Справа № 527/945/15-к
провадження № 1-кп/527/68/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 року м..Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слюзівка Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня (професійно технічна), одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, 15 березня 2015 року, о 19.00 годині, в Сульській затоці акваторії Кременчуцького водосховища, що відноситься до ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Сулинський» та знаходиться у межах адміністративної території Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, порушуючи п.п. 3.1, 3.15, 4.13.3 Правил любительського і спортивного рибальства, за допомогою гумового човна з двома веслами, виставив заборонені знаряддя лову три риболовні сітки розмірами:
перша - довжиною 30 м, висотою 1,5 м, з вічком сіткового полотна 50х50 мм;
друга - довжиною 30 м, висотою 1,5 м, з вічком сіткового полотна 60х60 мм;
третя - довжиною 40 м, висотою 1,5 м, з вічком сіткового полотна 60х60 мм.
В подальшому 16.03.2015 року близько 22.00 години за допомогою цих сіток незаконно виловив рибу: лящ в кількості 13 шт. вартістю 301 грн. за екземпляр, карась сріблястий 7 шт. вартістю 30 грн. за екземпляр, сазан 1 шт., вартістю 602 грн. , плоскирку 21 шт. вартістю 141 грн. за екземпляр, загальною вагою 34,8 кг.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 була заподіяна істотна шкода водним ресурсам загальнодержавного значення, яка, відповідно до такс Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд України», встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541, склала 7686 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом з заподіянням істотної шкоди, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000100, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 3 квітня 2015 року в м. Кременчуку укладена угода про визнання винуватості.
За умовами цієї угоди ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Крім цього, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 за ч.1 ст.249 КК України буде призначене покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.
Угода підписана сторонами.
Вирішуючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Він цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснено. Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор, захисник вважають за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд переконався, що умови угоди від 3 квітня 2015 року про визнання винуватості, укладеної в м. Кременчуці між прокурором прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним на той час ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.249 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
В кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь держави збитків у розмірі 1186 грн. до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Прокурор ОСОБА_3 в засіданні прохав залишити його без розгляду, мотивуючи тим, що збитки ОСОБА_5 погашені повністю . Відповідні докази надані захисником ОСОБА_4 .
Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену в м. Кременчуці 3 квітня 2015 року між прокурором прокуратури Полтавської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 - затвердити.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень) з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.
Цивільний позов прокурора в інтересах Бугаївської сільської ради про стягнення з ОСОБА_5 1186 грн. у відшкодування збитків залишити без розгляду.
Речові докази: три рибальські сітки розміром: довжиною 30 м, висотою 1,5 м, з вічком сіткового полотна 50х50 мм; довжиною 30 м, висотою 1,5 м, з вічком сіткового полотна 60х60 мм; довжиною 40 м, висотою 1,5 м, з вічком сіткового полотна 60х60 мм, гумовий човен та два дерев`яні весла, які зберігаються в камері речових доказів ЛП в річковому порту м. Кременчука (вул. 40 років Жовтня, 15/50 м. Кременчук Полтавської області) - знищити після набрання вироком законної сили; кошти, отримані від реалізації незаконно виловленої риби - передати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1