Справа
№ 1-126 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Клочко
Б.М., при сек­ретарі Скринник Ю.О., з участю прокурора Мельника В.П., потерпілих
ОСОБА_1, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Суми кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця с. Нова Слобода,
Путивльського району, Сумської облас­ті, українця,
громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, невійськовозобов'язаного,
непрацюючо­го, зареєстрованого в АДРЕСА_1, без
постійного місця проживання в м.Суми, раніше судимого
15.07.02р. Путивльським рс за ст. 185 ч.3, ст. 75 КК України до 3 р. пв з
іспито­вим строком на 2 роки; 31.08.05р.
Зарічним рс за ст. 189 ч.1 КК України до одного року обмеження волі,
звільненого по відбуттю покарання 07.06.06р.,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., уродженця с. Тур'я, Краснопільського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, невійськовозобов*язаного, мешканця АДРЕСА_2, раніше
несудимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 289 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим після відбуття
покарання на шлях виправлення не став і разом з підсудним ОСОБА_2 скоїв
особливо тяжкі злочини за слідуючих обставин.

Так, підсудні
ОСОБА_4 та ОСОБА_2
05.02.2007 року в вечірній час в квартирі громадянина ОСОБА_5 за АДРЕСА_3,
утрьох розпивали спиртне. В ході розмови між собою, ОСОБА_4 висказав намір, помиритися із своєю дівчиною,
яка проживала в с Нижня Сироватка Сумського району,
шкодую­чи при цьому, що немає грошей на поїздку. В ході обговорення цієї теми,
виникла ідея, яка сподобалася обом і за-ключалася в
тому, щоб на таксі доїхати до с Нижня Сироватка і не оплачуючи
проїзд, оглушити водія таксі ударом по голові і
втекти. Конкретизуючи цю ідею, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 обговорили план спільних
дій, суть яких зводи­лася до того, щоб на таксі виїхати
за місто, де ударом твердого предмета по голові оглушити водія і помістивши
його в багажник, заволодіти автомобілем та поїхати в с Нижня Сироватка
до дівчини ОСОБА_4, а потім, накатавшись, за­лишити
автомобіль з водієм в багажнику в передмісті м. Суми, а самим втекти. Для
нанесення удару по голові водієві, ОСОБА_4 обрав звичайний слюсарний молоток,
який взяв в квартирі ОСОБА_5 та передав ОСОБА_2, а собі взяв ніж.

Реалізуючи свій задум, близько 22-00 години ОСОБА_4 і ОСОБА_2 прийшли на стоянку таксі служби «0-84» по вул. Набережній
річки Стрілки в м. Суми, де першим в черзі на відправлення стояв
автомобіль-таксі «ЗАЗ-ДЕО» державний номер НОМЕР_1 під
управлінням ОСОБА_3. Домовившись із водієм про по­їздку в с Нижня Сироватка, по вул. Кірова
вони виїхали на автодорогу Суми - Червоне, де віддалившись від міста кі­лометрів зо два, ОСОБА_4 під приводом необхідності вийти
по природним потребам, попрохав водія зупинитися.

Виконуючи прохання, нічого не підозрюючи про злочинні наміри пасажирів,
ОСОБА_3 зупинив автомобіль, а ОСОБА_4, діставши ніж, підставив
його під бік водія, в той час як ОСОБА_2 зненацька наніс йому удар молот­ком по голові. Так як з першого удару водій свідомості не
втратив, ОСОБА_2 став наносити удари ще й ще,
спричиняючи тілесні ушкодження по голові та правії руці, якою ОСОБА_3 захищався
від ударів.

В результаті нанесених ОСОБА_2 не менше 15 ударів молотком, водію ОСОБА_3
було спричине­но тілесні ушкодження у вигляді поєднаної кранио-скелетної
травми, відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому тіменної кістки
зправа, забою головного мозку та множинних забійних ран голови і правої кисті,
які на мо­мент їх спричинення були небезпечні для життя та здоров'я потерпілого
і згідно висновку судово-медичної експерти­зи №427 від
28.03.2007 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Шляхом фізичного
насилля подавивши волю водія ОСОБА_3 до вчинення їм опору, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 насильно перемістили його на заднє сидіння, при цьому понудили віддати наявні у нього гроші в сумі 80 грн. та забрали
мобільний телефон «Нокія-3310», після
чого ОСОБА_4 пересів на сидіння водія.

2

Запустивши двигун, підсудні
незаконно заволоділи зазначеним вище автомобілем і проїхавши по трасі мимо с. Червоне, за мостом через р. Псел,
ОСОБА_4 зупинився, щоб перемістити водія ОСОБА_3 із салону автомобіля в
багажник, але останній, скориставшись їх неуважністю, вирвався із рук ОСОБА_2, що тримав йо­го і через садові ділянки втік. Позбувшись таким чином водія та маючи в своєму
розпорядженні здобутий протиправним шляхом автомобіль «ЗАЗ-ДЕО», що належав
громадянину ОСОБА_1 і яким по нотаріально завіреній довіреності управляв ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 вирішили покататися. Не маючи достатніх навичок
управління ав­томобілем, слідуючи по дорозі в напрямку м. Суми, ОСОБА_4 не
справився із управлінням, в результаті чого автомо­біль на швидкості з'їхав в кювет отримавши механічні пошкодження. Покинувши
автомобіль підсудні залишили місце скоєння злочину. Пошкодженням автомобіля, власнику ОСОБА_1, згідно
висновку авто-товарознавчої експертизи від 14.03.2007 року, були завдані
матеріальні збитки на суму 19027 грн. 48 коп. Крім
того, в ході незаконного заволодіння автотранспортним засобом, яким управляв
ОСОБА_3, застосува­вши до нього насильство, небезпечне для його життя і
здоров'я, шляхом нанесення ударів молотком в область голови, умисно спричинивши
йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми,
забою головного мозку, вдавленого
перелому тіменної кістки зправа та множинні забійні рани голови і правої кисті
та подавивши волю потерпілого до
вчинення опору, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 відкрито заволоділи його майном, а
саме: мобільним те­лефоном «Нокія-3310», вартість якого
згідно висновку товарознавчої експертизи №52 від 21.03.2007 року складає 200 грн. і
грошима в сумі 80 грн., завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 280 грн. Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4
свою вину у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 289 ч.3 і 187 ч.4 КК України визнав повністю та суду
пояснив, що ввечері 05.02.2007 року він разом із ОСОБА_2 в квартирі ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 розпивали спиртне,
коли у нього виникла думка, по­миритися із дівчиною, яка проживає в
с.Н.Сироватка Сумського району. Він ОСОБА_2
запропонував пішки піти в село, так як грошей на таксі у них не було, але
той виказав намір скористатись таксі, а щоб не платити за про­їзд, доїхавши до села, оглушити ударом по голові
водія, а самим втекти. Ця ідея сподобалася йому, а тому, внісши де­які
корективи, домовилися оглушивши за містом водія та помістивши його в багажник,
заволодіти автомобілем і са­мим їхати за
кермом. Озброївшись взятими в квартирі ОСОБА_5 ножем, який він сховав в рукав
куртки та молот­ком, який передав ОСОБА_2,
приступили до реалізації свох планів. На стоянці таксі по вул. Набережна
р.Стрілки вибрали автомобіль-таксі водія ОСОБА_3 і по дорозі на с.Червоне
виїхавши за місто кілометрів зо два, під приводом, вийти в туалет, він зупинив
таксі та підставив під бік водію ніж, щоб той не чинив опору. ОСОБА_2 в цей час наніс молотком удар по голові, але оглушити водія з першого
