Справа №1-111/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року
Святошинський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого
судді: Бандури
І.С.

при секретарі: Ніколаєнку
М.М., Загірній Л.П.

Завальнюк О.І.,

з участю прокурора: Шапрана М.І.,
Афенкіної Н.М.

захисника: ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м. Києва,
зареєстрованого в м. АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, українця, гр. України,
освіта вища, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого
генеральним директором ТОВ " АШ і Ко"
в м. Києві, не судимого, заст. ст.15 ч.2, 368 ч.2, 366 ч.1, 172 ч.1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
обвинувачується у вчиненні злочину передбаченому ст. ст.15 ч.2, 368 ч.2, 366
ч.1, 172 ч.1 КК України в тому, що він являючись керівником ПП "Торговий
дім "Любе", будучи службовою особою, та обіймаючи посаду, пов'язану
із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських
обов'язків, а також особою, яка несе відповідальність за додержання трудового
законодавства вчинив злочин передбачений ст. ст.15 ч.2, 368 ч.2, 366 ч.1, 172
ч.1 КК України.

Так,
відповідно до рішення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації №
0002709 від 29.03.05, зареєстровано суб'єкт підприємницької
діяльності - товариство з обмеженою відповідальністю "АШ і Ко", єдиним
засновником та керівником якого виступив ОСОБА_1.

Відповідно
до протоколу № 1 установчих зборів ТОВ "АШ і Ко" від 04.03.05, на
посаду Директора Товариства призначено ОСОБА_1.

Відповідно
до п. 7.13 Статуту ТОВ "АШ і Ко",
затвердженого єдиним його учасником - ОСОБА_1, директор Товариства без
доручення діє від імені Товариства та в межах своєї компетенції укладає угоди,
договори, контракти; має право першого підпису всіх фінансових докумелтів;
приймає на роботу
і звільняє з
роботи

2

працівників Товариства, застосовує до них заходи
заохочення і накладає стягнення.

Відповідно до п.
7.13 Статуту ТОВ "АШ і Ко"
Директор Товариства має право розпоряджатися майном Товариства в межах, що
визначені цим Статутом; укладати будь-які угоди та інші юридичні акти,
відкривати в банках розрахунковий та інші рахунки.

Відповідно до п.
7.16 Статуту ТОВ "АШ і Ко",
Директор Товариства несе безпосередню відповідальність за виробничу,
господарську, фінансову діяльність Товариства.

Відповідно до
наказу Директора ПП "Торговий дім" Любе" № 45 від 17.08.02, на
посаду продавця ПП "Торговий дім "Любе" на умовах трудового
договору прийнята ОСОБА_2.. 19.09.05 між
ТОВ "АШ і Ко" в особі
ОСОБА_1. та ОСОБА_4. укладено трудову угоду, відповідно до якої останню
призначено на посаду продавця ТОВ "АШ і Ко".

16.08.06
регіональним управлінням Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
та контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в м.
Києві здійснено перевірку магазину, який знаходився за адресою: м. Київ, пл.
Привокзальна, 1, і використовувався ТОВ "АШ і Ко". Під час
перевірки виявлено ряд порушень вимог чишнного законодавства України, в
результаті чого прийняте рішення про застосування фінансових санкцій до ТОВ
"АШ і Ко" у вигляді
накладення штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Крім того,
06.09.06 слідчим відділом Лінійного відділу на станції Київ-пасажирський
Лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на
транспорті порушено кримінальну справу № 01-8921 за фактом незаконного
зберігання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, виявлених і
вилучених 16.08.06 під час перевірки в магазині ТОВ "АШ і Ко", що розташований
на другому поверсі Південного вокзалу станції Київ-пасажирський та фактом
підроблення марок акцизного збору на них за ознаками злочинів, передбачених ч.
1 ст. 204, ч. 1 ст. 216 КК України.

17.08.06
директор з роздрібної торгівлі ТОВ "АШ і Ко" ОСОБА_5., виконуючи усну вказівку директора ТОВ "АШ
і Ко" ОСОБА_1.,
та, не усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, повідомила ОСОБА_4. про
необхідність сплати нею грошових коштів на користь ТОВ "АШ і Ко" в рахунок
погашення штрафних санкцій, накладених регіональним управлінням Департаменту з
питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів ДПА України в м. Києві.

ОСОБА_4.,
не відчуваючи своєї провини у накладених на ТОВ "АШ і Ко" штрафних
санкцій, прийняла рішення про припинення трудового договору із ТОВ "АШ
і КО"
за власним бажанням, яке

3

17.08.06 довела до відома керівництва
даного господарського товариства
в особі ОСОБА_1.

