Справа
№1-10/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2007 року
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді
Мурашко І.А.,

при секретарі -
Вовк К.В., Шемець Т.Ю.,

з участю прокурора -
Домашенко С.О.,

потерпілих - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника потерпілого,
цивільного позивача - ОСОБА_3,

представника потерпілих та
цивільного позивача - ОСОБА_4,

адвоката - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Купчичі Сосницького району
Чернігівської області, українця, громадянство України, освіта середня,
одружений, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, не
судимого, мешкає: АДРЕСА_1,

у скоєнні злочинів,
передбачених ч.2 ст.162, ч.1 ст.122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6, 08.05.2005 року , приблизно о 20.30, перебуваючи у загальному
коридорі під'їзду між квартирами №39 та №40 будинку АДРЕСА_2, штовхнув у груди
ОСОБА_1 та без дозволу зайшов до
квартири №40 будинку АДРЕСА_2, де у коридорі вказаної квартири, у ході
суперечки, що виникла на ґрунті раптово виниклого конфлікту, умисно штовхнув
ОСОБА_1 на підлогу, від чого остання, при падінні вдарилась головою об підлогу,
після чого схвативши потерпілу за руки та плечі умисно штовхнув її на косяк
дверей кладової у коридорі квартири , в результаті чого спричинив потерпілій
ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми ,
струсу головного мозку , забою м'яких тканин голови, синців та саден верхніх
кінцівок, перелому дистального відділу крижу, які віднесені до категорії
середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

У той же день та час, в тому ж місці, ОСОБА_6, у ході суперечки, що виникла
на ґрунті особистих неприязних відносин, тримаючи рукою за шию малолітнього
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, декілька разів вдарив його о стіну головою та тулубом ,
чим спричинив потерпілому тілесні
ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми , струсу головного
мозку, забою м'яких тканин голови, закритої травми шийного відділу хребта з
драбинчастою нестабільністю, в сегментах С4-С5, які віднесені до категорії
середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у пред'явленому
йому обвинуваченні по ч.2 ст.162, ч.1 ст.122 КК
України не визнав та показав, що він, 08.05.2005 року, разом з сестрою
ОСОБА_7 та її дочкою, з метою подивитись кота,
прийшов за адресою: АДРЕСА_2, до квартири, яка була на першому поверсі.
Від леснічної площадки квартира була відгороджена дверима, які були зачинені.
Двері їм відчинила ОСОБА_1, якій вони сказали, що прийшли з приводу кота.
Потерпілий ОСОБА_2 сидів на тумбочці у коридорі. Двері квартири були відчинені,
відчинялись усередину квартири, і знаходились напроти дверей коридору. ОСОБА_1
їх образила, розмова у них не вийшла. Він у квартирі побачив свідка ОСОБА_8 У
цей час, з квартири у тамбур, вийшов кіт. Він зробив спробу узяти кота, для
чого зайшов у тамбур. Коли він та ОСОБА_1 одночасно узяли кота, то він його
відпустив, після чого ОСОБА_1 кинула кота у коридор квартири. Він почув, як
заплакала племінниця та захлопнулись двері тамбуру, після чого він залишився у
тамбурі з ОСОБА_1 Він намагався умовити ОСОБА_1, але розмова не вийшла, і він
почав виходити з тамбуру. У тамбурі, при зачинених дверях, знаходився не більше
хвилини. Він вийшов з тамбуру, при цьому сестра та племінниця спустились по
сходах, і вони вийшли з під'їзду. Потім вони пішли до дільничного інспектора
міліції, якому сказали, що у них виник конфлікт зі-за кота. ОСОБА_9 ходив до
квартири ОСОБА_1, а коли повернувся, то пояснив їм, що люди сказали, що це їх
кіт, і претензій до них не мають. З собою він приніс якісь папери, але він їх
не читав. Вважає, що цих документів у
справі нема. ОСОБА_9 отримав він них пояснення, після чого вони пішли додому.
До квартири потерпілих він не заходив. Тілесних ушкоджень їм не наносив. У
поясненнях дільничному вказав коридор квартири, маючи на увазі тамбур. Свої пояснення
він не читав, так як не придав цьому значення. Факт тілесних ушкоджень у
потерпілих він не заперечує, але звідки вони з'явились не знає. Він ніякого
відношення до тілесних ушкоджень у потерпілих не має. З судово-медичними
експертизами потерпілих не згоден щодо наявності самих тілесних ушкоджень у
потерпілих.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 показала, що 08.05.2005
року, після дзвінка у квартиру, ОСОБА_2 пішов відчиняти двері, а вона пішла за
ним. У тамбурі стояли ОСОБА_6, який сказав, щоб вони винесли кота, жінка та
дівчина. Вона стояла у тамбурі перед дверима у квартиру. ОСОБА_6 штовхнув її
рукою у груди, від чого вона спиною відчинила двері та по інерції
"влетіла" у квартиру. ОСОБА_6
заскочив за нею у коридор квартири, а вона ногою стукнула по дверях, які
зачинились. Жінка та дівчина залишились стояти у тамбурі. ОСОБА_6 вимагав
віддати кота, заглядав по кімнатах, а перед кухнею стояла вона, і ОСОБА_6 узяв
її за плечі та “кинув” у бік вхідних дверей. Вона впала додолу, і сильно вдарилась
головою. Потім вона, коли лежала на полу, побачила, як у коридорі були ОСОБА_2,
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 тримали кішку за верхню частину тулубу, а
ОСОБА_6 за задні лапи. Правою рукою ОСОБА_6 тримав кішку, а лівою схватив
ОСОБА_2 за верхню частину грудей та шию, припідняв та декілька разів стукнув о
стіну коридору. Вона встала та кинулась на ОСОБА_6 ззаду, після чого він
відпустив ОСОБА_2 та кішку. Вони почали боротись, вона крикнула ОСОБА_2, щоб
той викликав міліцію. ОСОБА_2 телефонував до міліції, і коли ОСОБА_6 почув, що
викликають міліцію, то відштовхнув ОСОБА_8 та побіг до дверей. Вона побігла за
ним, а він узяв її за плечі та два-три рази вдарив її головою о косяк дверей
кладової. Потім він її штовхнув і вона впала у кладову, вдарилась головою, а
ОСОБА_6 впав на неї, так як вона його тримала за куртку. ОСОБА_8 намагався у
цей час відтягнути ОСОБА_6 від неї. ОСОБА_7 стукала у цей час у двері та
кричала, щоб їх відчинили. ОСОБА_6 відштовхнув ОСОБА_8, відчинив замок та
вискочив з квартири у тамбур, і вони у трьох побігли на вулицю. Вона вибігла за
ними, а вони побігли у бік опорного пункту. Вона повернулась, і потім приїхав
наряд міліції. Після цього прийшов ОСОБА_9, запропонував написати заяву, у якій
вона написала, що невідомий чоловік увірвався у квартиру, побив її, сина та
онука, намагався забрати кішку. Коли вони їхала з ОСОБА_2 до його бабусі, то
йому у автобусі стало погано, у нього була нудота та боліла голова. Потім
ОСОБА_2 возили у обласну лікарню, де його оглянув нейрохірург, зробив
енцефалограму та поставив діагноз: черепно-мозкова травма, струс головного
мозку. Вона поїхала додому, а вночі їй стало погано, і 09.05.2005 року вона
приїхала у другу міську лікарню, де їй зробили знімки плеча та голови,
запропонувавши госпіталізацію. Вона за сімейними обставинами відмовилась, і
10.05.2005 року звернулась до невропатолога за місцем проживання у третій
поліклініці, і там же до судово-медичної експертизи. Потім зробила знімок, за
яким у неї був перелом спини. ОСОБА_9 продиктував їй заяву, а крім того
пояснення йому вона давала у шоковому стані. У своїй заяві вона нічого не
вказала про ОСОБА_2, бо була у стані афекту. Її пояснення від 09.05.2005 року,
з її слів писав дільничний, і вона на той час вважала, що достатньо тих
свідчень, які вона надала. На час дачі пояснень у неї домінувала головна біль,
а тому вона нічого не вказала про спину. Спина на той час у неї боліла, але
дільничному про це сказати їй було соромно. 09.05.2005 року лікарю вона
розповіла про біль у спині та показувала це місце. У її медичних документах
перший запис щодо тілесних ушкоджень, заподіяних 08.05.2005 року, був зроблений
08.05.2005 року, а через день про ці тілесні ушкодження був зроблений запис у
стаціонарі лікарні. Між 10 та 16 травня вона зверталась до травматолога, а на
друге обстеження надавала знімок хребта. Її медичні документи та ОСОБА_2,
використовувались при проведенні експертиз. ОСОБА_2 не запрошував ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та її дочку зайти у квартиру, а вона навпаки пропонували їм піти.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що восьмого
травня, приблизно о 20.00, знаходився дома разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 Після
дзвінка у двері, він пішов відчиняти двері та побачив у тамбурі ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та її дочку. Вони стояли перед вхідними дверима квартири, які
відчиняється усередину квартири. За ним відразу вийшла ОСОБА_1 та залишилась
розмовляти, а він пішов у кімнату. Вони розмовляли приблизно п'ять хвилин, а
потім він почув, що щось впало. Після цього у кімнату заглянув ОСОБА_6, а потім
пішов до дитячої кімнати, кухні. Він пішов за ОСОБА_6, який на кухні узяв кішку
та почав рухатись до вхідних дверей квартири. У цей час двері квартири були
зачинені, а ОСОБА_1 лежала головою до вхідних дверей. ОСОБА_7 та її дочку він
не бачив. Біля дитячої кімнати, у коридорі, він почав забирати у ОСОБА_6 кішку.
Потім вийшов його вітчим, та почав допомагати забирати у ОСОБА_6 кішку, після
чого ОСОБА_6 одну руку від кішки відпустив, узяв його під щелепу та вдарив його
головою о стінку. Скільки він вдарив не пам'ятає, оскільки знепритомнів. Далі
він подій не пам'ятає, тільки пригадує, що приїхала міліція, працівники якої
викликали дільничного. Після того, що сталося, ОСОБА_1 та його тітка возили
його у обласну лікарню, де оглядали його голову. Чи складались якісь при цьому
документи не пам'ятає. Чому раніше казав тільки про свої тілесні ушкодження
пояснити не може. Не пам'ятає, чи казав він лікарю при огляді, що у нього була
блювота, та чи була вона у нього фактично, не пам'ятає. У міліцію телефонував
він, коли ОСОБА_6 знаходився у квартирі. Як ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження
ОСОБА_1 він не бачив, але бачив, як вона лежала, і на даний час не пам'ятає, чи
вставала ОСОБА_1Як пішов ОСОБА_6 він не бачив. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та її дочку він
зайти у квартиру не запрошував, і не чув , щоб це говорила ОСОБА_1

