Справа № 367/3073/14-к
Провадження по справі № 1-кп/367/159/2014
У Х В А Л А
Іменем України
14 листопада 2014 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 09.09.2013 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гриньки Баранівського району Житомирської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, працюючого на посаді техніка штучного осіменіння ВПНУБіПУ НДГ «Ворзель», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , відповідно до наказу № 94 від 19.12.2011, п.п. 4-6 посадової інструкції, договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 29.12.2011, перебував на посаді головного лікаря ветеринарної медицини Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Навчально-дослідницьке господарство «Ворзель», тобто був службовою особою, що мала адміністративно-господарські повноваження.

ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаній посаді, у співучасті в якості виконавця з виконувачем обов`язків директора та у подальшому з директором ВПНУБПУ НДГ «Ворзель» ОСОБА_6 , для поліпшення майнового стану інших осіб, вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на території очолюваного ним господарства за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 02.11.2012 до 13.08.2013, надавав підлеглому працівнику - ОСОБА_5 , усні вказівки на відпуск товарно-матеріальних цінностей - великої рогатої худоби без відображення такої операції у порядку, передбаченому ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

ОСОБА_5 , перебуваючи на території вказаного господарства за адресою: АДРЕСА_1 , виконав надані йому ОСОБА_6 , вказівки та на користь невстановлених слідством осіб відпустив худобу: 02.11.2012 - інвентарний № 7314; 18.11.2012 - без інвентарного номеру; 27.1 1.2012 - інвентарний № 4490 та № 4545; 04.12.2012 - інвентарний № 4482; 26.04.2013 - інвентарний № 4478; 21.05.2013 - інвентарний № 146; 29.05.2013 - інвентарний № 103; 10.06.2013 - інвентарний № 4525; 23.06.2013 - інвентарний № 003; 25.06.2013 - інвентарний № 406; 27.06.2013 - інвентарний № 011; 15.07.2013 - інвентарний № 4498; 02.08.2013 - інвентарний № 460 та № 7324; 05.08.2013 - інвентарний № 4523; 05.08.2013 - інвентарний № 18; 08.08.2013 - інвентарний № 4495; 10.08.2013 - інвентарний № 61; 13.08.2013 - інвентарний № 5630.

Згідно висновку експерта № 57Т від 25.03.2014, загальна вартість розтраченого майна складає 50025 грн., що перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину свою визнав, та надав показання, що в кінці 2012 року по усному розпорядженню директора ОСОБА_6 , проводив продаж ВРХ без проведення відповідної документації через бухгалтерію підприємства. Кошти за ВРХ покупцем були передані безпосередньо ОСОБА_6 , який не вніс в касу підприємства гроші. На постійні доповідні записки про необхідність внесення коштів на рахунок підприємства директор не реагував та повідомляв, що дані кошти потрібні йому для обслуговування підприємства.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 , надав суду показання про те, що він дійсно надавав вказівки ОСОБА_5 , на відпуск великої рогатої худоби. Гроші за тварин він особисто собі не брав, а витрачав на потреби підприємства, так як фінансування з боку університету було не належному рівні. Вказує на те, що деякі кошти здавав в бухгалтерію підприємства, а деякі ні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , надала показання про те, що вона з квітня 2007 року працює головним бухгалтером ВП НУБІБУ «НДГ «Ворзель». При зміні директора підприємства було проведено інвентаризацію, де вона брала безпосередню участь, та було виявлено нестачу великої рогатої худоби. Після виявлення нестача на підприємстві було проведено ревізію, яка також підтвердила нестачу. В ході ревізії було встановлено, велику рогату худобу відпускав ОСОБА_5 , за вказівкую колишнього директора ОСОБА_6 , без внесення відповідних коштів на рахунки чи до каси підприємства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , надав показання, про те, що він являється приватним підприємцем та займається роздрібною торгівлею м`ясними продуктами. На протязі тривалого часу він приїздив на підприємство «Ворзель», вибирав велику рогату худобу, після чого платив грошові кошти директору підприємства ОСОБА_6 .. Вказує на те, що ОСОБА_5 , він гроші не давав. ОСОБА_5 , лише був присутній при виборі бичків та питав чи розрахувався він з директором. Чи вносились грошові кошти в касу підприємства йому не відомо. Відповідних документів та накладних на відпуск ВРХ йому не надавались.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , надав суду показання про те, що він на підприємстві «Ворзель» він працював на посаді інженера по охороні. Свідком того, що з підприємства продавалась велика рогата худоба він не був, про те був свідком того, що директор ОСОБА_6 , погрожував звільненням ОСОБА_5 , якщо той без відповідних документів не відпустить велику рогату худобу.

