В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2015 Справа №607/11862/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001543 від 09.06.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рекшин, Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.04.2007 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з пробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-17.10.2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-01.04.2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

-17.05.2011 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 263, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. 07.05.2014 року на підставі ухвали Сихівського районного суду міста Львова звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців;

-25.12.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, 02 червня 2014 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, по вул. Живова в м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів, викрав з правої передньої кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 , який заснув на лавці, мобільний телефон, торгової марки «Nokia 1600», вартістю 70 грн., зі стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 5 грн., та гроші в сумі 200 гривень.

Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 290 гривень.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 09 червня 2014 року близько 12 години 00 хвилин перебуваючи на території лісосмуги, що неподалік с. Петриків Тернопільського району, Тернопільської області знайшов серед зелених насаджень поліетиленовий пакет зеленого кольору з написом «Springfield, в якому знаходився предмет циліндричної форми виготовлений з твердої речовини темно-коричневого кольору, який він привласнив та направився в м. Тернопіль.

09.06.2014 року близько 16 години обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на території парку «Топільче» у м. Тернополі та зберігаючи при собі поліетиленовий пакет зеленого кольору з написом «Springfield», в якому знаходився предмет циліндричної форми виготовлений з твердої речовини темно-коричневого кольору, помітив працівників міліції після чого, злякавшись відповідальності, викинув пакет із вказаним предметом на землю. В подальшому працівниками міліції під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет зеленого кольору з надписом «Springfield», в якому знаходився предмет циліндричної форми виготовлений з твердої речовини темно-коричневого кольору придатний для проведення вибуху, всередині якого знаходилась речовина темно - коричневого кольору, спресована у частинки різної форми, яка є вибуховою речовиною на основі тротилу (2,4,6- тринітротолуолу).

Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії» та наказу Міністра Внутрішніх Справ № 292 від 12.04.1999 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 02 червня 2014 року зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким разом вживали спиртне. Близько 02 години 00 хвилин, коли ОСОБА_6 заснув на лавці на зупинці громадського транспорту по вул. Живова в м. Тернополі, він викрав у нього з правої передньої кишені штанів мобільний телефон марки «Nokia 1600» та гроші в сумі 200 гривень. З викраденим з місця вчинення злочину втік, гроші витратив на власні потреби, а телефон в подальшому видав працівникам міліції.

09 червня 2014 року близько 12 години 00 хвилин він знаходився на території лісосмуги неподалік с. Петриків Тернопільського району, Тернопільської області, де знайшов поліетиленовий пакет зеленого кольору з написом «Springfield», в якому знаходився предмет циліндричної форми виготовлений з твердої речовини темно-коричневого кольору. Зрозумівши, що це тротилова шашка, він вирішив даний пакет взяти із собою, щоб за допомогою тротилу глушити рибу. Того ж дня близько 16 год. перебуваючи у парку «Топільче» в м. Тернополі він помітив працівників міліції і, злякавшись відповідальності, викинув знайдений пакет із тротилом.

У вчиненому щиро розкаюється, завдана шкода відшкодована повністю, просить суд суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового розслідування і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, які слід кваліфікувати:

- за ч.2 ст.185 КК України-таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно;

-ч.1 ст.263 КК України-незаконне придбання, зберігання і носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та вважає, що йому слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2014 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186. ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 до постановлення вказаного вироку- в червні 2014 року вчинив злочини передбачені ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, за які притягується до кримінальної відповідальності, у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, слід визначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, завдана шкода повністю відшкодована, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, його сімейний стан-не одружений та стан його здоров"я. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 304 від 26.06.2014 року обвинувачений ОСОБА_3 в період вчинення інкримінованих злочинів та на даний час виявляє ознаки аномалії розвитку у вигляді легкої розумової відсталості обтяженої вживанням алкоголю, що не сягає рівня хронічного психозу чи вираженого недоумства, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

По справі проведено судові експертизи, за які відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути в користь держави процесуальні витрати на відшкодування витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної експертної установи: за судово-хімічну експертизу № 2-355/14 від 12.06.2014 року в сумі 294,84 гривні; за вибухотехнічну експертизу № 3-39/14 від 12.06.2014 року в сумі 517,44 гривень, за товарознавчу експертизу № 6-280/14 від 23.06.2014 року в сумі 368,94 гривень.

Керуючись статтями 349 ч.3, 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбаченихч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України-3(три) роки позбавлення волі;

-за ч.1 ст.263 КК України-3(три) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4(чотирьох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 15 вересня 2014 року.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за судово-хімічну експертизу № 2-355/14 від 12.06.2014 року в сумі 294,84 гривні; за вибухотехнічну експертизу № 3-39/14 від 12.06.2014 року в сумі 517,44 гривень, за товарознавчу експертизу № 6-280/14 від 23.06.2014 року в сумі 368,94 гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1