удару не вдалося і той став закривати го­лову правою рукою, то ОСОБА_2 наніс ще декілька ударів молотком в область голови. Не
зумівши оглушити водія, боячись, що той почне чинити
опір та прийме міри до їх затримання, розбили скло в дверцятах, а потім,
зрозумі­вши, що водій наляканий і ніяких
активних дій відносно них не приймає, він скомандував йому перелізти на заднє сидіння, щоб звільнити для нього сидіння водія. Водій
став перелазити, а ОСОБА_2 йому допомагав це зробити, так як від ударів молотком у водія була пошкоджена права
рука. В цей час нього виник умисел на заволодіння гроши­ма та мобільним
телефоном і вони відкрито забрали їх у водія, який не перечив проти цього.
Боячись, що на дорозі їх можуть побачити проїжджаючі мимо водії, він сів за
кермо і вони поїхали далі, але не маючи достатніх навиків, декі­лька разів мало не з'їхав у кювет, а за мостом через р.
Псел, зупинився, щоб пересадити водія в багажник, але той зумів вирватися
від них та втекти. Після цього він знову сів за кермо і слідуючі по дорозі від с Червоного в
сторону м. Су­ми не справився з управлінням і машину знесло в кювет, тому пішки
прийшли в центр села, де із взятих у водія гро­шей в нічному магазині купили пляшку горілки, сигарет та цукерок на
закуску. Коли із місцевими хлопцями, що були біля магазину, розпивали
спиртне, з'явилася спочатку одна, а потім ще декілька автомашин-таксі.
Зрозумівши, що це їх шукають, разом із ОСОБА_2 став тікати, але водії затримали
їх і передали співробітникам міліції. Скільки було
забрано грошей у водія сказати не може, коли купляв спиртне було тільки 18
грн., але згоден із заявленою ОСОБА_3 сумою 80 грн. Мобільний телефон згубив,
коли їх затримували. Наміру вбивати водія не мали, це стверджує кате­горично. Скоєне пояснює надмірно вжитою дозою
спиртного. Вину свою визнає повністю. Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою
вину у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 289 ч.3 і 187 ч.4 КК України визнав повністю та суду пояснив, що
ввечері 05.02.2007 року після розпиття спирт­ного разом із ОСОБА_4 в квартирі ОСОБА_5 по АДРЕСА_3, ОСОБА_4 запропонував
сходити в с.Н.Сироватка до його дівчини. Грошей на таксі не мали, але він
запропонував скористатися таксі, а щоб не платити, доїхавши до села, ударом по
голові оглушити водія, а самим втекти. ОСОБА_4 ідея сподобалася і він запро­понував
за містом оглушити водія, зачинити його в багажник і заволодівши автомобілем,
самим керувати ним. В якос­ті
предмета, яким можна було б оглушити водія, ОСОБА_4 дав йому слюсарний молоток,
який знайшов в квартирі. На зупинці таксі вони сіли в автомобіль-таксі водія
ОСОБА_3. Виїхавши за місто, ОСОБА_4 під приводом, вийти в туа­лет, попросив водія зупинитися і зрозумівши, що
це сигнал до дії, коли автомобіль зупинився він наніс молотком во­дію удар по голові та побачив, як ОСОБА_4 під бік
останньому підставив ніж. З першого удару оглушити водія не вда­лося і той став закривати голову правою рукою, а
тому він наніс ще не менше 5 ударів молотком в область голови, на-

3

магаючись оглушити його. Намірів
вбивати водія не мав, тому удари наносив не з повною силою. Так як оглушити водія не вдалося, боячись, що той почне чинити
опір чи намагатися затримати їх, розбив скло в задній правій дверці, а ОСОБА_4 в передній правій, але потім зрозумівши,
що водій наляканий та опору не чинить, ОСОБА_4 скомандував воді­єві перелазити на заднє сидіння, щоб він міг
сісти за кермо. Коли водій переліз на заднє сидіння, ОСОБА_4 потребував віддати
йому гроші та мобільний телефон і той без заперечень віддав гроші і мобільний
телефон. Потім ОСОБА_4 сів за кермо і
вони поїхали далі. За мостом через річку Псел ОСОБА_4 зупинив машину і дав
команду пересадити водія в бага­жник, але той зумів вирватися і втекти від них,
а вони поїхали далі. Так як ОСОБА_4 не мав достатніх навиків управління автомобілем, не справився з керуванням і
автомобіль знесло в кювет та пошкодило. Пішки прийшли в с Червоне, де в нічному магазині ОСОБА_4 за гроші, що
забрав у водія, купив спиртне. Коли розпивали спиртне із місцевими хлопця­ми,
приїхало декілька машин таксі і таксисти затримали їх з ОСОБА_4 і передали
співробітникам міліції. Наміру вби­вати таксиста
не мали, стверджує це категорично. Скоєне пояснює надмірно вжитою дозою
спиртного, вину визнає по­вністю. Крім повного
визнання вини самими підсудними, їх вина в інкримінованих їм діяннях доказана
добутими і ви­вченими в судовому засіданні доказами. Так, потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що
автомобіль ЗАЗ-ДЕО держ. номер НОМЕР_1 належить йому і він здає його в оренду
службі таксі «0-84», давши доручення на управління водію ОСОБА_3 05.02.2007
року зателефонував водій цієї служби на імя ОСОБА_6 і повідомив про напад на
водія ОСОБА_3 та пошкодження автомобі­ля.
Приїхавши разом із ОСОБА_6 до місця, де знаходився розбитий автомобіль,
дізнався, що пасажирами були двоє мо­лодиків,
які за містом напали на водія ОСОБА_3 і молотком спричинили ушкодження голови.
Водію вдалося втекти, а нападники заволоділи автомобілем і розбили його,
завдавши матеріальної шкоди на 30 тис. грн., так як автомобіль потребує
капітального ремонту. Потерпілий ОСОБА_3,
суду пояснив, що 05.02.2007 року близько 22 год. на стоянці таксі в м.Суми по вул. Набереж­ній р.Стрілки до нього в машину сіло двоє молодиків які
попросили відвезти їх в с. Н.Сироватка Сумського
району. Виїхавши за місто по дорозі на с.Червоне ОСОБА_4 попросив зупинитися і
підставив під бік ножа, а ОСОБА_2, який сидів на задньому сидінні
несподівано наніс удар молотком по голові. Він став закриватися від ударів
правою рукою, а
ОСОБА_2 наніс ще близько 20 ударів. Потім один із нападників став
кричати, щоб він розблокував двері, після
чого вони вибили скло в дверцятах і скомандували йому перелізати на заднє
сидіння. Розуміючи, що пере­вага на
стороні нападників, боячись, що останні можуть його вбити, опору їм не чинив,
тільки просив забирати все та відпустити його і виконував всі їх вказівки. ОСОБА_4
сказав, що він їм ще потрібний і щоб віддав гроші та мобільний телефон «Нокія-3310», тому передав наявні у нього
80 грн., а телефон вони забрали із кармана самі. За кермо сів ОСОБА_4 За мостом
через р.Псел він зупинив машину і скомандував ОСОБА_2, щоб той пересадив його в багажник. Вилазячи з машини, він скористався
тим, що ОСОБА_4 відвернув від нього увагу, вирвавшись із рук ОСОБА_2 і втік. Забігши в садово-дачний кооператив, чув, як
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не догнавши його, поїхали на його
автомо­білі. Прийшовши в с.Червоне
звернувся до мешканців будинку АДРЕСА_4 за допомогою. Ті повідомили в службу
таксі та в міліцію і визвали швидку. Коли після наданої першої допомоги швидка
зупинилася біля місця, де в кюветі знаходилася його автомашина і
були співробітники міліції, він повідомив їм прикмети нападників. В результаті удару
молотком по голові, нападниками були спричинені тілесні ушкодження у вигляді
пролому черепа, з приводу яких він
знаходився в лікарні, де він переніс операцію по трепанації черепа, і на даний
час продовжує лікування. В ре­зультаті
нападу підсудні заволоділи його майном і привели в непригодність його одяг.
Суму матеріальних збитків він оцінює в 930 гривень. Свідок ОСОБА_7, суду пояснив, що 05.02.2006 року
близько 2245 год., коли він відвізши пасажира, їхав із
Хіммістечка на мобільний подзвонила старший диспетчер і попросила поїхати в
с.Червоне і забрати водія таксі ОСОБА_3, якому пасажири надавали по голові і
забрали автомобіль. Слідуючи за містом по дорозі на с.Червоне в кю­веті побачив
автомобіль ОСОБА_3 По мобільному повідомив про це інших водіїв їх служби та
попросив приїхати до знайденого в кюветі автомобіля.
Приїхавши на вказану диспетчером адресу, забрав ОСОБА_3, у якого голова та пра­ва рука була в крові і повіз його на Суми. Зі слів потерпілого
довідався, що взявши пасажирами двох молодиків, віз їх на с.Нижня Сироватка. По
дорозі один з них попросився вийти в туалет і коли він зупинив машину, то той,
що сидів позаду, несподівано наніс удар молотком по голові, після
чого забрали гроші і машину. Назвав прикмети молодиків. По дорозі зустрівши швидку, пересадив ОСОБА_3 в автомобіль швидкої, а
сам поїхав до того місця де виявив в кю­веті автомобіль. Там вже були
працівники ДАІ та таксисти. Потім разом із таксистами в пошуках нападників
об'їжджав навколишню місцевість, коли в ефір надійшло повідомлення, що в центрі
с Червоне виявлено
схожих по прикметам двох хлопців. Поїхав в
село, де біля клубу знаходилася компанія хлопців, від якої, побачивши машини
так­сі, відокремилося двоє хлопців, які стали втікати. Зрозумівши, що це і є
нападники, разом з іншими таксистами став переслідувати їх і затримавши,
передали хлопців співробітникам міліції.