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_7, яка є сестрою
ОСОБА_6, показала, що на початку травня 2005 року у них пропав кіт. Вона
попросила сходити ОСОБА_6 разом з нею за адресою: АДРЕСА_2. Двері їм відчинила
ОСОБА_1, яка на роз'яснення мети подивитись кота, їх образила. Вона бачила
потерпілого ОСОБА_2 у квартирі за ОСОБА_1 Потім у тамбур вийшов кіт, і ОСОБА_6
переступив через поріг тамбуру та нагнувся, щоб узяти кота. ОСОБА_1 також
нагнулась, щоб узяти кота, і казала, що кота не віддасть. Її дочка у цей час
заплакала, і вони спустились у низ по сходах. Чи були відчинені двері тамбуру,
коли вони спускались у низ, не пам'ятає, але вона чула хлопок. ОСОБА_6
спустився за ними за хвилину, або менше. Потім вони пійшли до дільничного
інспектора міліції, де ОСОБА_9 сказав, що сходить на квартиру, бо туди вже
викликали міліцію. Коли ОСОБА_9 повернувся, то сказав, що скарг з їх боку не
надходило, що вони написали заяву, і щоб вони також написали заяву. Вона
написала заяву, що у них забрали кота, що ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не наносив. ОСОБА_6 у квартиру
не заходив, і не міг нанести тілесних ушкоджень, так як через хвилину
повернувся. Вона знала, коли повернувся ОСОБА_9, що ОСОБА_1 написала заяву, і
що там було написано, що претензій вони ні до кого не мають, і що тілесних
ушкоджень ніхто нікому не наносив.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_10, показала, що на
початку травня 2005 року, у них пропав кіт. Її матір та вона попросили ОСОБА_6
сходити разом з ними впевнитись чи живий кіт. ОСОБА_6 подзвонив у двері, і
двері їм відчинила ОСОБА_1 Матір та ОСОБА_6 пояснили мету їх приходу, на що
ОСОБА_1 сказала, що кота не віддасть. У ході розмови у тамбур вийшов кіт.
ОСОБА_6 зайшов у тамбур, і хотів узяти кота на руки, але і ОСОБА_1 також
нагнулась, щоб забрати кота. Вона впізнала кота та образилась, після чого вона
та матір спустились у низ по сходах, але з під'їзду вони не виходили. Вона
стояла обличчям до дверей тамбура та бачила ОСОБА_6, і не пройшло хвилини, як
він спустився до них. Потім вони пійшли до опорного пункту міліції, де матір та
ОСОБА_6 написали заяву про пропажу кота. Потерпілого ОСОБА_2 вона бачила у
квартирі. У квартиру ОСОБА_6 не заходив, ударів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не наносив.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_11, якій ОСОБА_2 є
хрещеником, показала, що дату подій не
пам'ятає, але це було перед днем народження ОСОБА_2 Їй було відомо, що вони
змінили адресу. Вона зайшла, по якій адресі не пам'ятає, у під'їзд, і почула шум
та крики на першому поверсі. Двері у тамбур були трохи відчинені, і там були
двоє: жінка та дівчина. Вона піднялась вище, подзвонила у квартиру, але їй там
сказали, що ОСОБА_2 там не живе, після чого вона робила спробу зателефонувати,
але у неї не вийшло. У цей час шум продовжувався. Вона почала йти у низ по
сходах, і коли була між першим та другим поверхом, то бачила, як вибігла жінка
та дівчина. Вона ще постояла, а коли стала виходити з під'їзду, то вибігла
ОСОБА_1, яка вела себе неадекватно. Вона сіла у машину та поїхала, а наступного
дня ОСОБА_12 їй повідомила що із-за кота побили ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Після цього
ОСОБА_2 лежав у лікарні, і вона ходила до нього. До цих подій вона до ОСОБА_12
не ходила. У протоколі її допиту(т.1 а.с.66) не правильно записано, що за
жінкою та дівчиною вибіг чоловік. Вона казала слідчому, що чоловік мабуть
вибіг, а потім вона на це у протоколі не звернула уваги.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, який є сином
ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2, показав, що 08.05.2005 року, коли вони знімали
квартиру по АДРЕСА_2, дома разом з ним були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Він спав у
кімнаті, і дзвінка у двері не чув. Прокинувся він від грохоту, глухого удару у
стороні коридору. Він вискочив у коридор, і ліворуч побачив, що лежить його
мати головою до дверей, а праворуч син зчепився з ОСОБА_6, який однією рукою
тримав кішку, а другою робив спроби відмахнутись від ОСОБА_2, який робив спробу
забрати кішку. Він підскочив до них, пробував забрати кішку, а їх розняти.
ОСОБА_6 схватив ОСОБА_2, припідняв його і пару разів стукнув о стінку, після
чого його син сповз по стінці, бо ОСОБА_6 відпустив сина. Він з ОСОБА_6
штовхався, коли відтягував його від сина, а коли ОСОБА_6 його штовхнув, то він
завалився на тумбочку. У цей час ОСОБА_1 крикнула, щоб ОСОБА_2 викликав
міліцію. Після того, як ОСОБА_6 почув це, то штовхнув його та спробував
вискочити з квартири, але між ним та
дверима опинилась матір. Вона не давала йому відчинити двері, після чого
ОСОБА_6 схватив матір та намагався, щоб звільнити собі двері, заштовхати
ОСОБА_1 у кладову, і вони впали у двох у кладову, мати знизу спиною, а ОСОБА_6
зверху. Він схватив ОСОБА_6, спробував відтягнути його, але він його штовхнув
та вискочив з квартири. Потім приїжджали працівники міліції, які сказали викликати
дільничного. ОСОБА_1 написала якусь заяву дільничному. Потім матір розповідала,
що ОСОБА_2 пішов відчиняти двері, і коли вона вийшла, то побачила чоловіка,
жінку та дівчину. Чоловік проник у квартиру, але матір встигла зачинити за ним
двері. Чоловік бігав по квартирі та
шукав кота, штовхнув матір, від чого вона впала і він прокинувся. Син
йому розповів теж саме. Йому дружина казала, що возили сина у обласну лікарню,
що у нього струс головного мозку. Після подій син скаржився, що болить голова,
лягав, гуляти не ходив. Йому відомо, що дружина водила сина по медичних
закладах. Після цих подій ОСОБА_1 йому казала, що болить криж, ходила робити
знімок, і у неї була тріщина. Після подій, наступного дня, у нього на плечі був
синець та садно на спині, які, як він думає, могли з'явитись, коли вони з
ОСОБА_6 штовхали один одного.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_9, який 08.05.2005
року працював дільничним інспектором міліції, показав, що дату подій не
пам'ятає. Він перебував на пункті міліції, і до нього прийшов ОСОБА_6 з
сестрою. Він вийшов на виклик по АДРЕСА_2, у квартиру на першому поверсі.
Потерпіла ОСОБА_1 йому пояснила, що у них з ОСОБА_6 із-за кота виник конфлікт.
ОСОБА_1 була схвильована, написала заяву у той же, або наступний день, що вона
отримала тілесні ушкодження, і причинив їх ОСОБА_6 Детально, про обставини
заподіяння ушкоджень, які казала йому ОСОБА_1, не пам'ятає, але наскільки
пам'ятає, щось було пов'язане з купчиком. Коли він повернувся до пункту
міліції, то ОСОБА_6 розповів йому про обставини їх приходу до ОСОБА_1 Не
пам'ятає, чи казала ОСОБА_1, що вона запрошувала ОСОБА_6 до квартири. Наскільки
пам'ятає, інцидент був і у тамбурі, і у коридорі квартири, але у якій
послідовності, сказати не може. ОСОБА_1 казала йому, що заподіяно тілесні
ушкодження і іншим членам родини, але коли вона це казала, не пам'ятає.
Пояснення(т.1 а.с.14) він записував зі слів ОСОБА_6, який читав пояснення, і
зауважень та доповнень не було, а якщо б були, то їх би внесли. Заяву та
пояснення ОСОБА_1 приймав він. Після заяви підсудного, що він пояснення не
читав, і їх йому не зачитували, свідок ОСОБА_9, вказав, що пояснення він
зачитує, або громадянин читає особисто. Зі змістом пояснень тоді ОСОБА_6
погодився.

Допитана в якості свідка у ході досудового слідства ОСОБА_13(т.1 а.с.254),
показання якої були дослідженні у судовому засіданні, показала , що приймала
участь у якості пойнятої при відтворенні обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_6 25.09.2006 року та розповіла про обставини проведення вказаної слідчої
дії.

Допитаний в якості свідка у ході досудового слідства ОСОБА_14(т.1 а.с.252),
показання якого були дослідженні у судовому засіданні, надав показання
аналогічні показанням свідка ОСОБА_13

Допитаний в якості свідка у ході досудового слідства ОСОБА_15(т.1 а.с.253),
показання якого були дослідженні у судовому засіданні, розповів про обставини
проведення відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_6 25.09.2006
року.

Допитана в якості свідка у ході досудового слідства ОСОБА_16(т.1 а.с.230),
показання якої були дослідженні у судовому засіданні, повідомила про обставини
передачі нею кота рідній сестрі ОСОБА_6

Допитана в якості свідка у ході досудового слідства ОСОБА_17(т.2 а.с.129),
показання якої були дослідженні у судовому засіданні, повідомила про обставини
передачі своєї квартири для проживання
сім'ї ОСОБА_3

Згідно пояснення ОСОБА_7 від 08.05.2005 року(т.1 а.с.13), оголошеного у
судовому засіданні, остання пояснила, що брат зайшов у квартиру і узяв на руки
кота, вони захлопнули за ним двері, і вона залишилась на вулиці.

У поясненні ОСОБА_6(т.1 а.с.14), яке було оголошено у судовому засіданні,
останній пояснив, що коли кіт зайшов у коридор квартири, він зайшов у квартиру
та узяв кота на руки. Хазяїни відразу захлопнули двері, і він опинився у
квартирі, а сестра на леснічній площадці.

У заяві від 08.05.2005 року(т.1 а.с.16) ОСОБА_1, яка була оголошена у
судовому засіданні, остання вказала, що невідомий чоловік увірвався у квартиру,
побив її та сина.

У своєму поясненні від 08.05.2005 року(т.1 а.с.17), яке було оголошено у
судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснила, що чоловік, якого вона намагалась не
пустити у квартиру, увірвався у квартиру, став бити її головою о стіну та
двері, бив її сина, декілька разів хлопчика відштовхнув та стукнув головою о
стіну.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2187 від 28.09.2005
року , оголошеного у судовому засіданні,
у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: садн правої руки та спини,
які могли утворитись 08.05.2005 року від дії тупих предметів і відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень. Найбільш ймовірно, що дані тілесні
ушкодження виникли від ударів руками з боку сторонніх осіб і малоймовірно при
падінні, а також власноруч(т.1 а.с.40-41).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2188 від 25.09.2005 року , оголошеного у судовому засіданні, у ОСОБА_1
маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забою м'яких тканин голови, синців та саден верхніх кінцівок,
перелому дистального відділу крижу, які могли утворитись 08.05.2005 року від
дії тупих предметів і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за
ознакою тривалого розладу здоров'я. Тілесні ушкодження могли виникнути при
обставинах, що вказані у постанові. Найбільш ймовірно, що забої м'яких тканин
голови та синців верхніх кінцівок могли виникнути від ударів кулаками та
ногами, а перелом дистального відділу крижу при падінні з прискоренням(т.1
а.с.46-48).

У висновку судово-медичної експертизи №2096 від 21.09.2005 року,
оголошеного у судовому засіданні, зазначено, що у ОСОБА_2 маються тілесні
ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного
мозку, які могли утворитись 08.05.2005 року від дії тупих предметів і
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. Тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, що вказані
у постанові. Малоймовірно, що вищевказані тілесні ушкодження потерпілий міг
заподіяти собі сам(т.1 а.с.54-55).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №45 від 10.02.2006
року, та згідно постанови про призначення вказаної експертизи, комісії
експертів для дослідження було надано висновки експерта, рентгенівські знімки,
медичні картки та історії хвороби ОСОБА_2(т.1 а.с.94,96-101), і у ОСОБА_2 мали
місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, забою м'яких тканин голови, закритої травми шийного відділу
хребта з драбинчастою нестабільністю, в сегментах С4-С5, які могли виникнути
08.05.2005 року від дії тупих предметів, за обставин, вказаних у постанові і носять характер пошкоджень середнього
ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Вищевказані тілесні
ушкодження не могли утворитися як при самопадінні, так і при падінні з
прискоренням, не могли виникнути від дії власноруч.