Крім того в судовому засіданні дослідженні письмові докази надані стороною обвинувачення.

Відповідно до висновку експерта № 57Т від 25.03.2014 року загальний розмір нестачі молодняка ВРХ в кількості 21 голови на загальну суму 50 025,00 гривень виявлених проведеною перевіркою головними державними фінансовими інспекторами Києво-Святошинської об`єднаної державної фінансової інспекції, залучених у якості спеціалістів підтверджується експертом в повному обсязі.

Відповідно до наказу №94 від 19.12.2011 року, ОСОБА_5 , призначений на посаду головного ветеринарного лікаря ветеринарної медицини з 19 грудня 2011 року.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника від 12 грудня 2013 року ОСОБА_5 , є матеріально-відповідальною особою.

Інші письмові докази дослідженні в судовому засіданні суд не бере до уваги оскільки вони як, не спростовують вину обвинуваченого, так і не доводять.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 , суд вважає правильною. Адже обвинувачений ОСОБА_5 , будучи службовою особою, що мала адміністративно-господарські повноваження, у співучасті в якості виконавця з директором НДГ «Ворзель» ОСОБА_6 , для поліпшення майнового стану інших осіб, вчинив розтрату чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України Навчально-дослідного господарства «Ворзель». Підтримуючи клопотання пояснив, що трудовий колектив НДГ «Ворзель» клопоче про передачу його на поруки, оскільки він за час роботи в господарстві сумлінно виконує свої посадові обов`язки, користується повагою та довірою колективу. Визнав свою вину та щиро розкаюється, що його дії призвели до заподіяння майнової шкоди. Також зазначив, що він вчинив злочин під тиском, обманом та погрозами звільнення з роботи, з боку колишнього директора підприємства ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Прокурор заперечив щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його передачею на поруки трудовому колективу НДГ «Ворзель».

Представник НДГ «Ворзель» не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст..47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Процесуальною умовою застосування ст..47 КК України є наявність клопотання колективу підприємства, установи або організації про передачу особи на поруки.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 ППВСУ № 12 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст..47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Згідно п. 6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст..47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України, яке відповідно до ст..12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, в скоєному злочині щиро розкаявся, по місцю проживання і роботи характеризується позитивно, на даний час працює на посаді техніка штучного осіменіння відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України Навчально-дослідного господарства «Ворзель», колектив якого, за добросовісне відношення до роботи, та за вчасне і якісне виконання покладених на нього обов`язків, просить передати ОСОБА_5 , на поруки, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження клопотанням трудового колективу від 15.07.2014 р. ВП НУБіП України НДГ «Ворзель», також протоколом загальних зборів трудового колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель» від 15.07.2019 року.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 , вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, щиро покаявся, по місцю роботи характеризується позитивно, працює на посаді техніка штучного осіменіння відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України Навчально-дослідного господарства «Ворзель», трудовий колектив якого, клопоче про передачу ОСОБА_5 , на поруки, а обвинувачений бажає спокутувати свою провину перед членами трудового колективу та виправити свою поведінку, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , може бути звільнений від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель», за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Суд вважає за необхідне повідомити трудовому колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель», про передачу їм на поруки ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст..47 КПК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель», роз`яснивши йому наслідки порушення умов передачі на поруки.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 , допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження належить закрити.

Прокурором в інтересах держави в особі ВП НУБіП України НДГ «Ворзель» було подано цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними діями відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди. Відповідно до заявлених вимог, прокурор просить стягнути солідарно з ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , 50025 гривень на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Пунктом 7 ППВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" № 3 від 31.03.1989 р., передбачено, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до коментованої статті 128 КПК України, цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді. У випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах відповідно слідчий, прокурор, суддя і суд зобов`язані роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до ст..1190 ЦК України особи, спільними діями, яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.191 КК України підлягає закриттю, то цивільний позов пред`явлений прокурором в інтересах держави не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженню. Однак, цивільний позивач має право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.191 КК України, підстав для їх стягнення немає, та процесуальні витрати в сумі 1572 гривень 48 копійок, слід покласти на державу.

На підставі ст. 47 КК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 26, 284, 369, 370 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч.2 ст. 191 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель».

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, закрити.

Повідомити трудовому колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель» про передачу їм ОСОБА_5 на поруки та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст.47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ВП НУБіП України НДГ «Ворзель», що відповідно до ст..47 КК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_5 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати в сумі 1572 гривні 48 копійок покласти на державу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1