Справа №705/6332/14-к
1-кп/705/70/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2015 Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антакья Турецької Республіки, громадянина Турецької Республіки, турка, одруженого, працюючого водієм «Ондар Транспорт», який має середню освіту, раніше не судимого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей (дочок): ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Гюрсел ОСОБА_9 12 червня 2014 року близько 02 години ночі в с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, знаходячись на території автостоянки для вантажних автомобілів, розташованій у вказаному населеному пункті, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з громадянином Турецької Республіки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, був підданий фізичному насильству з боку ОСОБА_11 , який діючи умисно, будучи в стані алкогольного сп`яніння, наніс удари кулаком в область обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синьо-багряного синця та рани на верхній повіці лівого ока, синьо-багряного синця в лівій скронево-лобній частині, які згідно висновку експерта № 525 від 17 червня 2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлюючи, що відносно нього вчиняються суспільно-небезпечні дії, намагаючись захиститися від посягання на його життя та здоров`я, діючи в умовах відповідного реального посягання зі сторони потерпілого, перевищуючи межі необхідної оборони, тобто наносячи тому хто посягає шкоду, яка явно не відповідає небезпечності посягання, умисно наніс ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , удар ножем, який він мав при собі в область грудної клітки, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки, з наскрізним ушкодженням 4,5,6-го ребер зліва, перикарду та передньої стінки правого шлуночка серця, садна лоба, садна спинки носа, рани правого передпліччя та саден лівої ноги, які згідно висновку експерта № 267 від 16 липня 2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, котрі виявилися несумісними з життям та від яких наступила смерть ОСОБА_11 .

