Дата документу 25.03.2013
Справа № 501/817/13-к
Іллічівський міський суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2013 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло К.В.,

при секретарі Черняєвій С.В.,

за участю:

прокурора Попадюка І.М.,

захисника адвоката Ботвінцева А.М.,

потерпілої ОСОБА_2,

представника цивільного позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області кримінальну справу відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Новий Піков Калинівського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, працює дорожнім робітником комунального підприємства «Міські дороги», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий,

за звинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2012 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4, знаходячись у стані алкогольного спяніння, перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, умисно, з метою заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, в ході сварки, що виникла на побутовому ґрунті, наніс їй один удар ножем в область черева, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння у вигляді одного проникаючого у черевну порожнину колото-різаного поранення передньої черевної стінки праворуч із пошкодженням великого сальника, бризжейки та стінки тонкої кишки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у предявленому йому обвинуваченні не визнав, давати свідчення відмовився, однак цивільні позови, заявлені до нього потерпілою та прокурором, визнав.

Дослідивши докази по справі, суд доходить таких висновків.

Винуватість ОСОБА_4 у заподіянні потерпілій умисного тяжкого тілесного ушкодження підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що вона є сусідкою обвинуваченого та проживає в будинку АДРЕСА_2. 12 грудня 2012 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, до неї у гості зайшов ОСОБА_4, вони розпивали алкогольні напої. Через деякий час вона попросила обвинуваченого піти, на що він відмовлявся, потім встав, схопив зі столу кухонний ніж та вдарив її ним один раз у живіт, пошкодивши кишечник та сальник. З цього приводу вона з 12 до 24 грудня 2012 року перебувала на лікуванні в Іллічівській лікарні, де їй зробили операцію. Завдані злочином збитки їй дотепер обвинуваченим не відшкодовано.

Свідок ОСОБА_5, сестра обвинуваченого, показала суду, що 12 грудня 2012 року вона прийшла до будинку потерпілої та побачила, що ОСОБА_4 лежить біля її дверей у стані алкогольного спяніння. Зі слів потерпілої їй відомо, що ОСОБА_4 чимось її ударив. Вона побачила кров у ОСОБА_2 та надала їй медичну допомогу.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується також дослідженими судом матеріалами справи:

- протоколом про прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення від 13 грудня 2012 року (а.с.30-31);

- протоколом огляду місця події від 13 грудня 2012 року (а.с.32-37) з фототаблицею, відповідно до якого на підлозі біля обіднього столу в кімнаті будинку АДРЕСА_2 м.Іллічівська Одеської області виявлено плями бурого кольору. На столі виявлено лезо та рукоятку ножа, скляні стакани та пляшку від алкогольного напою;

- висновком судово-медичної експертизи №5/13 від 16 січня 2013 року (а.с.66-67), відповідно до якого потерпілій були завдані тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння у вигляді одного проникаючого у черевну порожнину колото-різаного поранення передньої черевної стінки праворуч із пошкодженням великого сальника, бризжейки та стінки тонкої кишки, які є наслідком одноразового впливу (удару) колюче-ріжучого предмету та заподіяні можливо у строк, на який вказала потерпіла;

- висновком судово-медичної експертизи №74 від 18 лютого 2013 року (а.с.94-97), відповідно до якого на лезі ножа, вилученого за результатами огляду місця події 13 грудня 2012 року, виявлено кров тієї ж групи, що і кров потерпілої ОСОБА_2;

- протоколом огляду ножа, пляшки та склянок (а.с.98), приєднаних до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів (а.с.99).

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, скоїв злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що обвинувачений раніше не судимий (а.с.109), за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило (а.с.111), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с.112-113), працює, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.114, 137).

Відповідно до висновку судово-наркологічної експертизи (а.с.59-60) обвинувачений страждає на побутове пияцтво, примусового лікування від алкоголізму не потребує.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи (а.с.71-74) обвинувачений на хронічне психічне захворювання не страждав та не страждає, під час скоєння злочину ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного спяніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного спяніння.

Обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про його особу, відсутність обставин, що помякшують його покарання, та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, та вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, так як більш мяке покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За тими ж підставами суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі лише в ізоляції від суспільства, тому не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_2 звернулася до суду з цивільним позовом до обвинуваченого, стверджуючи, що злочином їй завдано матеріальну шкоду, повязану із витратами на лікування, та моральну шкоду, повязану із завданням їй моральних та фізичних страждань (а.с.21), просила стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4442,18 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 11000 грн.

Прокурор прокуратури м.Іллічівська Одеської області Попадюк І.М. звернувся до суду в порядку ст.128 КПК України в інтересах державного закладу «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» з цивільним позовом до обвинуваченого про стягнення вартості стаціонарного лікування потерпілої ОСОБА_2 у розмірі 4671,51 грн., а також для забезпечення цивільного позову просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого (а.с.6-13).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого, внаслідок яких потерпілій були завдані тілесні ушкодження, їй було завдано моральної шкоди, що виразилася у її моральних стражданнях, погіршенні її психічного здоровя та суттєвій зміні її нормальних життєвих звязків, тому моральну шкоду, завдану потерпілій, належить стягнути з обвинуваченого відповідно до ст.ст.1167, 1168 ЦК України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» N11 от 07 липня 1995 року відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого покладається тільки на особу, винну у скоєнні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України суд у випадку задоволення цивільного позову за відповідним клопотанням може вирішити питання про накладення арешту на майно обвинуваченого для забезпечення цивільного позову, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Обвинувачений визнав заявлені до нього цивільні позови та не оспорював їх розміри.

Розмір цивільного позову прокурора підтверджується кошторисом витрат на утримання та лікування потерпілої (а.с.10-13), розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій злочином, підтверджується наданими нею квитанціями (а.с.138-140).

За таких обставин цивільні позови прокурора та потерпілої ОСОБА_2 мають бути задоволені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України,

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у предявленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пяти років позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 25 березня 2013 року.

Речові докази у справі: ніж, пляшку та склянки (а.с.99), - знищити.

Процесуальні витрати у розмірі 882 грн., повязані із залученням експерта (а.с.80), стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов потерпілої задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 4442,18 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 11000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора прокуратури м.Іллічівська Одеської області Попадюка І.М. задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 на користь державного закладу «Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» вартість стаціонарного лікування потерпілої ОСОБА_2 у розмірі 4671,51 грн.

Для забезпечення цивільного позову прокурора накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4.

Копію вироку вручити обвинуваченому і прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя