудженого ОСОБА_12 .

Обгрунтованих підстав вважати, що суд першої інстанції дав невірну оцінку показанням засудженого, свідків - родичів та сусідів апелянт не наводить, не встановлено таких і судом; свідки - родичі засудженого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_14 давали показання про те, що ОСОБА_8 після засудження періодично проживав у своєї сестри, де робив ремонт в своїй квартирі, доглядав за дитиною, при цьому ці свідки давали неконкретні, суперечливі показання з приводу часу відсутності ОСОБА_8 в місці постійного проживання, вказуючи на тривалий час, що минув, свідок - сусідка ОСОБА_15 вказувала, що бачила час від часу ОСОБА_8 за місцем свого проживання, однак не змогла пояснити точної дати чи події, з якими вона пов`язувала свої спогади, при цьому свідки підтверджували факти, що дійсно співробітники міліції звертались до них, однак не вказували з приводу яких саме обставин, пояснюючи це сплином тривалого часу.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги показання свідків, що працівники міліції не шукали засудженого для виконання вироку, зважаючи, що вони є родичами між собою та з засудженим, сусідами, є зацікавленими особами, та їх показання є нечіткими та непослідовними та також суперечили об`єктивним доказам. Зокрема, з показань допитаних судом першої інстанції свідків - працівників міліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в суді видно, що вони проводили заходи по встановленню місцезнаходження та розшуку засудженого

ОСОБА_8 , в ході цих заходів не вдалось встановити його місцеперебування, оскільки він був відсутній за місцем свого проживання, що підтверджували його рідні та сусіди.

Обгрунтованих підстав сумніватись в показаннях цих свідків та документах, складених працівниками міліції за наслідками виконання розпорядження суду про виконання вироку, що набрав законної сили, апелянт не наводить, не встановлено таких і судом, твердження апелянта про те, що вчинені цими свідками, на його думку, заходи були недостатніми для розшуку засудженого, не дають підстав вважати, що засуджений ОСОБА_8 не ухилявся від виконання вироку, а вирок не був виконаний своєчасно через невиконання вироку працівниками міліції.

Досліджені докази в сукупності, яким суд дав вірну оцінку, давали суду першої інстанції дійти обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 ухилявся від виконання покарання, призначеного вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2007року, тому підстав для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в суду не було, а відтак твердження апелянта про те, що строки давності не зупинялись, не заслуговують на увагу.

Дані щодо особи засудженого, про які зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі, враховувались судом при постановленні вироку та при призначенні покарання та не є предметом розгляду при вирішенні питання щодо звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України та підставою для скасування ухвали суду першої інстанції (з цих же підстав не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги захисника про встановлення засудженому ІІІ групи інвалідності після постановлення вироку щодо нього).

Доводи апеляційної скарги апелянта про недоцільність виконання вироку суду щодо засудженого, зважаючи на тривалий сплив строку після його постановлення, а виконання покарання не матиме превентивного та карального впливу та втратило свою актуальність та ефективність, не приймаються колегією суддів до уваги, зважаючи на ті обставини, що вирок не виконувався в зв`язку з ухиленням засудженого від виконання вироку, відтак такі доводи апелянта суперечать вимогам ст. 80 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_8 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2