Справа № 127/6088/13-к
Провадження №11-кп/772/112/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Ковбаса
Доповідач : Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

11 червня 2013 року

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді Мішеніної С.В.

суддів: Кривошеї А.І., Спринчука В.В.,

при секретарі Луполі М.А.,

за участю прокурора Коломійця В.О.

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці матеріали
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського
суду Вінницької області від 07.05.2013
року, якою відмовлено в задоволенні
подання начальника Вінницької
виправної колонії УДПтС України у
Вінницькій області (№ 86) та голови
Спостережної комісії Шидловського В.С.
про умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця

АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
освіта середня, непрацюючого,
неодруженого,

раніше судимого: 11.03.2002 року
Дніпровським районним судом м. Києва
за ст. 309 ч.1, 75 КК України до 2 років
позбавлення волі з іспитовим строком 1
рік;

26.07.2002 року Дніпровським районним судом
м. Києва за ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2
років 6 місяців позбавлення волі.
Звільнений 25.07.2003 року
умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 13
днів;

24.05.2007 року Дніпровським районним судом
м. Києва за ст. 186 ч. 1 КК України до 4
років позбавлення волі, на підставі
ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки, покладені
обов'язки, передбачені ст.76 КК України;

25.01.2010 року Дніпровським районним судом
м. Києва за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 5
років позбавлення волі.

Як убачається з матеріалів
провадження, вироком Дніпровського
районного суду м. Києва від 25.01.2010 року
ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК
України до 5 років позбавлення волі .

Початок строку покарання з 19.09.2009
року. Кінець строку покарання -19.09.2014
року.

З 21.03.2010 року ОСОБА_2 відбуває
покарання у Вінницькій виправній
колонії УДПтС України №86.

Начальник Вінницької виправної
колонії УДПтС України у Вінницькій
області (№ 86) Дудоладов А.А. та
голова Спостережної комісії
Шидловський В.С. звернулися до суду з
поданням про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
ОСОБА_2 на підставі ст.81 КК України,
поскільки останній став на шлях
виправлення, має позитивну
характеристику, станом на 19.01.2013 року
відбув 2/3 строку покарання,
призначеного вироком Дніпровського
районного суду м. Києва від 25.01.2010 року.

Ухвалою Вінницького міського
суду Вінницької області від 07.05.2013 року
в задоволенні подання начальника
Вінницької виправної колонії УДПтС
України у Вінницькій області (№ 86) та
голови Спостережної комісії
Шидловського В.С. про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання ОСОБА_2
відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, засуджений ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу Вінницького міського
суду Вінницької області від 07.05.2013
року, винести нову ухвалу, задоволити
подання про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
ОСОБА_2, застосувавши ст.81 КК України.

Вимоги мотивовані тим, що судом
було прийнято необґрунтоване,
необ'єктивне та упереджене рішення, яке
підлягає скасуванню за своєю
суворістю, поскільки судом не
враховано, що за час перебування у
колонії до дисциплінарної
відповідальності він притягувався
двічі і лише на початку відбування
покарання, після чого зробив для себе
відповідні висновки, став на шлях
виправлення, постійно
працевлаштований на підприємствах
установи.

Звернув увагу, що попередні
стягнення погашені, після чого,
адміністрацією колонії він чотири рази
заохочувався, порушень режиму не
допускав.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора Коломійця В.О., який
просиввідмовити в задоволенні
апеляційної скарги, засудженого
ОСОБА_2, який підтримав апеляційну
скаргу, просив задоволити, дослідивши
матеріали провадження, матеріали
особової справи на засудженого,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Вироком Дніпровського районного
суду м. Києва від 25.01.2010 року ОСОБА_2
засуджено за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України
до 5 років позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 81 КК України
до осіб, що відбувають покарання у виді
позбавлення волі може бути застосоване
умовно-дострокове звільнення при
умовах, що засуджений сумлінною
поведінкою і ставленням до праці довів
своє виправлення. Сумлінна поведінка
полягає у зразковому дотриманні
вимог режиму, участі в
самодіяльних організаціях
засуджених, беззаперечному виконанні
законних вказівок і розпоряджень
адміністрації установ виконання
покарань, відсутності порушень
дисципліни, товариському ставленні до
інших засуджених.

Як убачається з подання
начальника Вінницької виправної
колонії УДПтС України у Вінницькій
області (№ 86) Дудоладова А.А. та голови
Спостережної комісії Шидловського В.С.
ОСОБА_2 з 21.03.2010 року відбуває покарання
у Вінницькій виправній колонії УДПтС
України №86, початок строку покарання з
19.09.2009 року, кінець строку 19.09.2014 року;
станом на 19.01.2013 року відбув 2/3 строку
покарання, тому на підставі рішення
адміністративної комісії установи від
05.02.2013 року було порушено клопотання
перед судом про умовно-дострокове
звільнення засудженого(а.с.1).

З характеристики на ОСОБА_2,
виданої начальником відділення
соціально-психологічної служби
Моргаєм С.І., затвердженої заступником
начальника установи із
соціально-виховної та психологічної
роботи Хведчуком В.В. вбачається, що
ОСОБА_2 відбуває покарання у
Вінницькій виправній колонії УДПтС
України №86 з 21.03.2010 року, станом на
19.01.2013 року відбув 2/3 строку покарання,
за період відбування покарання у
колонії дотримувався встановлених
правил поведінки та розпорядку дня
установи, чотири рази заохочувався
адміністрацією установи, на початку
відбування строку покарання двічі
допустив порушення режиму відбування
покарання, однак в подальшому змінив
свою поведінку на позитивну, приймає
активну участь у громадському житті
відділення, доручення виконує якісно
та в установлені строки, у відношенні
до адміністрації тактовний, до інших
засуджених не конфліктний, підтримує
із ними дружні стосунки; під
застосування ст.82 КК України
засуджений підпадав 19.03.2012 року по
відбутті 1/2 частини покарання, однак,
згідно висновку комісії від 20.03.2012 року
відмовлено у заміні невідбутої частини
покарання більш м'яким, поскільки
ОСОБА_2 не став на шлях виправлення
(а.с.2).

Також, заслуговує на увагу довідка
про наявність дисциплінарних стягнень
та заохочень по особовій справі
засудженого ОСОБА_2, з якої видно, що до
останнього двічі застосовувались
дисциплінарні стягнення 18.12.2010 року -
попередження за спізнення на фізичну
зарядку та 11.02.2013 року-догана за
утримання забороненого предмету
(мобільного телефону), чотири рази
заходи заохочення - 04.02.2012 року, 02.07.2012
року, 04.10.2012 року та 04.01.2013 року - подяки
за сумлінну поведінку та ставлення до
праці , протягом 2012 року(а.с.3).

Відповідно до вказівок Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання і
заміну невідбутої частини покарання
більш м'яким», суди, розглядаючи
питання про можливість
умовно-дострокового звільнення
засуджених, повинен враховувати
поведінку засудженого під час всього
строку відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
врахувавши поведінку засудженого за
весь період перебування у виправній
установі, обґрунтовано дійшов
висновку, що наявність заохочень
протягом останнього терміну
перебування у колонії засудженого
ОСОБА_2 не може бути безумовною
підставою для умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання,
тому виніс обґрунтовану, вмотивовану
ухвалу, якою відмовив в задоволенні
подання начальника Вінницької
виправної колонії УДПтС України у
Вінницькій області (№ 86) Дудоладова
А.А. та голови Спостережної комісії
Шидловського В.С.

Підстави для задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського
суду Вінницької області від 07.05.2013 року
відмовити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 07.05.2013 року, якою
відмовлено в задоволенні подання про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання ОСОБА_2 залишити
без змін.

На судове рішення може бути
подано касаційну скаргу протягом трьох
місяців з дня проголошення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:/підпис/

З оригіналом вірно: