справа
№1-77/08
Зборівський районний
суд Тернопільської області в складі
головуючого суду судді Снігурського В. В.
при секретарі Біловус С. В.
з участю: прокурора Юсипів Р. В.,
підсудного ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду справу про обвинувачення
ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, українця, громадянина України, освіта середня
- спеціальна, одружений, на утриманні малолітня дитина, не працює, раніше не
судимий,-
обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого
ч.2 ст.286 КК України, -
підсудний ОСОБА_1 21 жовтня 2007 року близько
21 год. 30 хв., керуючи, з дозволу власника, технічно - справним автомобілем
«ІНФОРМАЦІЯ_2», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2, рухаючись з міста Підгайці у
місто Теребовля по смузі свого напрямку руху прямої ділянки дороги та маючи об'єктивну можливість бачити підводу, яка рухалася
в попутному напрямку, на 48 км і 800 м автодороги Галич - Городок, в порушення
вимог п.п.1.5., 12.2., 12.3. Правил дорожнього руху України не вибрав у темну пору
доби такої швидкості руху, щоб зупинити транспортний засіб в межах видимості
дороги та не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до повної його
зупинки чи об'їзду перешкоди, в результаті чого допустив зіткнення з підводою,
що рухалася в попутному напрямку, якою керував потерпілий ОСОБА_3. Внаслідок
порушень вказаних Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1, який не повинен був
створювати небезпеку чи перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних збитків, допустив настання дорожньо -
транспортної пригоди, в результаті якої
потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку
судово - медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і які
були небезпечними для життя потерпілого в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1. свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав покази про те, що 21
жовтня 2007 року автомобілем «ІНФОРМАЦІЯ_2», він разом зі своєю дружиною
ОСОБА_4 та другом ОСОБА_2, якому належить автомобіль, рухався в м. Теребовлю з
м. Підгайці. Він, з дозволу власника машини, знаходився за кермом, його дружина
- збоку на місці пасажира, а ОСОБА_2. спав на задньому сидінні. Була темна пора
доби, дорога була мокрою, падав слабкий дощ, він рухався зі швидкістю 80 - 90
км/год. Біля с. Поплави в час близько 21 год. на зустріч йому рухався
автомобіль із увікненим дальнім світлом фар, які його осліпили, після чого він
почав скидати швидкість. В цей час підводи попереду себе він не бачив, а
побачив її лише за 8-10 м. Щоб не допустити удару він почав різко гальмувати і
вивернув кермо вправо, однак уникнути зіткнення не зміг. Після цього він вийшов
з автомобіля, підбіг до людей, що були на підводі і побачивши, що є
постраждалий, викликав медичну допомогу. Підсудний щиро розкаявся у вчиненому,
просить врахувати, що його дії не були умисними і збитки потерпілому він
Крім повного визнання вчиненого, вина ОСОБА_1. у
вчиненні інкримінованого злочину доводиться доказами,
зібраними в ході досудового слідства, які не досліджувалися під час судового
розгляду на підставі ст.299 КПК України, оскільки підсудний не
заперечував та не оспорював фактичних обставин справи. При цьому суд переконався, що
визнання фактичних обставин справи з боку підсудного
є добровільним та істинним і він розуміє
наслідки прийняття фактичних обставин справи як таких, що не потребують
дослідження в ході судового слідства.
Аналізуючи в сукупності
фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність вини
підсудного ОСОБА_1. у скоєнні інкримінованого йому злочину, оскільки своїми
діями він порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п.1.5., 12.2.,
12.3., 12.6.«г» Правил дорожнього руху
України ПДР України згідно яких дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та
інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати
життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; у темну пору доби
та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій
мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; у разі
виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний
виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до
зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду
перешкоди. Внаслідок неправильних дій підсудного та порушення вказаних
вимог Правил дорожнього руху України настали негативні наслідки: потерпілому
були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Підходячи до кваліфікації дій підсудного, суд
вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, тобто
порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою,
яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне
При призначенні виду покарання
підсудному ОСОБА_1. суд у відповідності
до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує
характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином і тому підсудному слід
призначити покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи особу підсудного, який раніше не судимий (а.с. 123); по місцю
проживання характеризується позитивно (а.с.123); на обліку у лікаря нарколога
та психіатра не перебуває (а.с.126); одружений, має на утриманні малолітню
дитину (а.с.125,127), щиро розкаявся у вчиненому та відшкодував потерпілому
близько 7-8 тис. грн. шкоди, суд вважає,
що його можливо і доцільно звільнити від відбування покарання, встановивши
іспитовий строк у відповідності зі ст.75 КК України та покласти певні
обмеження, передбачені ст.76 КК України. Санкцією ч.2 ст.286 КК України
передбачено також можливість позбавлення винної особи прав керування
автотранспортом, однак, враховуючи думку прокурора, суд вважає застосування
такого додаткового виду покарання недоцільним, оскільки підсудній є водієм з
трирічним стажем і знаходиться в пошуках роботи.
В порядку ст.28 КПК України заявлено цивільний позов
потерпілого ОСОБА_3 на суму 50 000 грн., а також цивільний позов ОСОБА_5 на
суму 50 000 грн. Позивачі неодноразово повідомлялися про час і місце судового
розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили. Тому, згідно з ч.1 ст.291 КПК України,
цивільні позови підлягають залишенню без розгляду, однак за потерпілим
залишається право заявляти позов в порядку цивільного судочинства.
наведеного, керуючись ст.ст. 322-325 КПК України,-
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на три роки і шість місяців без позбавлення права
керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк один рік і шість місяців.
Згідно ст.76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з
постійного місця проживання скасувати після вступу вироку в законну силу.
Цивільні позови залишити без розгляду.
Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області
на протязі 15 діб через Зборівський районний суд.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду В.
В. Снігурський