ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2013 року Хмельницький
міськрайонний суд Хмельницької
області

в складі головуючого судді
ДРУЧКОВОЇ С.П.

при секретарі РІДКОДУБСЬКІЙ Л.М.

з участю прокурора МАРУЩАКА С.І.

захисника
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
кримінальне провадження (внесене до
ЄРДР за № 0003436) за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Хмельницький, проживає по АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта
середня, непрацюючого, неодруженого,
на утриманні неповнолітніх дітей
немає, раніше судимого 30.05.1994 року
Хмельницьким міськрайонним судом за ч.
2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років
позбавлення волі; 15.10.1996 року
Хмельницьким міськрайонним судом за ч.
2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі; 19.03.2001 року
Хмельницьким міськрайонним судом за
ст. 94 КК України до 12 років позбавлення
волі.

у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186
КК України

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_2, 15 травня 2013 року близько 22 год.,
30 хв., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, неподалік будинку № 26 по вул.
Старокостянтинівське шосе м.
Хмельницький, помітив незнайому йому
дівчину ОСОБА_3, яку вирішив
пограбувати. З цією метою, діючи з
корисливих мотивів, з метою
заволодіння чужим майном, ОСОБА_2,
підійшов до ОСОБА_3, застосувавши
насильство, яке не є небезпечне для
життя та здоров'я потерпілої, штовхнув
її в груди від чого, ОСОБА_3, відчула
фізичний біль, зірвав з шиї золотий
ланцюжок, вагою 4гр., вартістю 3000 грн., та
золотий кулончик, вагою 2 гр., вартістю
1000 грн., та втік з місця вчинення
кримінального правопорушення.
Потерпіла почала наздоганяти
обвинуваченого та кликати на допомогу,
за допомогою сторонніх осіб ОСОБА_2, був
затриманий. Своїми діями ОСОБА_2,
спричинив ОСОБА_3, матеріального
збитку на загальну суму 4000 грн.

Винність обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення
підтверджуються сукупністю зібраних
та досліджених по справі доказів.

Показаннями самого обвинуваченого про
те, що дійсно у вказаний час та місці
помітив незнайому дівчину - потерпілу
ОСОБА_3, з якою вирішив познайомитись.
Потерпіла не бажала з ним знайомитись і
він хотів її зупинити та ненавмисно
потягнув за ланцюжок, який розірвався.
Він вирішив з нею по загравати та втік
так як знав, що потерпіла буде його
наздоганяти. Потім побачив, що його
крім ОСОБА_3, наздоганяють чоловіки,
зупинився та віддав потерпілій
ланцюжок.

З показів потерпілої ОСОБА_3,
встановлено, що у вказаний час та місці
до неї підійшов ОСОБА_2, який лівою
рукою штовхнув її в груди, одночасно
зірвав ланцюжок, та втік. В цей час вона
побігла за ним та почала кликати на
допомогу, за допомогою незнайомих їй
чоловіків ОСОБА_2, вдалось затримати.

З показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
встановлено, що вони допомагали
затримувати ОСОБА_2, який викрав у
потерпілої золотий ланцюжок та втікав
від неї.

Згідно протоколу огляду
місця події від 15 травня 2013 року у
ОСОБА_3, яка знаходилась біля будинку №
752 по вул. Водопровідна, м. Хмельницький,
в руці було виявлено та вилучено
ланцюжок, жовтого кольору, довжиною 49
см., який має розрив на відстані 19 см.,
від замка (а.с. 36).

Речовим доказам - ланцюжком нашийним,
виготовленим з металу жовтого кольору
(а.с. 57).

Оцінюючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення
доведена.

Показання обвинуваченого про те, що
він не застосовував насильства до
потерпілої, що умислу на вчинення
грабежу у нього не було і він не втікав
від потерпілої, що він не перебував в
стані алкогольного сп'яніння суд
визнає неправдивими і даними з метою
ухилення від відповідальності за
фактично вчинене, а тому відхиляє їх.
Такі показання обвинуваченого
повністю спростовуються дослідженими
в судовому засіданні доказами, зокрема
показаннями потерпілої, свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є послідовними,
логічними, переконливими, узгоджуються
між собою і суд не знаходить підстав
ставити їх під сумнів. Зокрема з
показів потерпілої встановлено, що
коли обвинувачений зривав ланцюжок,
штовхнув її в груди від чого, вона
відчула фізичний біль. Свідок ОСОБА_5,
показав, що після затримання ОСОБА_2,
потерпіла показувала подряпини на шиї
та пояснила, що тілесні ушкодження
заподіяв обвинувачений, коли зривав
ланцюжок. З показів ОСОБА_3, ОСОБА_5,
встановлено, що обвинувачений мав
намір втікати від потерпілої так як,
під час його переслідування він
перестрибував через паркан, змінював
напрямок руху намагаючись уникнути
затримання іншими особами.
Перебування ОСОБА_2, в стані
алкогольного сп'яніння
підтверджується довідкою
наркологічного диспансеру від 15 травня
2013 року, час проведення огляду 21 год., 35
хв.

Оцінюючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вина ОСОБА_2, у вчиненні
кримінального правопорушення
доведена та його дії слід
кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України ,
як відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднане з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного та обставини, що пом'якшують і
обтяжують йому покарання.

Суд враховує, що обвинувачений
відшкодував завдані кримінальним
правопорушенням збитки, що пом'якшує
йому покарання. Кримінальне
правопорушення вчинено в стані
алкогольного сп'яніння, що обтяжує
покарання.

При призначенні покарання суд також
враховує, що обвинувачений раніше
неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності за
вчинення умисних злочинів, на шлях
виправлення не став та вчинив нове
умисне корисливе кримінальне
правопорушення, яке відповідно до ст. 12
КК України віднесено до категорії
тяжких та визначається високим
ступенем небезпечності для
суспільства, до того ж при обтяжуючій
обставині (вчинене в стані
алкогольного сп'яніння), що
характеризує обвинуваченого як особу,
схильну до вчинення протиправних
діянь, і це дає підстави вважати, що
перебуваючи на волі він може
продовжити злочинну діяльність.

Приймаючи до уваги характер діяння і
спосіб його вчинення, суспільну
небезпеку скоєного кримінального
правопорушення та особу винного, суд
приходить до висновку, що виправлення і
перевиховання ОСОБА_2, можливе лише в
умовах ізоляції його від суспільства
та йому слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
368, 370, 374-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити йому покарання у виді
чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з 17 липня 2013 року, зарахувавши
в цей строк час утримання його
затримання з 15 травня 2013 року по 16
травня 2013 року включно, строк тримання
під вартою - з 17 травня 2013 року по 16
липня 2013 року включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили,
залишити попередню - тримання під
вартою.

Речові докази: ланцюжок нашийний,
виготовлений з металу жовтого кольору
передати потерпілій ОСОБА_3

Зняти арешт з майна, ОСОБА_2, :
мобільного телефону «IPHONE 4G" IMEI
НОМЕР_1;НОМЕР_2 та грошових коштів в
загальній сумі 74 грн., що накладено за
ухвалою слідчого судді від 30 травня 2013
року.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку через
Хмельницький міськрайонний суд до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий: