Справа №481/2125/14-к 11.03.2015 11.03.2015 16.03.2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження про умовно-дострокове звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2015 року, якою відмовлено в поданні представника Новобузького виправного центру №103 про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Новобузькому виправному центрі №103

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

представник Новобузького

виправного центу №103 ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг:
Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання представника Новобузького виправного центру №103 про його умовно-дострокове звільнення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2015 року відмовлено в поданні представника Новобузького виправного центру №103 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи обвинуваченого ОСОБА_5 :
Вважає, що рішення суду є незаконним, оскільки він відбув ? частини призначеного судом покарання, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень не має, має ряд заохочень.

Встановлені судом першої інстанції обставини:

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_5 не відбув, встановленого п.1 ч.3 ст.81 КК України, строку призначеного судом покарання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини:
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та представника Новобузького виправного центру №103 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із поданих суду матеріалів, апеляційним судом Одеської області від 23.05.2007 року ОСОБА_5 засуджено за особливо тяжкі злочини, передбачені ч.3 ст.27, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України і йому призначено покарання - 12 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.01.2014 року ОСОБА_5 невідбута частина покарання 03 роки 10 місяців 29 днів позбавлення волі замінена на більш м`яке покарання - обмеження волі.

Згідно вимогам ч.5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання було замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

22.01.2015 року до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло подання представника Новобузького виправного центру №103 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання.

В поданні зазначено, що ОСОБА_5 за період відбування покарання зарекомендував себе з позитивного боку, має 16 заохочень, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає.

Згідно вимогам п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Проте, виходячи із роз`яснень, які містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.02.2002 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №16 (v0016700-09 ) від 18.12.2009року) особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання, за правилами передбаченими ст.81 КК України.

Таким чином, виходячи із вимог закону, ОСОБА_5 може бути умовно-достроково звільнений від відбування більш м`якого покарання - у виді обмеження волі за правилами, передбаченими ст.81 КК України, після відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку цього покарання.

Згідно представленій в апеляційній інстанції довідці Новобузького ВЦ №103 станом на 11 березня 2015 року ОСОБА_5 відбув 01 рік 02місяці 02 дні покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, ОСОБА_5 не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, оскільки він не відбув не менше трьох чвертей строку покарання у виді обмеження волі.

Тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 .

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково послався на вимоги п.1 ч.2 ст.81 КК України при мотивуванні підстави, за якої до ОСОБА_5 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Тому мотивувальна частина ухвали суду першої інстанції підлягає уточненню щодо підстав, з яких засуджений ОСОБА_5 не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, із зазначенням п.3 ч.3 ст.81 КК України замість п.1 ч.2 ст.81 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.01.2015 року відносно нього без змін.

Уточнити мотивувальну частину ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва щодо підстав, з яких засуджений ОСОБА_5 не підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання замість п.1 ч.2 ст.81 КК України зазначити п.3 ч.3 ст.81 КК України.

Ухвала набирає законну силу з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк - з дня вручення йому копії судового рішення.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3