Справа № 570/2451/15-к
номер провадження 1-кп/570/133/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2015 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000065 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ординці Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, є військовозобов`язаним, курсанта з підготовки військовослужбовців за призивом під час мобілізації на особливий період 2-го навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 . рядового, який є не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 06 лютого 2015 року на військову службу в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11,16, 28,30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно 5 березня 2015 року з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 (233-ій Рівненський загальновійськовий полігон) і до 15 квітня 2015 року обов`язки військової служби не виконував, а перебував за місцем свого проживання в с. Ординці Теофіпольського району Хмельницької області.
Після цього 15 квітня 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 78, ОСОБА_4 було переведено до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Однак близько 15 години 2015 року ОСОБА_4 знову самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , до військової частини НОМЕР_2 не з`явився, а відправився за місцем свого проживання.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у двох епізодах самовільного залишення ним військової частини, вчиненому в умовах особливого періоду визнав повністю і суду показав, що 5 березня 2015 року з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 (233-ій Рівненський загальновійськовий полігон) і до 15 квітня 2015 року обов`язки військової служби не виконував, а перебував за місцем свого проживання в с. Ординці Теофіпольського району Хмельницької області. Підтвердив, що з`явившись до військової частни 15 квітня 2015 року, після переведення до військової частини НОМЕР_2 , він знову самовільно залишив місце військової служби.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, за ч.4 ст. 407 КК України, як одного діяння, так і повторно вчиненого другого діяння.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Як обтяжуючу покарання обставину суд враховує повторність.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання:
- за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк у три роки;
- за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк у три роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1