Локалізація поранення дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав, а якщо і не бажав, то свідомо припускав їх настання, що свідчить про наявність умислу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що вночі 12 червня 2014 року знаходячись на автостоянці в с. Ладижинка Уманського району виникла сварка між ним та ОСОБА_10 . У цей час обидва перебували у стані алкогольного сп`яніння. Сварку розпочав ОСОБА_13 , в ході якої затіяв бійку, вдаривши його в обличчя. Він, захищаючись, ненавмисно перевищив межі оборони, оскільки зрозумів, що є загроза його життю, тому і завдав тілесні ушкодження ОСОБА_14 Усвідомлює тяжкість учиненого, щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що працює барменом в с. Ладижинка в барі «Турецька стоянка». Обвинуваченого знає лише наглядно, як відвідувача бару. 11 червня 2014 року о 09 годині прийшла на роботу, а ввечері почали з`їжджатися водії, лише громадяни Турції. З персоналу була вона, ОСОБА_16 , охоронник і її сестра. Між двома столиками виникла, на її думку, сварка, не впевнена, оскільки не розуміє турецької мови, але вони говорили на підвищених тонах. Ці компанії вживали спиртні напої, в тому числі і обвинувачений. З ними сидів якийсь чоловік, який неадекватно, з претензіями ставився до всіх, танцював, його намагалися заспокоїти. Обвинувачений з цим чоловіком декілька раз виходили із приміщення, а потім поверталися. У приміщенні ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_18 , з двору забіг ОСОБА_19 і почав ногами бити ОСОБА_17 , а потім конфлікт було перенесено у двір, де відбувалася бійка. Що відбувалося у дворі їй не відомо, але усі відвідувачі кафе, приблизно чоловік 20, вийшли в двір, вона вийшла також і побачила, що на землі лежить громадянин Турції, імені якого вона не пам`ятає, але знає його в лице. Над ним стояли ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 і інші, а ОСОБА_17 не було. Про що вони говорили не знає, оскільки не розуміє турецької, але тільки чула від ОСОБА_16 , що потерпілого «підрізали». На потерпілому бачила рану, але ножа не бачила. Після цього вона викликала швидку допомогу, яка забрала потерпілого, щоб відвезти його до лікарні. Коли ОСОБА_17 покинув територію автостоянки їй не відомо. У лікарні їм повідомили, що ОСОБА_13 помер, вона із ОСОБА_21 повернулися, а ОСОБА_21 і ОСОБА_22 залишили у лікарні. На місці їм охоронник ОСОБА_23 сказав, що ОСОБА_17 залишив територію автостоянки. В послідуючому говорили, що хтось із тих, що сиділи за першим столиком зарізали ОСОБА_19 . Інших обставин не пам`ятає, оскільки з того часу минув значний проміжок часу;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що 11 червня 2014 року приїхала в гості до сестри ОСОБА_15 , з якою пішла на її роботу в кафе. Поки сестра працювала, вона була з подругою в кафе. Ввечері в кафе сиділи люди турецької національності, чоловік 10, в тому числі і ОСОБА_17 . Він поводив себе нормально і ні до кого не мав ніяких претензій, вони відпочивали. Також за іншим столиком сиділи люди, один із яких постійно «чіплявся» до ОСОБА_17 . Між собою розмовляли турецькою мовою, але на підвищених тонах, тому їй не відомо чи це був конфлікт, чи це у них такий стиль спілкування. Але пізніше розпочалася бійка в кафе, яка в подальшому була перенесена на вулицю. Бійка у кафе тривала не довго. Що відбувалося на вулиці їй не відомо. Через деякий час зайшов ОСОБА_16 , який повідомив, що когось підрізали та попросив рушник. ОСОБА_25 вийшла одразу у двір, а вона спочатку залишилася у кафе. Коли вона вийшла на вулицю побачила, що на тротуарі калюжа крові, а якогось чоловіка несуть до машини, оскільки було темно і не було гарного освітлення вона майже більше нічого не бачила. Про те, що сталося у той час та подробиці цієї події їй не відомі, лише від сестри в подальшому їй стало відомо, що у підсудного та у померлого виник конфлікт. Хто розпочав бійку їй не відомо, але обвинувачений увесь час, що був у кафе поводив себе нормально;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що працював охоронником на парковці в с. Ладижинка Уманського району. 11 червня 2014 року на роботу прийшов, як звичайно, о сьомій годині вечора. Транспортних засобів на стоянці було багато, приблизно 35 автомобілів, тому він постійно обходив територію, слідкував за ситуацією. В кафе заходив рідко і не надовго, лише купував каву і одразу виходив. Ввечері побачив, що автомобіль чорного кольору виїхав дуже швидко і не тією дорогою, якою зазвичай приїжджають і виїжджають із кафе. Хто був у автомобілі не знає, і не бачив хто на цьому автомобілі приїхав, оскільки коли прийшов на роботу на стоянці уже було багато машин. За цим автомобілем одразу виїхав автомобіль жовтого кольору. Він почув і побачив, що коло кафе щось сталося. Коли підійшов ближче, то від людей почув, що підрізали людину. В подальшому, з лікарні повідомили, що потерпілий помер і під час досудового слідства йому також стало відомо про зазначену подію, а саме про те, що водій автомобіля, який виїхав зі стоянки самий перший і вчинив убивство. Він особисто водія не бачив, бачив лише колір автомобіля, тому оглянувши журнал відвідування дізналися кому саме належить цей автомобіль;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що знайомий з ОСОБА_28 , оскільки займаються однією професійною діяльністю. 11 червня 2014 року вони були в автопаркінгу, який вони між собою називають « ОСОБА_29 », а ближче до вечора вечеряли у кафе. ОСОБА_30 знаходився там і вони сиділи за одним столиком. Там же був і ОСОБА_13 , з яким вони знайомі, який був громадянином Турції і вони займалися однією діяльністю. Під час вечері ОСОБА_13 неодноразово підходив до їх столика, провокував їх, вживав нецензурну лексику. Коли ОСОБА_31 зайшов до кафе його почали бити і коли він зайшов до кафе, то побачив як ОСОБА_32 б`ють декілька чоловік. Вони знаходилися на підлозі і ближче всіх до підлоги був ОСОБА_31 . Потім коли вони розборонили усіх, хто брав участь у бійці, вони допомогли піднятися ОСОБА_33 , у якого усе обличчя було у крові. Що саме було розбите у ОСОБА_34 йому не відомо. У цей час усі люди, які знаходилися в кафе вийшли у двір. У той момент, коли він намагався зупинити відновлення конфлікту, побачив, що ОСОБА_31 тримає у руках ніж, де він його взяв, йому не відомо, і кричав та питав за що його б`ють і на нього нападають. Коли ОСОБА_9 вийшов на вулицю, за ним вийшли усі, він майже втік із кафе, оскільки злякався, що його будуть бити ще сильніше. Він бачив, що ОСОБА_13 бив ОСОБА_34 руками і ногами. В той час ОСОБА_13 сказав йому, щоб вони трохи почекали поки він щось скаже ОСОБА_35 і конфлікт буде припинено. Він сказав, щоб той говорив при всіх, що хоче сказати, але ОСОБА_13 зненацька вирішив завдати удару, наніс удар ОСОБА_35 кулаком правої руки, заваливши його на землю. Вони впали вдвох на землю, але поблизу них знаходилося декілька чоловік, які також хотіли побити ОСОБА_34 . Він особисто знає лише одного із цих людей ОСОБА_22 , з іншими не знайомий. Він знаходився від них на відстані двох метрів, коли ОСОБА_9 наносив удар ОСОБА_12 він не бачив. Взагалі усі думали, що ніж ОСОБА_9 викинув, але з`ясували уже потім, що ніж все ж таки залишився у ОСОБА_34 і під час бійки ОСОБА_13 напоровся на ніж. Він в той час пішов в приміщення кафе щоб позвати ОСОБА_16 , та повідомити, що сталося, а коли він повернувся на вулицю, то побачив, що усі в збудженому стані і усі кричали що треба викликати швидку. Вважає, що ніж ОСОБА_9 взяв з метою налякати тих, хто на нього нападав. Коли ножем було нанесено удар він не бачив. З місця події поїхали усі транспортні засоби, які були на стоянці, в тому числі і він. Хто першим залишив територію автостоянки не знає. Коли виїхав ОСОБА_9 з парковки також не знає. Чому його покази не відповідають показам інших свідків йому не відомо, але він розказав усе як було. На його думку причиною конфлікту стала поведінка ОСОБА_36 , який на протязі усього вечора підходив до їх столика, говорив, що знає російську мову і усі дівчата будуть з ним, а не з кимось іншим. Усі ці розмови супроводжувалися нецензурними словами;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_37 , яка пояснила, що 11 червня 2014 року перебувала у кафе в с. Ладижинка Уманського району разом із подругою. У той час в приміщенні кафе знаходилися інші люди, в тому числі і обвинувачений, які, на її думку, вони не були громадянами України. Їх було більше десяти чоловік. Спочатку вони спілкувалися нормально, а потім почалися розмови на високих тонах, щось схоже на сварку, але оскільки вона не розуміла їх мови, то не впевнена, що це була саме сварка. Потім усі вони заспокоїлися, а близько 22 години вона вийшла на вулицю поспілкуватися по телефону і у момент розмови, побачила, що із кафе вийшли люди, які були знервовані і неспокійні, штовхали один одного тощо. А через деякий час автомобіль на великій швидкості виїхав з прилеглої до кафе території. Вона повернулася до кафе, ОСОБА_38 плакала та повідомила, що якась людина порізалася, оскільки впала на ніж;