У ході проведення очних ставок між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8,
протоколи яких були досліджені у судовому засіданні(т.1 а.с.68-72), ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_8 настоювали на своїх показаннях щодо проникнення ОСОБА_6 у їх
житло та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У ході відтворення обстановки і обставин події(т.1 а.с.248-249), протокол
про що та відеозапис були досліджені у судовому засіданні, ОСОБА_6 фактично
підтвердив свої показання щодо заперечення проникнення у житло та нанесення
тілесних ушкоджень.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та
показання підсудного ОСОБА_6, наведені ним на свій захист, доводи захисника
щодо недоведеності обвинувачення ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що
обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_6, знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до
висновку, що показання підсудного у судовому засіданні про те, що він не
заходив у квартиру та не наносив тілесних ушкоджень потерпілим, є непослідовними, так як відрізняються від
його початкових пояснень, та неправдивими, на підставі яких, підсудний робить
спробу уникнути відповідальності, за злочини , які йому інкриміновані.
Показання ОСОБА_6 спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
свідка ОСОБА_8, які є послідовними, як при дачі пояснень працівнику органу
дізнання, органам досудового слідства, так і неодноразово у судовому засіданні(т.1 а.с.183-213,т.2 а.с.30-69),
висновками судово-медичних експертиз щодо наявності у потерпілих тілесних
ушкоджень, при цьому ці показання узгоджуються, як між собою, так і з
висновками судово-медичних експертиз, які є об'єктивними даними. При цьому,
посилання захисника підсудного на розбіжності у показання потерпілих, даних
ними у різний час, у зв'язку з чим їх не можливо вважати об'єктивними, суд
вважає безпідставними, так як ці розбіжності не є суттєвими, при цьому суд
враховує вік потерпілого ОСОБА_2, час, який пройшов після цих подій, а також
те, що потерпілі про основні обставини по справі вказують послідовно. Щодо
посилання підсудного та його захисника на незаконність висновків
судово-медичних експертиз, то суд враховує, що судово-медичними експертами
досліджувались медичні документи потерпілих, довідки травмпункту, рентгенівські
знімки та інші медичні дані, як при судово-медичних дослідженнях(т.1
а.с.28-29,30-31), так і при проведенні експертиз, а тому такі посилання є
необґрунтованими, і до уваги судом не приймаються. Крім того, обвинувачення
ОСОБА_6 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 щодо написання заяви та
пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_6, та повідомлення про обставини подій ОСОБА_1
Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10, як докази спростування обвинувачення
ОСОБА_6, враховуючи, що ці показання суперечать об'єктивним даним щодо
отримання тілесних ушкоджень потерпілими, та родинні зв'язки з підсудним, судом
до уваги не приймаються. Показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_15,
ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, не спростовують обвинувачення, і не підтверджують
його. Аналогічно, відтворення обстановки та обставин події не є доказом, як
вини підсудного ОСОБА_6, так і спростування обвинувачення, оскільки у ході
відтворення ОСОБА_6 тільки фактично підтверджує свої показання , які він надав
слідчому.

Таким чином, дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.162 КК України,
як незаконне проникнення до житла особи, поєднане із застосуванням насильства,
та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.162 , ч.1
ст.122 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи,
що підсудним нанесено тілесні ушкодження двом потерпілим, один з яких був
малолітнім, наслідки , що настали від злочинів, думку представників потерпілих
щодо реального призначення покарання підсудному у вигляді позбавлення волі, особу
винного - його вік , сімейний стан, освіту , стан здоров'я, формально позитивну
характеристику за місцем проживання та за місцем попередньої роботи, що раніше
підсудний до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, які пом'якшують покарання підсудному, у судовому засіданні не
встановлено, а обставинами, які обтяжують покарання, суд вважає вчинення
злочину повторно та вчинення злочину щодо малолітнього.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій статей, якими
передбачено відповідальність за вчинені підсудним злочини, що є необхідним і
достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів, та про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його
від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У
зв'язку зі звільненням ОСОБА_6 від відбування
покарання з випробуванням покласти на нього обов'язки, передбачені ст.76 КК
України.

Враховуючи, що цивільними позивачами подано заяви про
залишення їх позовів без розгляду, суд приходить до висновку, що позови ОСОБА_1
та ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.162, ч.1 ст.122 КК України
і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.162 КК України - у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.122 КК України - у вигляді двох років
позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного
судом покарання з випробуванням, якщо
він протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтись для реєстрації у органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити без
змін - підписку про невиїзд.

Цивільні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - залишити без
розгляду.

На вирок може бути
подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

Головуючий : І.А.Мурашко