Справа № 461/4007/15-к
Провадження № 1-кс/461/2356/15
УХВАЛА
іменем України
08.04.2015 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, -

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до суду із скаргою від 03.04.2015 р., яка булла передана слідчому судді 07.04.2015 р., на бездіяльність службових та посадових осіб Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відповідно до заяви від 16.03.2015 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, які вчинені невідомими особами, та зобов`язання посадових та службових осіб Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відповідно до заяви від 16.03.2015 р. ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення.

Скаржник покликається на те, що ним 27.02.2015 року на адресу Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області було надіслано заяву з метою здійснення перевірки та встановлення ознак кримінального правопорушення передбаченого Кримінальним кодексом України. На вказану заяву Галицьким районним відділом ЛМУ ГУМВС України у Львівській області було надано відповідь від 17.03.2015 р. за № 67/3866, в якій було зазначено, що під час проведення перевірки не виявлено приводів та підстав до розгляду даного звернення в порядку ст. 214 КПК України. В подальшому представником скаржника було подано заяву від 16.03.2105 р. про злочин, передбачений ст. 356 КК України, які вчинені невідомими особами. В тексті вказаної заяви ним було викладено повідомлення про те, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , 3 «б», 4, 5, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , а також нежитлові приміщення 1-го поверху від 2-3 по 2-6, загальною площею (сорок дві цілих одна десята) кв.м., нежитлові приміщення Зв-1, Зв-2, Зв-З. загальні площею 100,3 (сто цілих три десятих) кв.м., нежитлові приміщення Зв-4, Зв-5, загальні площею 67,4 (шістдесят сім цілих чотири десятих) кв.м. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 , і підтверджується доданими до заяви витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також скаржником повідомлялося про те, що станом на 16 березня 2015 року ОСОБА_4 як повноправний та законний власник вказаного нерухомого майна не має можливості у повній мірі здійснювати свої права власника вищезазначених приміщень, у зв`язку із самовільним використанням вказаного нерухомого майна невідомими для нього особами. Вважає, що вищевказані дії передбачені диспозицією статті 356 Кримінального кодексу України.

Тому, враховуючи вищевикладене, вважав, що вказаними діями невідомими особами було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, та просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладено, але не пізніше 24 годин після подання заяви зобов`язаний внести відомості в ЄРДР та розпочати розслідування. Однак, на день подачі скарги відомості в ЄРДР не внесені, оскільки листом від 27.03.2015 р. Галицьким районним відділом ЛМУ ГУМВС України у Львівській області було надано відповідь за № 67/4583, з якої вбачається, що матеріали розгляду матеріалів скарги приєднані до матеріалів заяви від 27.02.2105 р., та матеріалів перевірки від 12.03.2015 р. та здані в архів вказаного райвідділу міліції.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги підтримала, надала аналогічні пояснення. Просить скаргу задоволити в повному обсязі.

Представник Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Галицького райвідділу оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що 27.02.2015 року на адресу Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області скаржником було надіслано заяву з метою здійснення перевірки та встановлення ознак кримінального правопорушення передбаченого Кримінальним кодексом України. На вказану заяву Галицьким районним відділом ЛМУ ГУМВС України у Львівській області було надано відповідь від 17.03.2015 р. за № 67/3866, в якій було зазначено, що під час проведення перевірки не виявлено приводів та підстав до розгляду даного звернення в порядку ст. 214 КПК України, оскільки мова йде про неможливість доступу скаржника до приміщень вказаних в заяві, та було рекомендовано для вирішення спірних питань, викладених у заяві звернутися до суду для усунення перешкод у користуванні майном, та повідомлено про припинення подальшої перевірки. Не погоджуючись з такою відповіддю, представником скаржника було подано заяву від 16.03.2105 р. про злочин, передбачений ст. 356 КК України, які вчинені невідомими особами, оскільки станом на 16 березня 2015 року ОСОБА_4 як власник вказаного нерухомого майна не має можливості у повній мірі здійснювати свої права власника вищезазначених приміщень, у зв`язку із самовільним використанням вказаного нерухомого майна невідомими для нього особами.

В судовому засіданні встановлено, що у заяві від 16.03.2015 р. ОСОБА_4 , поданого від його імені представником ОСОБА_3 , про злочин відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення невідомими особами кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, на які вказує скаржник, відсутні достатні дані, що вказували би на наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, оскільки таке правопорушення може вчинятися лише з прямим умислом. Скаржником не конкретизовано протиправних дій в судовому засіданні. Крім того, скаржник не позбавлений права здійснювати захист своїх законних прав власника вищезгаданого майна в порядку цивільного судочинства, шляхом подання відповідного позову до суду, про усунення перешкод в користуванні майном. Для захисту своїх цивільних прав власника майна скаржник повинен використовувати засоби передбачені ЦПК України, оскільки згідно ст.. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407 (далі - Інструкція № 1050), де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 5.3.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 р., заявник також попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про то підписом зазначається у протоколі.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або КупАП (п. 3.5 Інструкції № 1050) і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльність слідчого прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В даному випадку скаржником оскаржується бездіяльність службових та посадових осіб Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, що не передбачено нормами ст.. 303 КПК України.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним. Тому, виходячи з цього, вимога скаржника щодо визнання незаконною бездіяльності службових та посадових осіб Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відповідно до заяви від 16.03.2015 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, які вчинені невідомими особами, не підлягає до задоволення, оскільки її задоволення в цій частині буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої скарги на бездіяльність службових та посадових осіб Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей відповідно до заяви від 16.03.2015 р. про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, які вчинені невідомими особами, та зобов`язання посадових та службових осіб Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відповідно до заяви від 16.03.2015 р. ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, оскільки факти викладені у його скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду у суді.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових та посадових осіб Галицького районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, відмовити за безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1