У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі :

головуючого, судді

Селівона О.Ф.,

суддів

Кривенди О.В., Шевченко Т.В.,

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 1 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на судові рішення щодо них.

Вироком Голосіївського
районного суду м. Києва від 30 листопада 2005 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше
неодноразово судимого, востаннє 6 серпня

1996 року
за ст. 86-1, ч.1 ст. 89 КК України

на вісім
років шість місяців позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 307 КК України на
дев'ять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

не
судиму,

- за ч. 3 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією
майна.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 18 травня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без зміни.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_3,
вирок щодо якої у касаційному порядку не
оскаржений і касаційного подання щодо неї не внесено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у
вчиненні таких злочинів.

У 2005 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за
попередньою змовою між собою, у невстановленої особи незаконно придбали з метою
збуту особливо небезпечну психотропну речовину - 3,4 метилендіоксиметамфетамін
загальною масою 1,76977 г та психотропну речовину - амфетамін загальною масою -
0,54825 г, які зберігали за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

У квітні 2005 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, за попередньою змовою між собою, придбали з метою збуту у
невстановленої особи 89,023 г психотропної речовини - амфетаміну, 87 таблеток ,
що містять 3, 264 г наркотичного засобу - метадону, 1 таблетку, яка містить
0,0452 г особливо небезпечної психотропної речовини - 3,4 -
метилендіоксиметамфетаміну.

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_1 вказує про свою непричетність до вчинення інкримінованого
йому злочину, посилається на неповноту і однобічність досудового та судового
слідства, істотні порушення кримінально-процесуального закону. Зокрема,
засуджений стверджує, що у справі не досліджені всі обставини, які мають
значення для прийняття правильного рішення, а вирок ґрунтується на суперечливих
показаннях засудженої ОСОБА_3 та свідків, які його обмовляють. ОСОБА_1 просить
скасувати судові рішення щодо нього, а справу - направити на новий судовий
розгляд.

Засуджена ОСОБА_2 у своїй
касаційній скарзі зазначає, що інкримінованого їй злочину вона не вчиняла, а
тому просить скасувати судові рішення щодо неї, а справу - закрити.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали
справи та доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню
не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій ґрунтується на доказах,
зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні,
належно оцінених судом, і є обґрунтованим.

Так, засуджена ОСОБА_3 у судовому
засіданні вказувала на те, що, на прохання ОСОБА_1, вона зберігала у
морозильній камері холодильника наркотичні засоби. Це були таблетки і речовина
у вигляді порошку. Таблетки мали назву “екстазі”, а порошкоподібною масою був
амфетамін. ОСОБА_1 здійснював їх продаж у нічних клубах, що декілька раз вона
бачила особисто. Вона власноручно, на прохання ОСОБА_1, вела облік проданих
наркотичних засобів.

Ці показання повністю
узгоджуються з показаннями свідків працівників правоохоронних органів ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що засуджені придбали для збуту наркотичні засоби та
психотропні речовин і були затримані за вчинення цих злочинів.

Суд також оцінив належним чином
висновки проведених у справі хімічних експертиз, протоколи огляду квартир де
тимчасово проживали засуджені, протоколи вилучення у них наркотичних засобів та
психотропних речовин.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правильно
кваліфіковані за ч. 3 ст. 307 КК України. При цьому суд у вироку навів оцінку
всім дослідженим доказам на обґрунтування того, чому одні з них прийняті ним і
покладені в основу вироку, а інші - відкинуті.

У процесі досудового слідства та
при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини,
з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи,
допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи, проведені
необхідні експертизи, а тому колегія суддів вважає, що доводи касаційних скарг
про однобічність та неповноту досудового і судового слідства, непричетність
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вчинення інкримінованого їм злочину є
безпідставними.

Покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім
для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили
чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити
законний, обґрунтований і справедливий вирок, при перевірці судових рішень щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в касаційному порядку не виявлено.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи
справу щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дотримався вимог ст. 377 КПК України, належним
чином проаналізував і співставив з наявними в справі матеріалами всі доводи
поданих на вирок місцевого суду апеляцій, на кожний з цих доводів дав вичерпну
відповідь і обґрунтовано залишив вирок без зміни.

Оскільки передбачені ч.1 ст. 398 КПК України підстави для скасування або
зміни судових рішень щодо засуджених відсутні, колегія суддів не вбачає підстав
для призначення справи до розгляду з обов'язковим повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційних
скарг засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

судді:

Селівон О.Ф.
Кривенда О.В.
Шевченко Т.В.