Справа № 1-537/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, прож. АДРЕСА_1 раніше судимого :

1) 28.11.2000 року Соснівським райсудом м.Черкаси за ст.ст.206 ч.2,143 ч.2,215-3 ч.2, 140 ч.2, 42 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією 1/3 частини особистого майна,звільнений 13.08.2001 року згідно постанови Придніпровського райсуду м.Черкаси від 10.08.2001 року на підставі Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року, умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців.

2) 28.05.2003 року Придніпровським райсудом м.Черкаси за ст.ст. 186 ч.3, 304,70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк у вигляді 6 місяців по вироку Соснівського райсуду м.Черкаси від 28.11.2000 року та кінцево визначено до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 30.09.2004 року вирок Придніпровського райсуду м.Черкаси від 28.05.2003 року в частині судимості за ст.304 КК України скасовано, справа закрита, покарання за ст.186 ч.3 КК України зменшено до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбутий строк по вироку Соснівського райсуду м.Черкаси від 28.11.2000 року та остаточно до відбуття визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.07.2006 року по відбуттю строку покарання

3) 23.09.2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси зач.1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м.Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого / в силу ст.89 КК України/.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів повязаних з викраденням чужого майна, на шлях виправлення не став, та повторно, умисно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 і невстановленим в ході досудового слідства чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , матеріали кримінальної справи відносно якого виділені в окреме провадження(надалі ОСОБА_6 ), 21.03.2010 року близько 03 години 15 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скоїли крадіжку чужого майна, що належить ОСОБА_7 ..

Так, 20.03.2010 року близько 15 години ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинити крадіжку з будинку АДРЕСА_3 , після чого 21.03.2010 року близько 03 години 15 хвилин, разом прийшли за вказаною адресою та ОСОБА_5 через незасклене вікно проник у будинок АДРЕСА_3 , після чого відчинив вхідні двері будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Таки чином вони проникли до даного житла, звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: будівельну бетономішалку ємністю 80 літрів, помаранчевого кольору, вартістю 1 300 грн.; дитячу зимову коляску блакитного кольору, вартістю 800 грн.; поливний шланг зеленого кольору, довжиною 30 метрів, вартістю 9 грн. за 1 метр, на суму 270 грн.; двигун до автомобіля ВАЗ-2101, в комплекті, вартістю 1 400 грн. а всього викрали чужого майна на загальну суму 3 770 грн., та з викраденим з місця скоєння злочину зникли, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

26.03.2011 року відносно невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 по факту таємного викрадення майна ОСОБА_7 , матеріали кримінальної справи № за ст. 185 ч.3 КК України виділені в окреме провадження і порушено кримінальну справу № -ДП.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_4 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3КК України, визнав повністю та пояснив, що 20.03.2011 року близько 15 години він зустрівся разом з своїм товаришем ОСОБА_8 та наглядно знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , біля бару «Ал-Макс» по вул. Рябоконя в м.Черкаси, та пішли гуляти ОСОБА_9 той час коли вони проходили по вул. Ільїна повз будинок № 500, то побачили, що всередині будинку знаходяться речі: бетономішалка, дитяча коляска та інші речі. ОСОБА_5 запропонував їм прийти вночі до цього будинку та викрасти речі, на що вони погодились, тому що їм потрібні були гроші, та домовились зустрітись знову біля бару вночі, та зустрілись приблизно о 03 годині, цього ж дня, щоб піти та скоїти крадіжку. Зауважив, що в тому будинку на той час проводились ремонтні роботи, в ньому ніхто не проживав. Коли 21.03.2010 року о 3 год. 15 хв вони підійшли до будинку, то ОСОБА_5 переліз через паркан, при цьому відчинив хвіртку, вона на замок не зачинялась, а була зачинена на гачок, після чого вони зайшли на подвір`я будинку, ОСОБА_10 заліз в одне з вікон будинку, в якому не було скла, та проник всередину будинку, відчинив вхідні двері, та запустив його та ОСОБА_6 до будинку всередину. Він разом з ОСОБА_6 зайшли до будинку, походили по кімнатах, знайшли речі, які вирішили викрасти та які знаходились в кімнатах, та викрали : бетономішалку будівельну, дитячу коляску блакитного кольору, поливний шланг довжиною близько 30 метрів, двигун до автомобіля ВАЗ. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 котили на колісчатах бетономішалку, а він склав двигун та поливний шланг в дитячу коляску, та вони вийшли з будинку. Всі ці викрадені речі вони донесли до ОСОБА_10 додому за адресою: АДРЕСА_2 та сховали в гаражі. Потім розійшлися по домам, поспати. В той же день, 21.03.2010 року близько 08 годин він прийшов до ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 зупинив автомобіль «таксі», який в цей час проїжджало повз них, взяв викрадений двигун, завантажив його в багажник автомобіля та повіз його здати на металобрухт, в пункт прийому металобрухту, по просп. Хіміків в м.Черкаси, в напрямку очисних споруд ВАТ «Азот», а він разом з ОСОБА_6 залишились його чекати в гаражі. Через деякий час ОСОБА_10 повернувся додому, в гараж. Там вони розділили 100 грн, які той отримав від продажу двигуна, з них 30 грн. він заплатив таксисту, а 70 грн. вони поділили між собою на трьох, та ОСОБА_6 пішов у своїх справах, а він з ОСОБА_10 пішли пройтись вулицями, щоб подивитись, кому б можна було продати викрадену бетономішалку та поливний шланг. Коли вони йшли по вул. Петровського в м.Черкаси,то побачили, що у дворі одного із будинків, ведеться будівництво та можливо, там знадобляться викрадені ними речі. Біля того будинку стояв чоловік, вони удвох підійшли до нього та запитали, чи потрібні йому бетономішалка та шланг, запевнивши його що це їх речі, чоловік оглянув речі, сказав, що йому підходить та купив ці речі за 400 грн. Гроші вони розділили на трьох, та отримали кожен приблизно по 133 грн., після чого розійшлися у своїх справах, гроші він витратив на власні потреби. Дитячу коляску ОСОБА_10 викинув в той же вечір, коли продали бетономішалку . Через деякий час його затримали працівники міліції,та він зізнався у вчиненні крадіжки, та були складені відповідні документи. У скоєному щиро розкаявся, та просив суд суворо не карати.

Допитаний в якості підсудного, ОСОБА_5 також винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, визнав повністю та надав аналогічні пояснення, щодо обставин вчинення злочину.

Винність підсудних підтверджується як їх показами даними в судовому засіданні так і показами потерпілого наданими під час досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні, з яких вбачається, що він зареєстрований разом з сімєю за адресою АДРЕСА_3 , але за вказаною адресою на момент вчинення злочину не проживав, так як там велось будівництво. 20.03.2010 року він був у своєму будинку за вказаною адресою, та там все було нормально, коли він виходив, то зачинів двері. Прийшовши в будинок наступного разу 24.03.2010 року, він побачив, що двері в будинок відчинені, та знаходяться в прикритому стані, зайшовши в будинок, він побачив, що з будинку зникли речі: будівельна бетономішалка ємністю 80 літрів, помаранчевого кольору, вартістю 1 300 грн.; дитячу зимову коляску блакитного кольору, вартістю 800 грн.; поливний шланг зеленого кольору, довжиною 30 метрів, вартістю 9 грн. за 1 метр, на суму 270 грн.; двигун до автомобіля ВАЗ-2101, в комплекті, вартістю 1 400 грн. а всього пропало майна на загальну суму 3 770 грн. Після чого про крадіжку майна повідомив міліцію.(а.с. 4, 72-73). Під час попереднього судового засідання потерпілий звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що на момент розгляду справи в суді, завдану матеріальну шкоду ОСОБА_5 йому відшкодував у повному обсязі, та жодних притензій до нього він не має. Також просив справу розглядати без його участі та повідомив, під час досудового слідства він виклав всі обставини крадіжки та нічого нового суду повідомити не зможе.