ОСОБА_1.,
дізнавшись про наміри ОСОБА_4. звільнитися з підприємства за власним бажанням,
діючи умисно, заявив останній про необхідність сплати йому грошових коштів за
розірвання трудового договору на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю та
повернення трудової книжки.

Крім
того, ОСОБА_1. в усній формі наказав ОСОБА_5., яка не усвідомлювала
протиправний характер дій ОСОБА_1, доводити до відома ОСОБА_4. інформацію про
звільнення її з підприємства та повернення трудової книжки лише після сплати
останньою грошових коштів у сумі 850 грн..

22.09.06,
біля 16 год. 00 хв.,
ОСОБА_4., знаходячись у магазині ТОВ "AШ і Ко", розташованого за
адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 6/10, в черговий раз повідомила ОСОБА_5.
про бажання звільнитися за власним бажанням. ОСОБА_4. надала ОСОБА_5. заяву про
звільнення за власним бажанням у двох примірниках, пояснивши, що раніше
відправлена поштою заява повернулася їй назад, оскільки адреса магазину не
зареєстрована в поштовому відділенні.

ОСОБА_5.
відмовилася приймати її заяву і запропонувала дочекатися ОСОБА_1. Також
ОСОБА_5., виконуючи наказ ОСОБА_1, зауважила, що з його слів він не звільнить
ОСОБА_4. до сплати нею коштів.

Крім
того, ОСОБА_4. висловила ОСОБА_5. свої претензії з приводу несплати їй
заробітної плати за останній робочий тиждень у сумі 100 грн..

Того ж
дня, тобто 22.09.06, біля 16 год.
30 хв., ОСОБА_4., знаходячись у тому ж магазині, надала ОСОБА_1. письмову
заяву про звільнення з ТОВ "АШ і Ко"
за власним бажанням. ОСОБА_4. також повідомила ОСОБА_1. про те, що вона
знайшла нове місце роботи, а для працевлаштування потрібна трудова книжка.

ОСОБА_1,
діючи умисно, з метою одержання хабара у вигляді грошових коштів за розірвання
трудового договору з ОСОБА_4. на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю та
повернення їй трудової книжки, необгрунтовано відмовив їй у прийнятті заяви та
висловив протиправну вимогу ОСОБА_4. про передачу йому грошових коштів у сумі
850 грн..

Таким
чином, необгрунтовано відмовивши ОСОБА_4. у прийнятті її заяви про звільнення з
роботи за власним бажанням, ОСОБА_1. як власник та керівник ТОВ "АШ і Ко", не виконав вимоги
ст. 38 Кодексу законів про працю.

В той же
час, відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю працівник має право
розірвати трудовий договір, укладений
на

4

невизначений строк, попередивши про
це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Працівник
має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним
бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про
працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно
до ст. 47 Кодексу України про працю, власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену
трудову книжку.

09.10.06
між ОСОБА_5. і ОСОБА_4. відбулася телефонна розмова, в ході якої ОСОБА_5.,
виконуючи вказівку ОСОБА_1, яку вважала законною, повідомила ОСОБА_4. про
можливість повернення 10.10.06 її трудової книжки при умові сплати грошових
коштів.

10.10.
2006 року, біля 16 год. 00 хв.,
ОСОБА_4., прийшла до магазину ТОВ "АШ і Ко" за адресою: м. Київ, вул.
Чистяківська, 6/10, з метою отримання її трудової книжки, і звернулася до
ОСОБА_1., який знаходився у своєму службовому приміщенні, з проханням повернути
їй трудову книжку.

ОСОБА_1.,
усвідомлюючи, що ОСОБА_4. повинна передати йому грошові кошти в сумі 850 грн. в
якості хабара за повернення трудової книжки із записом в ній про розірвання
трудового договору на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю, погодився
видати ОСОБА_4. трудову книжку із записом в ній про розірвання трудового
договору саме на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю.

10.10.2006
року, біля 16 год. 30 хв.,
ОСОБА_4. повторно звернулася до ОСОБА_1. з проханням повернути їй трудову
книжку. Проте, ОСОБА_1, знаходячись у своєму службовому кабінеті в приміщенні
магазину ТОВ "АШ і Ко"
за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 6/10, діючи умисно, з корисливих
мотивів, заявив ОСОБА_4. вимогу про передачу йому грошових коштів і лише після
цього він поверне їй трудову книжку із записом про розірвання трудового
договору на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю.

ОСОБА_4.
діючи з метою відвернення заподіяної шкоди її законного права на працю, та
повернення їй трудової книжки, яка потрібна була їй для подальшого
працевлаштування, поклала на стіл перед ОСОБА_1. грошові кошти в сумі 1000 грн.

ОСОБА_5.
взявши грошові кошти передані ОСОБА_4., перерахувала їх і повинна була внести
на розрахунковий рахунок ТОВ " АШ Ко"., однак дані кошти не були
внесені на рахунок з причин, які не залежали від її волі, оскільки,
співробітники правоохоронних органів, які прибули до приміщення магазину,
здійснили огляд місця події, в ході якого вилучили грошові кошти в сумі 1000
грн., передані ОСОБА_4., в якості хабара ОСОБА_1.

5

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_3. заявив клопотання
про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування з
мотивів неповноти досудового розслідування.

Вислухавши думку
прокурора, захисника, підсудного, та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що справа підлягає направленню для проведення додаткового
розслідування з наступних підстав.

ОСОБА_1.,
обвинувачується у вчиненні злочину передбаченому ст. ст.15 ч.2, 368 ч.2, 366
ч.1, 172 ч.1 КК України в тому, що він являючись керівником ПП "Торговий
дім "Любе", будучи службовою особою, та обіймаючи посаду,
пов'язану із виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків, а також особою, яка несе
відповідальність за додержання трудового законодавства вчинив злочин
передбачений ст. ст.15 ч.2, 368 ч.2, 366 ч.1, 172 ч.1 КК України.

Відповідно
Договору купівлі-продажу приватного підприємства від 6 грудня 2004 року,
ОСОБА_1. продав, а
ОСОБА_6. купив ПП «Торговий дім «Любе».

Відповідно Акту
прийому передачі по Договору № 1 від 6 грудня 2004 року, Продавець в особі
ОСОБА_1. передав, а
ОСОБА_6. в особі Покупця прийняв наступні документи: Статут,
свідоцтво про державну реєстрацію, довідку про включення до Єдиного державного
реєстру, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, довідку про взяття на облік
платника податку, накази, рішення, 64 папки бухгалтерської документації.

ОСОБА_6. не був допитаний на досудовому слідстві в якості свідка
про обставини купівлі-продажу ПП «Торговий дім «Любе», про передачу йому майна
зазначеного підприємства, про те, хто з 6 грудня 2004 року повинен був
звітуватись за господарську діяльність в податковій та інших контролюючих
органах, чи проводив він таку звітність.

Посилання
обвинувачення на те, що вже після продажу ПП «Торговий дім «Любе» ОСОБА_1. було
притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пожежних правил
свідчить про те, що на прохання нового власника ОСОБА_6., який на час
виявлення порушення органом пожежного нагляду був за межами Києва, то ОСОБА_1.
в даному випадку за проханням нового власника підписав протокол про
адміністративне правопорушення.

В судовому
засіданні захисником ОСОБА_3. було заявлено клопотання про допит в якості
свідка ОСОБА_6., який
проживає за адресою: АДРЕСА_3, але встановити місце знаходження зазначеної
особи не має можливостей.

За таких
обставин досудове слідство є не повним, проведеним з порушенням вимог
ст. 22 КПК України, відповідно якої слідчий

6

зобов'язаний
вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують
його відповідальність. Суд, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання,
не вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого, і вирішити
питання кваліфікації дій ОСОБА_1. за інкримінованими йому злочинами в цьому
судовому засіданні неможливо без проведення додаткового досудового слідства.
Для встановлення місця знаходження ОСОБА_6. необхідно проведення
оперативно-розшукових дій, які суд відповідно до чинного законодавства
проводити не вправі.

Відповідно
до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року
«Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії судового слідства допускається лише з мотивів неповноти
або неправильності досудового слідства.

Досудове
слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимог ст. ст. 22 і 64 КПК
України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були
допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші
докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені
обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове
розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових
даних, установлених при судовому розгляді; не були з'ясовані з достатньою
повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо.

Згідно
п. 9 цієї Постанови, відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи
на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді,
коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в
судовому засіданні.

Оскільки
ОСОБА_6., який
придбав у ОСОБА_1. його приватне підприємство не був допитаний на досудовому
слідстві, місцезнаходження його невідоме і суд немає можливості з'ясувати його
місцезнаходження та допитати його в судовому засіданні, а для встановлення його
місцезнаходження необхідно проведення оперативно-розшукових дій, які суд
відповідно до чинного законодавства проводити не вправі і дана неповнота не
може бути усунута в судовому засіданні та перешкоджає суду обєктивно, повно та
всебічно роглянути справу і винести законний та обгрунтований висновок, тому
суд вважає, що справу слід направити прокурору для проведення додаткового
розслідування для усунення вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

7

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 64, 67, 246, 281 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченому ст.ст. 15
ч.2, 368 ч.2, 366 ч.1, 172 ч.1 КК України повернути Київському транспортному
прокурору для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1- залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Апеляція
на постанову суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом семи
діб з дня її винесення через Святошинський районний суд м. Києва.