Свідок ОСОБА_8, суду пояснив, що 05.02.2007 року після 22 годи в ефірі при
радіообміні між водіями пройшло повідомлення про скоєний напад на водія таксі
ОСОБА_3 і знайдену в районі с.Червоне його машину в кю­веті. Разом з
іншими водіями прибув туди куди згодом під'їхали співробітники ДАІ і машина швидкої допомоги, в

4

якій перебував ОСОБА_3, котрий
повідомив прикмети нападників та обставини нападу, скоєного двома молодиками. При цьому він пояснив, що один із
пасажирів, що сидів позаду, вдарив молотком по голові після чого во­ни
заволоділи автомобілем, а йому вдалося втекти. В пошуках нападників разом з
іншими водіями став об'їжджати на­вколишні села та дачні кооперативи і
приїхав в с Червоне.
Де в районі клубу побачив компанію хлопців, серед якої двоє по прикметам були
схожі на нападників. Потім до нього підійшов чоловік і повідомив, що серед
компанії є двоє не місцевих, які
розповідали, що угнали в батька мікроавтобус і розбили його. Після цього по
рації повідомив іншим водіям про виявлених молодиків і попросив допомоги в
затриманні. Коли під'їхало ще декілька машин, то двоє стали тікати і він
разом з іншими водіями затримав їх та передав співробітникам міліції. Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 05.02.2007 року
після 23 год. від водіїв служби надійшло
повідомлення про виявлений в кюветі в районі
с.Червоне автомобіль ОСОБА_3 і прохання приїхати туди. Прибувши до знайденого в
кюветі автомобіля, від ОСОБА_3, який знаходився в автомобілі швидкої допомоги
довідався, що він віз на Нижню Сироватку двох пасажирів, які
напали на нього і вдаривши молотком по голові, забрали машину, а йому вдалося
втек­ти. Він повідомив і прикмети нападників. Разом із
іншими водіями таксі в пошуках нападників об'їжджав навколишню місцевість,
коли один із водіїв повідомив в ефір, що біля нічного магазину в с Червоне бачить
двох схожих по при­кметам хлопців. Прибувши
туди, разом із іншими водіями затримали цих двох і передали співробітникам
міліції.

Крім того вина підсудних стверджується:

рапортом та протоколом усної заяви
про злочин та іншими матеріалами (а. с. 14, 15, 16). протоколами
огляду місця події з фототаблицею
та схемою (а. с. 17-26, 27, 28);

вилученими речовими доказами: слюсарним молотком, ножем,
джемпером обвинуваченого ОСОБА_2 зі
слідами крові потерпілого, підголовником водійського сидіння та іншими (а. с.
29,147, 148,149)

висновками імунологічних експертиз,
згідно яких кров на джемпері підсудного ОСОБА_2 походить від потерпілого ОСОБА_3, а кров на підголовнику водійського сидіння походить
також від нього. ( а. с. 39-43,49-52);

висновком цитологічної експертизи
відповідно до якого кров на металічній частині молотка може походити від
потерпілого ОСОБА_3 ( а. с. 58-62 ) ;

висновком товарознавчої експертизи
про вартість мобільного телефону «Нокія»( а. с. 97-100 ); висновком судово-медичної експертизи відповідно до якого тілесні ушкодження
потерпілого ОСОБА_3 відно­сяться до категорії тяжких тілесних, які являлися
небезпечними для життя (а. с. 108-109); висновком авто- товарознавчої
експертизи згідно якого сума збитків від пошкодження автомобіля «Заз-Део»
становить 19 027,48 гривень. ( а. с. 115-144);

Аналізуючи в сукупності добуті і вивчені в судовому засіданні докази, суд
вважає, що вина підсудних в інкри­мінованих їм злочинах доказана повністю. Дії підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 187 ч.4 КК України так як вони за
попере­дньою змовою групою осіб вчинили розбійний напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров*я
потерпілого та з умисним заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, а підсуд­ний
ОСОБА_4 ще й повторно та за ст.289 ч.3 КК України так як вони незаконно заволоділи
транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб поєднане з насильством
небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_3, повторно.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки вчинених злочи­нів, дані про
особу підсудних, характеристики на них, визнання ними своєї вини, те що до
кримінальної відповідально­сті підсудний ОСОБА_2
притягується вперше.

Те, що підсудні вчинили злочин в стані алкогольного сп*яніння, а підсудний
ОСОБА_4 і раніше вчиняв злочи­ни, суд визнає обтяжуючими їх відповідальність
обставинами.

Пом*якшуючих обставин суд не вбачає.

За наявності таких даних про особу підсудних, суд вважає, що їх виправлення
і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

По справі заявлені цивільні позови, зокрема, прокурором про стягнення
витрат за лікування потерпілого ОСОБА_3 в сумі 1673,14 гривень, потерпілим
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 930 гривень та потерпілим ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 30 тисяч гривень та моральної в сумі 10 тисяч гривень.

5

Суд вважає, що відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України позови піддягаються задоволенню, поскільки, дове­дено, що внаслідок злочинних дій підсудних потерпілим
були заподіяні матеріальні і моральні збитки, а держава поне­сла
витрати на лікування потерпілого від злочинних дій.

Тому, виходячи з обставин справ суд вважає, що позов прокурора та позов
потерпілого ОСОБА_3 підляга­ють задоволенню в повному обсязі. Що стосується
позову ОСОБА_1, то він підлягає частковому задоволенню, з слідуючих
підстав.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи, пошкодженням автомобіля
потерпілому заподіяні матеріа­льні збитки в сумі 19027, 48
гривень, а тому позов в частині матеріальних збитків може бути задоволений лише
на цю суму. Що стосується вимог в частині моральної
шкоди, то суд вважає заявлену суму явно завищеною, а тому вважає за необхідне
стягнути у відшкодування моральної шкоди 3 тисячі гривень.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудних, питання речових доказів
необхідно вирішити відповідно з вимогами ст. 81 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочинів
передба­чених ст.ст. 187 ч.4, 289 ч.3 КК України і призначити
покарання:

ОСОБА_4:

·
за ст. 187 ч.4 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 12 років, з конфіскацією всього на­лежного
йому майна;

·
за ст. 289 ч.3 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією всього на­лежного
йому майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання покарань, остаточно до відбування призначити -12 років 6 місяців
позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2:

·
за ст. 187 ч.4 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 10 років, з конфіскацією всього на­лежного
йому майна;

·
за ст. 289 ч.3 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього нале­жного
йому майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання покарань, остаточно до відбування призначити -10 років 6 місяців
позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу засудженим залишити ту ж - утримання
під вартою, рахуючи строк відбування з 06.02.2007 року, тобто з часу
затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в солідарному порядку:

·
на користь ОСОБА_3 - 930 гривень у
відшкодування матеріальної шкоди;

·
на користь ОСОБА_1 - 19027,48 гривень у відшкодування
матеріальної шкоди і три тисячі гривень у відшкодування моральної шкоди;

на користь держави в особі управління державного казначейства в Сумській
області для перерахуван­ня Сумській обласній клінічній лікарні рр 0001
в ГУДКУ у Сумській області, МФО
837013, код 23632949, код бюджетної класифікації
за доходами 24060300 «Інші надходження» - ви­трати за
лікування потерпілого ОСОБА_3 в сумі 1673,14 гривень.

6

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 320, 36 гривень з кожного судових витрат на користь держави за
проведення експертиз із зарахуванням на рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області код 25574892 рр
0389 МФО 837013 банк УДК в Сумській області.

Речові докази: ніж, молоток, джемпер, відрізок поліетелену, два пакети з мікроволокнами,
що зберігаються в камері схову речових доказів
Сумського РВ УМВС - знищити, а підголовник водійського сидіння, що зберігається
там же та автомашину «Заз-Део» д.н. НОМЕР_1, що
зберігається у ОСОБА_1 - передати йому.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через
Сумський районний суд про­тягом 15 діб з дня його
проголошення, а для засуджених, в той же строк з дня вручення копії вироку.