Єдиний унікальний номер 725/5726/14-к
Номер провадження 1-кп/725/232/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000074 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Топорівка, Новоселицького району Чернівецької області, із середньою освітою, розлученого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.402 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 в серпні 2014 року вчинив непокору, тобто відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем мобілізованим на особливий період, і проходячи військову службу на посаді головного сержанта взводу військової частини НОМЕР_2 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні «старший сержант», у порушення вимог ст.ст.11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 №73 від 13 серпня 2014 року він зобов`язаний вибути за межі Чернівецької області до нового місця служби (військової частини НОМЕР_3 ), а також будучи повідомленим про відповідальність за відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, умисно не виконав зазначений вище наказ та, у подальшому, без поважних причин до нового місця служби не вибув, чим вчинив непокору інше умисне невиконання наказу, тобто злочин, передбачений ст.402 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, обвинувачений пояснив, що 08 квітня 2014 року він був призваний на військову службу по мобілізації. З травня по липень 2014 року брав участь у проведенні антитерористичної операції. Після повернення додому, виникли сімейні обставини, за яких він не мав можливості повернутися на схід України та продовжити участь в антитерористичній операції. Окрім цього, вважав, що на схід він повернеться у складі того ж батальйону з тими ж військовослужбовцями, з яким пройшов бойове злагодження. Втім, як йому стало відомо, його включили до складу іншого батальйону. Просив його суворо не карати.

Окрім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні непокори, його вина повністю доведена наступними дослідженими та проаналізованими судом доказами, зокрема:

· показами свідка ОСОБА_6 заступника начальника відділу по роботі з особовим складом, який суду пояснив, що 13 серпня 2014 року командиром військової частини НОМЕР_1 був доведений до особового складу наказ №73 про вибуття до нового місця служби. Під час доведення наказу солдати обурювалися, висловлювали своє незадоволення та виходили зі строю. По факту невиконання військовослужбовцями наказу було проведено службове розслідування;
· показами свідка ОСОБА_7 заступника командира військової частини НОМЕР_1 , який суду підтвердив, що під час оголошення 13 серпня 2014 року командиром військової частини НОМЕР_1 наказу №73 про переведення особового складу в розташування військової частини в АДРЕСА_2 , солдати відмовлялися виконати наказ;
· показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_4 проходив військову службу та брав участь у проведенні антитерористичної операції. Йому відомо про те, що 13 серпня 2014 року до особового складу військової частини був доведений наказ командира про переведення в АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 відмовлявся виконувати наказ, оскільки не погоджувався з ним;
· показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які суду пояснили, що разом з ОСОБА_4 проходили військову службу. Їм відомо, що ОСОБА_4 відмовився виконати наказ командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку із сімейними обставинами.
Окрім цього, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю доведена наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

· повідомленням про вчинення військовослужбовцями кримінального правопорушення від 18 серпня 2014 року, з якого вбачається, що під час оголошення командиром військової частини наказу №73 від 13 серпня 2014 року, особовий скла військової частини відмовлявся слухати наказ та заявляли, що не будуть його виконувати;
· а.с.11-12;
· копією телеграми, де міститься доповідь про факт невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2014 року №73 військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ,

· АДРЕСА_3 ;
· витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №73 від 13.08.2014 року
· а.с.16-58;
· протоколом огляду від 26.08.2014 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є книга обліку амбулаторних хворих в медичному пункті військової частини НОМЕР_2 . Метою огляду є встановлення місцезнаходження військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у дні, коли майор ОСОБА_11 доводив до особового складу наказ №37. Оглядом було встановлено, що ОСОБА_4 в день оголошення наказу до медичної частини не звертався;
· а.с.140-149;
· протоколом огляду від 22.08.2014 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є витяги з наказів командира (по стройовій частині) щодо призначення військовослужбовців у добові наряди. Метою огляду є встановлення місцезнаходження військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у дні, коли майор ОСОБА_11 доводив до особового складу наказ №37. Оглядом було встановлено, що ОСОБА_4 в день оголошення наказу у добовому наряді не знаходився;
· а.с.150-156;
· витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №70 від 09.04.2014 року, згідно якого ОСОБА_4 призвано Чернівецьким МВК 09.04.2014 року.
· а.с.164.
Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України повністю доведена.

Суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.402 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив непокору тобто інше умисне невиконання наказу.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що він відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що по місцю проживання та служби він характеризується позитивно, брав участь у проведенні антитерористичної операції, за що нагороджений нагрудним знаком «За зразкову службу», має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд на підставі ст.66 КК України визнає те, що вину у вчиненні злочину він визнав, у вчиненому щиро кається, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, особу винного, наявність зазначених вище кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе і доцільне застосувати відносно нього ст.69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.402 КК України, а саме до штрафу.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України і за його вчинення із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2040 (дві тисячі сорок) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_12