Крім визнання вини підсудними та показів потерпілого, оголошених в судовому засіданні, їх винність підтверджується також і іншими матеріалам кримінальної справи зібраними органами досудового слідства а саме:

- протоколом відтворення обстановки з обвинуваченим ОСОБА_5 (а.с. 84-89 )

- протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_5 , під час якої вони викривають злочинні дії один одного.(а.с. 97-98 )

-протоколом добровільної видачі бетономішалки ОСОБА_12 від 11.03.2011 року.(а.с.18)

-протоколом виїмки бетономішалки від 23.03.2011 року у потерпілого ОСОБА_7 ( а.с. 78-79 )

- протоколом огляду предмету: бетономішалки та приєднанням до матеріалів кримінальної справи в якості речового доказу.(а.с.80 - 82 )

-протоколом явки з повинною ОСОБА_13 від 11.03.2011 року.( а.с. 21 )

-протоколом явки з повинною ОСОБА_5 від 11.03.2011 року. (а.с.23 )

-протоколом ОМП від 24.03.2010 року. (а.с. 5 )

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вину підсудних доведено повністю.

Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

В якості обставин пом`якшуючих покарання підсудних, суд вважає щире каяття в скоєному злочині, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування ОСОБА_5 завданої потерпілому шкоди.

Обставин обтяжуючих покарання підсудних суд не вбачає.

Що стосується зазначеної у обувинувальному висновку обставини обтяжуючої покарання ОСОБА_4 , а саме рецидив злочину, то суд не вбачає такої обставини, оскільки повторність вчинення злочину повязаного з викраденнм чужого майна, врахована судом як кваліфікуюча обставина вчиненого ним злочину.

При призначенні покарання підсудним суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ними злочинів, особи підсудних які характеризуються позитивно, те, що ОСОБА_4 раніше був засуджений та його судимості не зняті і не погашені, а ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 89 КК України, вважається таким, що не судимий, у скоєному підсудні щиро розкаялись, зрозуміли всю суспільну небезпеку вчиненого ними злочину та активно сприяли розкриттю злочину в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудних можливе при призначенні їм покарання у вигляді позбавлення волі на терміни передбачені санкціями статей за які вони притягуються до відповідальності, та при цьому вважає за можливе звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним, шляхом застосування ст. 75 КК України. Що стосується підсудного ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для застосування відносно нього норм ст. 75 КК України. При цьому враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчинених підсудними злочинів та тяжкість наслідків злочину, що настали, суд вважає, що підстав для застосування вимог ст. 69 КК України до підсудних немає.

Враховуючи, що злочин, за вчинення якого засуджується ОСОБА_4 , він вчинив, до засудження його 23.09.2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України, то у даній справі його слід вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України, та відповідно до п. 4 ст. 70 КК покарання, призначене попереднім вироком, необхідно виконувати самостійно. При цьому суд керується п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", в якому роз`яснено, що коли до особи застосовано звільнення від відбування покарання у відповідності зі ст. 75 КК і до постановлення цього вироку особа вчинила інший злочин, за який вона засуджується до позбавлення волі реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Цивільний позов по справі, заявлений потерпілим ОСОБА_7 на суму 2 270 грн. задоволенню не підлягає, оскільки завдані збитки повністю відшкодовані підсудним ОСОБА_5 пр що ОСОБА_7 повідомив суд у заяві від 07.12.2011 року

Судових витрат по справі не має.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі п. 4 ст. 70 КК України покарання, призначене 23.09.2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси зач.1 ст. 263 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, необхідно виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з дня його затримання, тобто з 11.03.2011 року.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим терміном на два роки шести місяців.

Зобов`язати ОСОБА_5 у відповідності до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без органу кримінально-виконавчої служби, повідомляти його про зміну місця свого проживання та роботи, періодично з`являтися в такі органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в СІЗО №30 УДДУ ПВП в Черкаській області.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписка про невиїзд.

Речові докази по справі:

бетономішалку передану потерпілому ОСОБА_7 на зберігання залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 діб учасниками процесу з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1