Справа №1-115/10
Номер провадження 1-115/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області

під головуванням: судді Хомича В.І.,

за участю секретаря Смаль Т.П.,

прокурора Комзюк Н.Н.,

представника цивільного позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Любешів кримінальну справу № 1-115/10 про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 16 липня 2010 року біля 20-ї години проник через незачинені двері в приміщення цеху силікатного заводу, який розташований в с. Зарудчі по вул. Лісова,1 та знаходиться на охоронюваній сторожовою охороною території і належить СМП «Любешівагробуд», звідки таємно викрав бувший у використанні один штамп від пресу для виготовлення цегли вартістю 488 гривень. 22 липня 2010 року біля 20 години ОСОБА_2 знову проник через незачинені двері в приміщення цеху силікатного заводу, який розташований в с. Зарудчі по вул. Лісова,1 і належить СМП «Любешівагробуд», звідки повторно, таємно викрав бувший у використанні один штамп від пресу для виготовлення цегли вартістю 488 гривень. В результаті вчиненого заподіяв СМП «Любешівагробуд» матеріальні збитки на загальну суму 976 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винність у вчиненому визнав повністю та дав детальні показання щодо обставин скоєного злочину. Не заперечував, що два рази, а саме 09 липня та 22 липня 2010 року, проникав у приміщення цеху силікатного заводу, звідки викрав два штампи від пресу для виготовлення цегли. Один штамп від пресу для виготовлення цегли викрадав, щоб віддати ОСОБА_3, другий - здав на металобрухт, оскільки йому потрібні були гроші. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

У звязку з тим, що підсудний визнав свою винуватість повністю, показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і не оспорюються ним, суд визнав за можливе розглядати справу в порядку, передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України та визначеному статтею 301-1 КПК України і не досліджувати ці фактичні обставини справи. Учасникам судового розгляду розяснено положення ч.3 ст.299 КПК України, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведеність винуватості підсудного ОСОБА_2 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно шляхом проникнення у приміщення, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного в справі відсутні.

Призначаючи покарання, суд враховує також характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу підсудного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, враховує думку цивільного позивача, який не наполягає на суворому покаранні підсудного, тому приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства і обирає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням ст.75,76 КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Речові докази, а саме два штампи від пресу для виготовлення силікатної цегли повернути власнику СМП «Любешівагробуд».

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Оригіналу відповідає.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_4