Справа № 534/1158/15-к
Провадження 1-кп/534/130/15

Вирок
Іменем України
05 червня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську матеріали кримінального провадження № 0000288 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох дітей, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності за таких обставин:
Обіймаючи посаду начальника відділу соціально-виховної та психологічної служби в установі виконання покарань Комсомольському виправному центрі УДПтС України в Полтавській області (№ 136), який у відповідності до положень ст. 2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів від 23 грудня 1993 р. входить до складу правоохоронних органів, зокрема існуючих в суспільстві й державі установ та організацій, що здійснюють правозастосовчу та правоохоронну функції, основне завдання яких полягає в забезпеченні законності, захисту прав та законних інтересів громадян, юридичних осіб, боротьбі зі злочинністю та іншими правопорушеннями, та будучи особою, яка у відповідності із приміткою до ст.364 КК України є службовою особою, що наділена організаційно-розпорядчими функціями, ОСОБА_4 умисно, з використанням службового становища, маючи на меті реалізацію злочинного наміру на одержання для себе неправомірної вигоди від засудженого ОСОБА_6 за сприяння у підготовці на ім`я останнього пакету документів, який би слугував належною підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від покарання в порядку ст.81 КК України, наприкінці жовтня 2014 року в приміщенні карантину КВЦ №136 запропонував засудженому ОСОБА_6 передати для себе в якості неправомірної вигоди готівкові кошти в сумі 4000 грн.

01 грудня 2014 року, о 09-39 год., згідно із досягнутою між ОСОБА_4 та засудженим домовленістю, мати засудженого гр. ОСОБА_7 , мешканка смт. Опошня Зіньківського району Полтавської області на прохання сина із термінала самообслуговування ПАТ «ПриватБанк», розташованого по вул. Перемоги,3 в смт. Опошня перерахувала готівкові кошти в сумі 4000 грн. на номер банківської карти № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , після чого, 40 хвилин потому, в цей же день, 01 грудня 2014 року, о 10-02 год. ОСОБА_4 за допомогою згаданої банківської картки № НОМЕР_1 в якості неправомірної вигоди для себе зняв 4000 грн. готівки в банкоматі ПАТ «ПриватБанк» № 8441, розташованому по вул. Гірників, 25 в м. Комсомольську.

Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання у вигляді грошового стягнення в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах терміном на 3 роки та із застосуванням спеціальної конфіскації предмета неправомірної вигоди.

. Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що укладення угоди з боку обвинуваченого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, з огляду на що, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені злочину, передбаченому ч.1 ст. 368 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах терміном на 3/три/ роки із застосуванням спеціальної конфіскації на користь держави предмету неправомірної вигоди у вигляді готівкових коштів в сумі 4000 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1