Справа № 127/8857/14-к
Провадження № 1-кп/127/121/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000567 та № 0002086 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2014 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 перебував в приміщенні магазину «Дешевше нет», що по вул. Кірова, 6 в м. Вінниці. там він побачив, у розстебнутій жіночій сумочці, що стояла на підлозі біля входу в примірочну кабінку, мобільний телефон, який належав ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме вказаним мобільним телефоном. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов ближче до примірочної кабіни та, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «НТС Desire 300 301e» IMEI: НОМЕР_2 . Після цього, ОСОБА_4 з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд. Згідно висновку експерта № 233 від 09.04.2014 року, вартість мобільного телефону «НТС Desire 300 301e» IMEI: НОМЕР_2 станом на 30.01.2014 року могла становити 2707,60 гривень, а на момент проведення експертизи може становити 1878,93 гривень. Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2707,60 гривень.

23.03.2014 року близько о 02:40 год., ОСОБА_4 перебував біля каси № 3 у магазині, що розташований по вул. Юності, 51 у м. Вінниці. В цей час між двома групами людей, які розраховувалися за товар, виникла сварка, яка згодом переросла в бійку. ОСОБА_4 , з необережності, передбачаючи можливість настання тілесних ушкоджень, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, кинув правою рукою пляшку горілки в сторону осіб, між якими відбувалася бійка, влучивши нею в обличчя ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани верхньої та нижньої губи, травматичний перелом кореня 21 зуба, перелом альвеолярного відростка в ділянці 31, 32, 41 зубів, перелом коронок 31, 32, 33, 44 зубів. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 774 від 11.06.2014 року дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета та належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не являлись небезпечними для життя, але спричинили тривалий (більше 21 доби) розлад здоров`я і стійку втрату працездатності менш ніж на третину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочинів при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду пояснив наступне. В січні 2014 року перебуваючи у приміщенні магазину «Дешевше нет», він побачив розстебнуту жіночу сумку, а в ній телефон. Сумка лежала біля примірочної кабіни, а телефон виглядав з неї. Він вирішив викрасти даний телефон, що в подальшому і зробив. В подальшому він вимкнув телефон, витягнув з нього картку та залишив його собі для користування.

В одному з магазинів мережі «АТБ», що по вул. Юності він з товаришами купував товар. Вони розрахувалися за товар та виходили з магазину. Його товариш ОСОБА_7 повернувся до каси та хотів купити цигарки, але грошей у нього не було, тому він затримав чергу. Компанія хлопців, які стояли позаду нього в черзі, почали з ним сваритися, а потім вчинили бійку. З метою припинити бійку, він замахнувся пляшкою горілки в бік хлопців, але пляшка вислизнула з його рук та потрапила по голові касира.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду повідомила наступне. 30.01.2014 року вона перебувала у магазині «Дешевше нет», що по вул.. Привокзальній. Вона зайшла у примірочну кабіну для того, щоб приміряти лижний костюм. Оскільки людей у магазині не було, то вона залишила свою сумку з телефоном біля входу у примірочну. Коли вона закінчила примірку, то вийшла з магазину та виявила зникнення її телефону марки НТС. Вона повернулася до магазину, телефону там не було. Вона телефонувала на свій номер, але він був вимкнений, тому вона звернулася у міліцію. Через місяць телефон їй повернули працівники міліції. Обвинувачений ОСОБА_4 просив у неї вибачення за те, що він скоїв.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду повідомив наступне. В ніч з 22 на 23 березня 2014 року він перебував на роботі, працював касиром. Десь о пів на третю ночі біля каси виникла черга, в якій були чоловіки. Через деякий час між чоловіками виник конфлікт з приводу швидкості розрахунку на касі, який переріс у бійку. Він встав та намагався виштовхати хлопців на вулицю. Під час цього у його обличчя влучила пляшка. Внаслідок цього у нього був розрив губи та пошкодження зубів. Після цього його забрала швидка та протягом двох тижнів він стаціонарно лікувався у МКЛ ШМД №2, потім ще два тижня лікувався амбулаторно у тій же лікарні.

Його умисно ніхто не бив.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- довідка вартості висновку експерта № 233 від 09.04.2014 року, згідно якої вартість проведеної експертизи становить 307,45 грн.;
- постанова про визнання речовим доказом від 04.04.2014 року, згідно якої мобільний телефон «НТС Desire 300 301e» IMEI: НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілій.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у Вінницькій обласній психіатричній лікарні ім. акад. Ющенка та Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, перебував на лікуванні з 02.10.2001 р. по 23.10.2001 р. з діагнозом: «вегето-судинна дистонія з частими мігренеподібними приступами», за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання своєї вини, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просив суд застосувати до нього амністію, мотивуючи тим, що в нього є неповнолітня дитина.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти застосування амністії до ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти застосування до обвинуваченого амністії.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році», оскільки він вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості до набрання вказаним Законом чинності та, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 27.03.2012 р., є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ним злочину.

Суд також вважає, що речовий доказ у кримінальному провадженні, який передано на зберігання потерпілій, слід залишити останній.

Перед початком судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, який мотивований тим, що внаслідок вчинення злочину цивільним відповідачем ОСОБА_4 йому було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 40000 грн., яка включає в себе витрати на лікування в сумі 5000 грн. та 35000 грн. - витрати, які він має понести на відновлення зубів. Крім цього, ОСОБА_6 була завдана моральна шкода на суму 40000 гривень, яка полягає в тому, що він пережив сильні душевні страждання через сам факт здійсненого і необхідності перебування у лікарні протягом двох тижнів, що унеможливило його постійно бачити рідних. Крім того, відсутність зубів викликає сором`язливість та відчуття не повноцінності, що заважає йому працювати.
Прокурор ОСОБА_3 просив позов задовольнити повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, в сумі 10000 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення позову.

Потерпілий ОСОБА_6 просив позов задовольнити повністю, пояснив, що він витратив кошти на першу невідкладну допомогу та лікування, однак доказів, які це підтверджують у нього немає. Після скоєння відносно нього кримінального правопорушення він зазнав сильних душевних страждань. Він постійно відчуває сором`язливість та дискомфорт, не зміг поїхати на курси підвищенні кваліфікації в зв`язку з цим.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Цивільним позивачем ОСОБА_6 було заявлено матеріальну шкоду в розмірі 40000 грн., але доказів, які підтверджують, що він перебував на стаціонарному лікуванні та купував ліки, а також, які підтверджують майбутні витрати на відновлення зубів потерпілим суду не надано. За таких обставин суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки позов в цій частині не обґрунтований.

На думку суду, ОСОБА_6 дійсно зазнав моральних страждань, йому було спричинено фізичний біль та душевні переживання, але моральна шкода зазначена у цивільному позові не відповідає фактично завданій та в повній мірі позивачем не обґрунтована. Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 10000 грн., в решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.. 1166, 1167, 1168 ЦК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 128 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

за ст. 128 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі триста сім гривень 45 копійок на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, мобільний телефон «НТС Desire 300 301e», який передано потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 десять тисяч гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: