Справа № 521/7419/14-к
Номер провадження:1-кс/521/864/14

У Х В А Л А
22.05.2014 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування за № 0002467, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя

В С Т А Н О В И В:

З клопотання старшого прокурора вбачається, що прокуратурою району здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002467, внесеного до ЄРДР 24.03.2014 щодо шахрайського заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , після смерті її власника, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово зверталась до Малиновського районного суду м. Одеси щодо набуття прав на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ОСОБА_5 , стверджуючи, що вона нібито мешкала разом з спадкодавцем за вищевказаною адресою з 2001 року по 10 грудня 2007 року та є спадкоємцем 4 черги.
Однак цю квартиру за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.05.2013 року, визначено відумерлою спадщиною на користь територіальної громади м. Одеси.
Право власності на цю квартиру зареєстровано 16.07.2013 за територіальною громадою в особі Одеської міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.04.2014.
Під час допиту у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у 2007 році працювали в КУ «Територіальний центр соціального обслуговування Малиновського району м. Одеси» встановлено, що за життя ОСОБА_5 взято на облік та надомне обслуговування як одиноку особу похилого віку. На підставі наданих ОСОБА_5 документів та її особистої заяви з нею укладено договір від 12.09.2007 про соціальне обслуговування на дому.
Допитані у якості свідків мешканці сусідніх квартир у будинку по АДРЕСА_2 цієї ж парадної, де за життя проживала ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомили, що ОСОБА_5 останні роки життя мешкала самотньо.
Державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори м. Одеси ОСОБА_11 , яку також допитано в якості свідка у кримінальному провадженні повідомлено, що дії ОСОБА_4 направлені на незаконне заволодіння відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 та складається з квартири по АДРЕСА_2 .
Доводи ОСОБА_12 про спільне проживання з ОСОБА_5 у 2001 році також спростовуються тими обставинами, що у вказаний час вона мешкала разом з чоловіком та донькою, а також 29.08.2001 народила сина у КУ «Пологовий будинок №5», що підтверджується інформацією цієї установи від 10.04.2014 №216.
Крім того, директором загальноосвітньої школи №56 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради, листом від 04.04.2014 №115, надані копії документів особової справи учня цієї школи ОСОБА_13 , матір`ю якого згідно з свідоцтвом про народження від 11.09.2001 є ОСОБА_12 . Згідно з особистою заявою останньої від 16.04.2007, складеної на ім`я директора школи щодо зарахування на навчання її сина ОСОБА_13 , місцем її проживання є АДРЕСА_3 .
Відомості про проживання ОСОБА_12 у АДРЕСА_3 також підтверджуються відповідним записом про реєстрацію місця її проживання від 26.03.2007, який виконаний на стор. 13 паспорту громадянина України, виданого 17.08.1995 Центральним РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на її ім`я.
Згідно свідчень ОСОБА_14 , яка працює головним спеціалістом відділу інвентаризації та реєстрації управління формування та обліку комунальної власності Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, за дорученням ОСОБА_12 та її представника ОСОБА_15 у цій квартирі замінено замок у вхідних дверях, ця квартира надавалась у найм та у цей час в ній розпочато проведення ремонту. Їй та іншим представникам Департаменту Одеської міської ради з боку ОСОБА_15 не лише надходять погрози, а й здійснюється перешкоди у доступі до цієї квартири. Аналогічні свідчення надані ДІМ ОСОБА_16 , колишнім начальником відділу Департаменту комунальної власності ОСОБА_17 та підтверджуються службовою документацією Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.
Обставини щодо передачі ОСОБА_12 цієї кварири у найм третім особам, також підтверджується листом ТРК «Реноме» від 17.04.2014 №76/04-14ТР, згідно якого до цієї квартири на підставі публічного договору з ОСОБА_18 до 24.04.2010 надавались послуги кабельного телебачення.
Під час проведення обшуку 30.04.2014 у квартирі АДРЕСА_1 , вилучено додаткову угоду до публічного договору про надання телекомунікаційних послуг від 08.04.2014 №880435/14, укладеного з ОСОБА_19 та квитанцію про оплату послуг з встановлення обладнання у цій квартирі.
Представник ПрАТ «Фарлеп-інвест» ОСОБА_20 під час допиту повідомив, що ОСОБА_19 10.04.2014 під час підключення цієї квартири до мережі Інтернет зазначила, що цю квартиру їй подарував батько. Отже, ця квартира перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_19 та щодо цього майна існує не скасоване рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 у справі №1519/9416/2012, яке прийняте на користь ОСОБА_12 . Цим рішенням суду ОСОБА_12 визнано спадкоємцем 4 черги після смерті ОСОБА_5 .
За результатами розгляду заяви ОСОБА_12 , ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.12.2013 у справі №22-ц/785/8401/13, зупинено провадження з оскарження Одеською міською радою рішення суду від 12.07.2012 у справі №1519/9416/2012 (про встановлення факту проживання ОСОБА_12 з ОСОБА_5 однією сім?єю).
З метою недопущення незаконного набуття прав на цю квартиру АДРЕСА_1 , за оскаржуваним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 у справі № 1519/9416/2012, яке на цей час чинне, а також враховуючи, що ця квартира вже стала предметом злочинного посягання та може бути незаконно відчужена на користь третіх осіб, старший прокурор прокуратури Малиновського району м. Одеси просить накласти арешт на вищевказане майно.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора прокуратури необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття в судове засідання підозрюваного не перешкоджає розгляду клопотання слідчого.
Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Пунктом 1 частини 2 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони (серед інших): підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Однак, за смислом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного /обвинуваченого/ можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати певного його майна. Вказана норма Закону може стосуватися і майна яке не належить на праві власності підозрюваному /обвинуваченому/, але якщо воно підпадає під ознаки передбачені ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено необхідність арешту вказаного майна, з метою недопущення незаконно відчужена на користь третіх осіб предмету злочинного посягання.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування за № 0002467, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.
Заборонити розпоряджатись вказаним майном.
Копію ухвали надіслати прокурору.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1