Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3567/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0000297, внесеного до ЄРДР 15.01.2015 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, 18.09.2003 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі. 12.08.2005 року Дубненським міським судом Ровенської області вирок переглянуто та на підставі ст. 5 пункт «Б» закону України «Про амністію» від 31.03.2005 року строк скорочений на 7 місяців 21 день, до відбуття 3 роки 4 місяці 9 днів. 16.09.2005 року звільнений з Дубненської ВК умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 26 днів, 31.01.2007 року Подільським районним судом м. Києва за ст.ст.296 ч.4, 121 ч.2, 70,71, 103 ч.2 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. 28.03.2013 року звільнений з Песчанської ВК Вінницької області по відбуттю строку покарання, 24.07.2013 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту, 31.01.2014 року звільнений з Березанської ВК по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 15.01.2015 р. о 06:15 год. за попередньої змовою з невстановленою слідством особою, прибув до 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , разом з невстановленою особою, через дах при будівлі пройшов до вікна кухні квартири АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму пластикового вікна кухні, проник до вказаної квартири, де мешкає родина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Коли ОСОБА_6 прокинувся та побачив ОСОБА_5 у своїй квартирі, останній, усвідомлюючи, що був застигнутий при скоєнні злочину, навмисно, протиправно, застосовуючи при цьому насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, застосував в обличчя ОСОБА_6 газовий балон дії «Терен», утримуючи при собі відкрито викрадене майно вибіг з вищевказаної квартири та намагався втекти. Потерпілий ОСОБА_6 побіг за ОСОБА_5 та в подальшому затримав його. Особі, яку в ході досудового розслідування не встановлено, вдалося втекти.
Таким чином, ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, повторно відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме: Рюкзак тряпчаний зеленого кольору, вартістю 600 грн., в я кому знаходилося: Спортивні штани темного кольору, вартістю 200 грн. Рукавиці замшеві коричневого кольору, вартістю 150 грн. Шкарпетки, 1 пара -20 грн. Труси 50 грн. Ніж туристичний -120 грн. Манікюрний набір, вартістю 100 грн. Мобільний телефон «Nokia lumia 610», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114т від 20.03.2015 року, на момент вчинення кримінального правопорушення складає 933 грн. 33 коп. з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 15 грн., на рахунку якої грошей не було Мобільний телефон «Samsung D780», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №114т від 20.03.2015 року, на момент вчинення кримінального правопорушення складає 425 грн. з сім-карткою «Лайф» № НОМЕР_3 , вартістю 15 грн. , та «МТС» № НОМЕР_4 , вартістю 25 грн. на рахунку яких грошей не було Жіноча сумка з шкірозамінника «під замшу» коричневого кольору, вартістю 400 грн., в якій були рукавички шкіряні чорного кольору, вартістю 150 грн., а всього на загальну суму 3203 грн. 33 коп. Відкрито викрадене майно ОСОБА_5 привласнив собі, з місця вчинення злочину намагався втекти, однак був затриманий потерпілим.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст. 186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 15.01.2015 р. перебуваючи з товаришами в компанії випивав, а зранку, приблизно о 06:00 год. зі своїм знайомим прибули за адресою: АДРЕСА_2 ., та через при відкрите вікно на кухні вони проникли до приміщення квартири. В коридорі вони взяли дві сумки з речами, він хотів ще взяти мобільний телефон, який знаходився в спальній кімнаті, де спали господарі квартири, однак він не встиг, оскільки власник квартири проснувся та чинив опір. Він почав тікати, а потерпілий за ним, тому він застосував газовий балончик та приснув потерпілому в обличчя, однак потерпілий все одно його затримав, а його товаришу вдалося втекти.
Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде. Просив суд суворо не карати його.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.3 ст.186 КК України, що даний злочин відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий 18.09.2003 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.5 КК України до 4 років позбавлення волі. 12.08.2005 року Дубненським міським судом Ровенської області вирок переглянуто та на підставі ст. 5 пункт «Б» закону України «Про амністію» від 31.03.2005 року строк скорочений на 7 місяців 21 день, до відбуття 3 роки 4 місяці 9 днів. 16.09.2005 року звільнений з Дубненської ВК умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 26 днів, 31.01.2007 року Подільським районним судом м. Києва за ст.ст.296 ч.4, 121 ч.2, 70,71, 103 ч.2 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. 28.03.2013 року звільнений з Песчанської ВК Вінницької області по відбуттю строку покарання, 24.07.2013 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту, 31.01.2014 року звільнений з Березанської ВК по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин після звільнення з місць позбавлення волі, отже правильних висновків для себе не зробив, а також наявність пом`якшуючих покарання обставин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину свою визнав, тяжких наслідків не настало, завдану матеріальну шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі, має постійне місце проживання, не працюючий, не одружений, на утримані дітей не має.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів, що передбачено ст. 67 КК України.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, його наслідки, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, яке в даному випадку є необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.
Що стосується покарання ОСОБА_5 , то суд вважає за необхідне призначити йому його у виді позбавлення волі у суворих межах, з огляду на попередні судимості.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що призначення іншого покарання не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення судових експертиз, проти чого не заперечує обвинувачений.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, а саме 15 січня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 638 грн. 64 коп.
Речові докази: рюкзак тряпчаний зеленого кольору, спортивні штани темного кольору, рукавиці замшеві коричневого кольору, шкарпетки, 1 пара, труси, ніж туристичний, манікюрний набір, мобільний телефон «Nokia lumia 610», з сім-карткою «Київстар» № НОМЕР_2 , мобільний телефон «Samsung D780», з сім-карткою «Лайф» № НОМЕР_3 та «МТС» № НОМЕР_4 , жіноча сумка зі шкірозамінника «під замшу» коричневого кольору - залишити потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику; шапка, 1 пара кросівок передати обвинуваченому ОСОБА_5 , як законному власнику; один слід взуття вилучений в кв. АДРЕСА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження; газовий балон «Терен-4» знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_7