Справа № 591/1858/15-к
Провадження № 1-кп/591/148/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого в особі судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми кримінальне провадження №0000650 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. с. Мала Рибиця Краснопільського району Сумської області, гром. України, з повною середньою освітою, українця, військовозобов`язаного частково, розлученого, не працюючого, проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 раніше судимого

1) 05 вересня 2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.1ст. 185, ч.2 ст. 15 КК України до 100 годин громадських робіт;

обвинуваченого за ч.2 ст. 389 КК України -
встановив:

ОСОБА_6 вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05.09.2014 року був засуджений до 100 годин громадських робіт. 09.10.2014 року на виконання до кримінально-виконавчої інспекції Зарічного району м. Суми надійшла копія вироку та розпорядження про вступ вироку в законну силу відносно засудженого до громадських робіт ОСОБА_6 .. У той самий день засудженого було викликано до КВІ Зарічного району м. Суми для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, але ОСОБА_6 не з`явився за викликом, тому на адресу його мешкання знов було направлено виклик поштою, за яким він також не прибув. У результаті чого, на адресу СМВ УМВС України в Сумській області було направлено клопотання для здійснення приводу засудженого до інспекції.

17.11.2014 року ОСОБА_6 на підставі подання про привід винесеного інспектором було доставлено до КВІ Зарічного району м. Суми, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання, про що останній написав розписку. ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України у разі його ухилення від відбування громадських робіт.
Відповідно до ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу, ухиленням від відбування громадських робіт є невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, крім того, ухиленням від громадських робіт вважається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_6 було ознайомлено з вимогами ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, тобто про те що, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання: сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Постановою від 17.11.2014 року ОСОБА_6 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до КВІ на підставі ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України (1,2,3,4-й вівторок кожного місяця). 25.11.2014 року ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації, тому на адресу його місця проживання було направлено виклик. 28.11.2014 року ОСОБА_6 прибув до КВІ Зарічного району м. Суми та надав пояснення про те, що був відсутній на реєстрації без поважних причин. ОСОБА_6 повторно було ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання, про що останній написав розписку (попередження) та був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України у разі його ухилення від відбування громадських робіт. 16.12.2014 року ОСОБА_6 знову не з`явився для реєстрації, у зв`язку із чим знову були направлені виклики, за якими засуджений не прибув до КВІ Зарічного району м. Суми. Після чого, 14.01.2015 року у супроводі працівника міліції, ОСОБА_6 було доставлено до інспекції, де він надав пояснення, що був відсутній на відпрацюванні, призначеного судом покарання у виді громадських робіт у листопаді 2014 року: 20.11.2014, 24.11.2015, 25.11.2014, 26.11.2014; у грудні 2014 року: у період часу з 11.12.2014 по 26.12.2014 без поважних причин та 09.12.2014, 10.12.2014 самовільно залишив місце відпрацювання. У поясненні щодо відсутності на реєстрації 16.12.2014, 23.12.2014, 06.01.2015 та 13.01.2015 засуджений вказав, що не з`являвся до КВІЗарічного району м. Суми без поважних причин, за що отримав письмове попередження. Згідно табелю виходу на роботу у січні та лютому 2015 року засудженого до громадських робіт ОСОБА_6 , затвердженого директором та інженером КП «Зеленбуд» СМР, останній не відпрацював жодної години по невідомим причинам. Отже, засуджений ОСОБА_6 у листопаді 2014 року відпрацював 20 годин громадських робіт з визначених графіком робіт на листопад 2014 року із 36, у грудні 2014 року 30 з 80 годин, у період часу з 05.01.2015 по 26.02.2015 жодної години, що підтверджується довідками з КП «Зелене будівництво» Сумської міської ради та документами наданими КВІ Зарічного району м. Суми. ОСОБА_6 діючи навмисне, допустив порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ст. 37 КВК України, чим умисно ухилився від відбування призначеного йому судом покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному визнав повністю і дав пояснення, що відповідають повністю вищевикладеному. В скоєному розкаюється.

Оскільки учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до вимог ст.349 КПК України, фактичні обставини справи, учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, у учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істиності позицій, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів справи.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання:

Так, ОСОБА_6 раніше судимий, скоїв злочин невеликої тяжкості, але він повністю визнав свою вину, тяжких наслідків від скоєного не настало, щиро розкаюється у скоєному, він задовільно характеризується за місцем проживання, його сімейний стан, стан його здоровя, його вік. На підставі даних, що характеризують особу обвинуваченого та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту і воно буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_6 не відбув покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05.09.2004 року, то суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ст. ст.71,72 КК України/2001 року/.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 2/двох/ місяців арешту.

На підставі ст. ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання у виді 5/п`яти/ діб арешту/ із розрахунку одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт/, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 05.09.2014 року і остаточно призначити до відбуття покарання 2/два/ місяці 5/п`ять/ діб арешту.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 діб з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1