Провадження № 11-сс/783/553/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

слідчого СУ ГУ

МВС України

у Львівській області - ОСОБА_7

та захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.08.2014 року,-

в с т а н о в и л а :

органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме, що він, 24.07.2009 року близько 00 год 15 хв, знаходячись з ОСОБА_10 в урочищі «П`янка» неподалік с.Н.Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, керуючись умислом на вчинення умисного вбивства, який виник на грунті особистих неприязних відносин внаслідок конфлікту, використовуючи мисливську рушницю «Сімсон» № 52397 К-16, що згідно з висновком експерта № 405-Б від 29.07.2009 є двохствольною безкурковою мисливською рушницею, промислового виробництва 16-ого калібру у справному стані та є придатною до стрільби, здійснив постріл в ОСОБА_10 , внаслідок чого було спричинено вогнепальне проникаюче сліпе дробове поранення голови, справа, з крововиливом під оболонки та розміжченням речовини головного мозку, що відповідно до судово-медичної експертизи № 27 від 28.08.2009р. відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, є небезпечним для життя в момент спричинення та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілої, тобто в умисному вбивстві ОСОБА_10

27.12.2013р. слідчий звернувся до Галицького районного суду м.Львова з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_9 . Слідчим суддею 27.12.2013р. постановлено ухвалу про задоволення даного клопотання та надання дозволу на затримання ОСОБА_9 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Строк дії ухвали становив 6 місяців.

28 травня 2014 року слідчий повторно звернувся до Галицького районного суду м.Львова з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_9 , яке розглянуто слідчим суддею та 28.05.2014р. постановлено ухвалу про продовження дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_9 до 28.11.2014.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2014 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 та обрано підозрюваному ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Долина, Івано-Франківської області, громадянину України, українцю, раніше не судимому, працюючому приватним підприємцем, проживаючому на АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.08.2014 року та постановити нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України. Апеляційну скаргу подав із пропущення строків у зв`язку з тим, що про існування вказаної ухвали він дізнався випадково в органі досудового слідства 14.11.2014 року.

Апелянт вважає, що слідчий суддя постановив незаконну та необгрунтовану ухвалу, без наведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього під час досудового розслідування обов`язків, суд не навів жодних доводів та міркувань, з яких він скористався цим правом.

Окрім цього, адвокат зазначає, що досудовим розслідуванням помилково і передчасно встановлено кримінально-правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_9 діяння. Підозра, оголошена ОСОБА_9 в скоєнні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, базується лише на необгрунтованих припущеннях. На думку апелянта, правильною попередньою кваліфікацією могла б бути ст.119 КК України. Так, допущення необгрунтованої підозри у більш суворому злочині суттєво впливає на підстави та вибір запобіжного заходу, що може спричинити істотне порушення прав підозрюваного ОСОБА_9 під час досудового розслідування.

Також, на думку апелянта, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у разі неприбуття підозрюваного, слідчий суддя повинен був постановити ухвалу про привід ОСОБА_9 або про затримання останнього з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, слідчого, прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000280, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Оскільки адвокат ОСОБА_8 , який захищає інтереси підозрюваного ОСОБА_9 , не був присутнім в районному суді 29.08.2014 року під час розгляду вищезгаданого клопотання слідчого і про розгляд цього клопотання не був повідомлений, тому на думку колегії суддів, пропущений апелянтом строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді з поважних причин, який слід поновити, задоволивши доводи скарги в цій частині.

Що стосується апеляційних вимог апелянта про скасування ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 29 серпня 2014 року, то на переконання колегії суддів, такі не підлягають до задоволення.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту ст. 183 КПК України, вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Згідно з п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, Слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 оголошений в міжнародний розшук.

Наведеним спростовуються доводи апелянта щодо порушення слідчим суддею вимог КПК України, а саме у випадку неприбуття підозрюваного суд повинен був постановити ухвалу про привід останнього або про його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо тверджень адвоката про відсутність в ухвалі про застосування запобіжного заходу вказівки на ризики, передбачені ст.177 КПК України, та обгрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, вони є безпідставними,оскільки ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2014 року відповідає вимогам, передбаченим ст.196 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що слідчим суддею районного суду обґрунтовано прийнято рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_9 , оскільки наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, він переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти нові злочини, оголошений в міжнародний розшук.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу задоволити частково.

Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 серпня 2014 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, в решті апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в його інтересах без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_11