Справа № 2607/8359/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2012 Подільського районного суду
м.Києва в складі:

головуючого судді Бородій В. М.
секретаряЗаровській М. О. за участі
прокурораВахтангішвілі В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села
Шойна, Ненецького Автономного Округу,
Архангельської області, Російської
Федерації, громадянина України, з
середньо освітою, не одруженого, не
працюючого, без певного місця
проживання, зареєстровано в АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 07 липня 2005 року Олександрійським
міським судом, Кіровоградської області
за ч.1 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до двох
років позбавлення волі, з іспитовим
строком два роки;

- 16 березня 2006 року Петрівським
районним судом, Кіровоградської
області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71
КК України до 6 років позбавлення волі;
звільнений умовно-достроково з місць
позбавлення волі 14 липня 2011 року по
постанові Петрівського районного
суду, Кіровоградської області на 6
місяців 7 днів,

у вчиненні злочинів передбаченоих ч.2
ст. 185 КК України та ч.2 ст. 186 КК України
, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2011 року, близько 20 години, ОСОБА_3,
перебуваючи у стані алкогольного
сп»яніння в приміщенні будинку
АДРЕСА_2, скориставшись відсутністю в
кімнаті жителів будинку, впевнившись,
що за його діями ніхто не спостерігає,
повторно таємно викрав чуже майно, а
саме браслет дутий із жовтого золота,
вартістю 3000 грн., браслет із жовтого
золота, вартістю 2000 грн., сережку без
камінця із жовтого золота, вартістю 300
грн., срібну каблучку із великим білим
каменем, вартістю 400 грн., срібну
каблучку із дрібними камінцями
зеленого кольору, вартістю 350 грн.,
срібну каблучку, вартістю 300 грн.,
каблучку із жовтого золота з дрібними
білими камінцями, вартістю 1500 грн., які
знаходилися у шкатулці на полиці
серванту, після чого з місця скоєння
злочину зник, чим спричинив ОСОБА_4
матеріальний збиток.

Окрім цього, 26.11.2011 року, приблизно
о 01 годині, ОСОБА_3, перебуваючи у стані
алкогольного сп»яніння у приміщенні
будинку АДРЕСА_2, після словесного
конфлікту з власницею будинку ОСОБА_4,
внаслідок якого остання попросила
покинути приміщення, по дорозі до
вхідних дверей, усвідомлюючи, що за
його діями спостерігає ОСОБА_4,
повторно відкрито викрав золоту
каблучку з одним великим каменем
чорного кольору та декількома дрібними
камінцями білого кольору, вартістю 2000
грн., яку рукою взяв із тумби у кімнаті,
після чого з місця скоєння злочину
зник, чим спричинив ОСОБА_4 майнову
шкоду.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому
злочинах передбачених ч.2 ст.185 КК
України та ч.2 ст. 186 КК України визнав
повністю, визнав всі фактичні
обставини вчинення злочинів, як вони
пред'явлені в обвинуваченні та дав
показання, що 25.11.2011 року,
приблизно о 20 годині, він, перебуваючи у
стані алкогольного сп»яніння в
приміщенні будинку АДРЕСА_2,
скориставшись що за його діями ніхто
не спостерігає, таємно викрав чуже
майно, а саме браслет дутий із жовтого
золота, браслет із жовтого золота,
сережку без камінця із жовтого золота,
срібну каблучку із великим білим
каменем, срібну каблучку із дрібними
камінцями зеленого кольору, срібну
каблучку, каблучку із жовтого золота з
дрібними білими камінцями, які
знаходилися у шкатулці на полиці
серванту, після чого з місця скоєння
злочину зник.

Окрім цього, 26.11.2011 року, приблизно
о 01 годині, він, перебуваючи у стані
алкогольного сп»яніння в приміщенні
будинку АДРЕСА_2, після словесного
конфлікту з власницею будинку ОСОБА_4,
внаслідок якого остання попросила
покинути приміщення, по дорозі до
вхідних дверей, усвідомлюючи, що за
його діями спостерігає ОСОБА_4, він
відкрито викрав золоту каблучку з
одним великим каменем чорного кольору
та декількома дрібними камінцями
білого кольору, яку рукою взяв із тумби
в кімнаті, після чого з місця скоєння
злочину зник. Він повністю
погоджується з переліком викраденого
майна і його вартістю.

Показання підсудного
відповідають фактичним обставинам
справи і учасниками процесу не
оспорюються.

Відповідно до ст.299 КПК України, за
згодою всіх учасників судового
розгляду, суд визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно учасники судового
розгляду розуміють зміст цих обставин,
чи добровільною та істинною є їх
позиція, а також їм роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини
та розмір цивільного позову у
апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми
умисними діями, які виразилися у
таємному викраденні чужого майна (
крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_3
вчинив злочин передбачений ч.2 ст.185 КК
України.

Окрім цього, своїми умисними діями, які
виразились у відкритому викраденні
чужого майнам ( грабіж), вчиненими
повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин
передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3, суд
враховує: вимоги ст. 65 КК України щодо
загальних засад призначення покарання,
межі санкцій ч.2 ст.185 КК України та ч.2
ст.186 КК України, що злочини
передбачені ч.2 ст. 185 КК України
відносяться до категорії середньої
тяжкості, а злочини передбачені ч.2 ст.186
КК України відносяться до категорії
тяжких.

Обставиною, що пом»якшує покарання
підсудного, суд визнає каяття та
допомага слідству і суду встановити
істину по справі, що передбачено п.1 ч.1
ст.66 КК України.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_3
обставиною суд визнає вчинення злочину
у стані алкогольного сп»яніння, що
передбачено п.13 ч.1 ст. 67 КК України.

З врахуванням конкретних обставин
справи, даних про особу підсудного, суд
не знаходить підстав для застосування
відносно ОСОБА_3 ст. 75 та ст.69 КК України,
а вважає за необхідне засудити його до
покарання у виді реального позбавлення
волі.

Оскільки ОСОБА_3 скоїв злочини в період
умовно-дострокового звільніння від
покарання за попереднім вироком, йому
необхідно призначити покарання з
врахуванням вимог передбачених ст.71 КК
України.

Суд переконаний, що таке покарання буде
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення підсудного та
запобігання вчинення ним нових
злочинів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК
України та ч.2 ст. 186 КК України і
призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного
року позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 186 КК України у виді
чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
призначити ОСОБА_3 покарання у виді
чотирьох років позбавлення волі.

Згідно 71 КК України, за
сукупністю вироків, з врахуванням
невідбутої частини покарання за
попереднім вироком Петрівського
районного суду, Кіровоградської
області від 16 березня 2006 року, шляхом
часткового приєднання до покарання,
призначеного за новим вироком,
невідбутої частини покарання за
попереднім вироком, остаточне
покарання ОСОБА_3 призначити у виді
чотирьох років трьох місяців
позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу щодо ОСОБА_3,
залишити без змін - утримання під
вартою в Київському СІЗО Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань.

Строк відбування покарання ОСОБА_3
рахувати з 07 травня 2012 року.

Речові докази, які передано для
зберігання потерпілій, залишити в її
користуванні, як законного власника.

На вирок може бути подано апеляцію до
Апеляційного суду міста Києва протягом
15 діб з часу його проголошення через
Подільський районний суд міста Києва, а
засудженим ОСОБА_3 в той же строк з
моменту отримання копії вироку.

Суддя В. М. Бородій