Провадження №4/403/1466/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2013 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого -судді Шевцової Т.В.

при секретарі -Вовчук О.М.

за участю прокурора - Нечипоренка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.04.2011 року про порушення кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про порушення кримінальної справи у відношенні нього, за фактом замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги вказує на те, що вказана постанова слідчого є незаконною, оскільки в постанові слідчого не зазначено, які саме дії були проведені для відчуження квартири ОСОБА_3, не зазначено точне найменування документів, на чиє ім'я вони виписані, а також в чому саме виражений обман та зловживання довірою, а також у якій формі повинно було здійснитись відчуження квартири ОСОБА_3, який мотив злочину. Вважає, що слідчому не було достовірно відому вартість квартири, тому не було підстав порушувати кримінальну справу саме за ч.4 ст.190 КК України. Незрозуміло які саме негативні наслідки спричиненні ОСОБА_3 Вважає, що в постанові про порушення кримінальної справи не зазначено підстави її порушення, немає посилань на результати дослідчих перевірок, а кримінальна справа порушена в той же день, що і зроблено записи в журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини. Тому, вважає, що дослідча перевірка за цим фактом взагалі не проводилась, а постанова про порушення кримінальної справи винесена передчасно, без належної оцінки всіх обставин у справі, без достатніх приводів та підстав для її порушення, що також не підтверджено фактичними даними на момент винесення постанови.

Заявник перебуває під вартою в Дніпропетровському слідчому ізоляторі, його захисники до судового засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що кримінальну справу порушено цілком законно, просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали, які стали підставою порушення кримінальної справи, суд дійшов висновку про безпідставність скарги ОСОБА_1 в задоволенні якої слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст..94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є: 1) заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; 2) повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним; 3) явка з повинною; 4) повідомлення, опубліковані в пресі; 5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами, які стали підставою для порушення кримінальної справи, слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старший лейтенант міліції Гусєв С.І. 13 квітня 2011 року за результатами розгляду матеріалів ЖРЗПЗ №3107 від 13.04.2011 року виніс постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за фактом замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

В мотивування постанови зазначено, що в період часу з липня 2010 року по серпень 2010 року ОСОБА_1 разом з невстановленими особами, маючи задум на заволодіння майном ОСОБА_3, а саме двокімнатною квартирщю, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 400 000 грн., що є особливо великим розміром, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), заволоділи правовстановлюючими документами на вказану квартиру та намагались здійснити всі необхідні дії, направлені на відчуження зазначеної квартири, однак довести свій злочинний задум до кінця не змогли за незалежними від них обставин.

Також, матеріали які стали підставою для порушення кримінальної справи, містять виписку зі звіту ПП "Компанія Делконс", відповідно якої вартість квартири АДРЕСА_1 становить 400 000 грн.

Також, підставою для порушення кримінальної справи стало рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №2-5806/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання попереднього договору дійсним, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, витребування документів, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, а саме -усунуто останньому перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1. Цим же рішенням встановлено, що СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу за фактом підробки документів від імені ОСОБА_3 на право розпорядження квартирою 19 будинку 33г по вул.Дзержинського в м.Дніпропетровську, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1, ч.3 ст.358 КК України. Вказаним рішенням встановлено факт того, що ОСОБА_3 під впливом ОСОБА_1 вчинив власний підпис на чистому аркуші паперу, що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 дійсним.

Згідно ст.. 236-8 КПК України суддя розглядає скаргу на підставі наявних у справі матеріалів у судовому засіданні. Розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

За результатами розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушенні справи додержані вимоги статей 94, 97, 98 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) задовольняє скаргу, скасовує постанову про порушення справи і виносить постанову про відмову в порушенні справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 30.01.03 за № 3-рп/2003 суд, розглядаючи скарги на постанови слідчого та прокурора про порушення кримінальної справи, перевіряє наявність приводів і підстав, передбачених ст. ст. 94, 98 КПК України, для винесення таких постанов.

Статтею 94 КПК України встановлений вичерпний перелік приводів та підстав для порушення кримінальної справи. Відповідно до ст.98 цього Кодексу, справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину), тобто кримінальна справа може бути порушена лише при наявності достатніх даних, на основі яких встановлюються об'єктивні ознаки вчиненого злочину.

Перевіряючи законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, в тому числі з урахуванням рішення № 12-рп/2011Конституційного Суду України від 20.10.2011, суд вважає, що такі дані одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Таким чином доводи заявника про відсутність на час порушення кримінальної справи приводів та достатніх законних даних, які вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст.190 КК України, спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в постанові вказано приводи та підстави до порушення кримінальної справи, статтю кримінального закону, номер справи та подальше їх спрямування.

Таким чином, не вдаючись до оцінки даних у справі у якості доказів, суд приходить до висновку, що зазначена оскаржувана постанова винесена за наявності достатніх на те приводів та підстав, які є наявними для порушення даної кримінальної справи, а дослідження та оцінка зібраних у ході досудового слідства доказів має відбуватись в ході судового слідства, після виконання вимог ст.232 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 236-7, 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.04.2011 року про порушення кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КПК України -відмовити.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя /підпис/ Т.В. Шевцова

З оригіналом згідно:

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська Т.В. Шевцова