- показаннями в судовому засіданні експерта ОСОБА_39 , який пояснив, що проводив обстеження та виготовив експертний висновок згідно постанови слідчого Уманського РВ УМВС України. Характеристики ранового каналу та самої рани свідчать про те, що потерпілий та нападаючий могли розташовуватися в будь-якому положенні. Варіант, коли потерпілий впав на обвинуваченого, міг би бути. Додатковий надріз утворюється при виході ножа із рани. Потерпілий помер від одного удару. Рана мала раневий канал, який йшов перпендикулярно і у разі, якщо б ніж був зафіксований, було б можливе «натикання» на ніж. Чи ніж загнали в тіло, чи тіло само надійшло на ніж, сказати не може. У ОСОБА_11 були виявлені ушкодження, які можна віднести до захисту;

- показаннями свідка ОСОБА_40 , який був допитаний в ході досудового слідства в порядку ст. 225 КПК України, що були прослухані з диску звукозапису в судовому засіданні, який пояснив, що знайомий з обвинуваченим, оскільки займаються однією професійною діяльністю. 11 червня 2014 року він знаходився в кафе в с. Ладижинка і близько 23 години тути ж приїхав обвинувачений. В кафе почали сходитися люди, в тому числі була компанія за участю ОСОБА_41 . Оскільки вони поводилися дуже шумно, власник закладу неодноразово підходив до них з метою, щоб вони звільнили приміщення кафе. Так як було жарко, він попросив, щоб їх столик винесли на вулицю, але він іноді заходив і в приміщення. Після другої години, коли він зайшов в середину, бачив, як обвинувачений свариться із ОСОБА_42 , який при цьому розмахував руками. Він мав намір їх розборонити, але останній вдарив його. Вони вирішили розходитися, тому він повернувся до кафе щоб розрахуватися за вечерю, а коли вийшов на двір, то побачив, що лежить труп. Першою думкою була думка забрати потерпілого до лікарні. Поблизу потерпілого був ОСОБА_43 , який намагався зупинити кров, а потім відвіз потерпілого до лікарні, звідки уже і повідомив про смерть потерпілого. Між потерпілим і обвинуваченим мав місце конфлікт, який виразився у словесній перепалці між ними. Після того, як побачив пораненого ОСОБА_19 , бачив як ОСОБА_9 сів в автомобіль та почав швидко їхати з місця події. Самого удару він не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_44 , який був допитаний в ході досудового слідства в порядку ст. 225 КПК України, що були прослухані з диску звукозапису в судовому засіданні, який пояснив, що їхали разом з ОСОБА_10 з Білорусії, але у різних машинах. До кафе в с. Ладижинка він приїхав перший, а ОСОБА_13 під`їхав через хвилин 15. У кафе ще нікого не було. Вони повечеряли і ОСОБА_45 сказав, що втомився, тому піде спати. Приблизно через годину до кафе почали з`їжджатися автомобілі, приїхало приблизно 15 транспортних засобів, у одному з яких приїхав і ОСОБА_9 . Болат ОСОБА_45 та ОСОБА_9 були знайомі, але не дружили, оскільки між ними ще раніше був конфлікт. Пізніше ввечері зібралася компанія, за столиком сиділо 7-8 осіб, ОСОБА_13 сидів з ними, а за іншим столиком сиділа компанія за участю ОСОБА_34 . ОСОБА_9 почав до них звертатися з претензіями і почалася словесна перепалка. Болат ОСОБА_45 пішов танцювати з дівчатами, до них підійшов обвинувачений і також почав з ними танцювати. Гюрсел добавив звук, а ОСОБА_45 попросив зробити тихіше. Потім ОСОБА_17 виніс столик на вулицю, а їх столик залишився в приміщенні кафе. Під час танців конфлікт було відновлено, оскільки дівчата, з яким вони танцювали надавали перевагу ОСОБА_12 , чим розгнівали ОСОБА_34 , який розпочав бійку. Власник кафе їх виганяв на вулицю. вони ОСОБА_41 посадили за стіл та почали заспокоювати, а обвинувачений зі своїм другом, пішли до автомобіля, де мали ночувати. ОСОБА_9 побіг до фури, взяв ножа, повернувся і почав виражатися нецензурною лайкою. Він намагався їх розборонити. Він особисто бачив, що ОСОБА_9 наніс удар ОСОБА_12 , але чи ножем, чи рукою не знає, бачив лише, як ОСОБА_9 здійснив різкий рух рукою. Після цього він підійшов до ОСОБА_41 , який сказав, що його мабуть поранили ножем і у цей час обвинувачений втік до машини. Він особисто зупиняв потерпілому кров і паралельно викликали швидку допомогу і міліцію. Після цього усі присутні та свідки події почали тікати;

- даними протоколу огляду місця події та таблиці графічних зображень до нього, від 12 червня 2014 року, в ході проведення якого було виявлено та вилучено ніж (т. 1 а.с. 18-25);

- даними протоколу огляду трупу ОСОБА_11 та таблиці графічних зображень до нього від 12 червня 2014 року, в ході якого було виявлено та вилучено одяг ОСОБА_11 з плямами речовини бурого кольору та на футболці виявлено різаний отвір (т. 1 а.с. 26-35);

- даними протоколу огляду місця події та таблиці графічних зображень до нього, а саме автомобіля на якому рухався ОСОБА_6 від 12 червня 2014 року, в ході якого було виявлено та вилучено особисті речі та одяг останнього із плямами речовини бурого кольору (т. 1 а.с. 51-57);

- даними висновку експерта № 267 від 12 червня 2014 року, згідно якого смерть ОСОБА_11 наступила від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки (т. 2 а.с. 54-58).

Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 118 КК України як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Умисне вбивство вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної та достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Аналізуючи докази в судовому засіданні колегія суддів вважає, що право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Втім, стан необхідної оборони виникає не тільки в момент учинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. З фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 у день події виник конфлікт, потерпілий неодноразово розпочинав сварки, затяв бійку в ході якої завдав обвинуваченому тілесних ушкоджень, тому обвинувачений сприйняв загрозу його життю та здоров`ю як реальну і ніж взяв лише для самозахисту, але оскільки конфлікт не було припинено і потерпілий не вийшов зі свого агресивного стану обвинувачений спричинив йому смертельне поранення, що було підтверджено поясненнями свідків в ході судового розгляду. Водночас застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а тому обвинувачений ОСОБА_6 вийшов за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищив межі необхідної оборони

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України особа, його життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, є громадянином іншої держави, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше та, враховуючи ряд пом`якшуючих обставин, вважає, що необхідним та достатнім покаранням щодо обвинуваченого є покарання у виді обмеження волі.

Суд враховує, що відносно обвинуваченого було обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою з 12.06.2014 року, тому при призначенні покарання підлягає застосуванню положення частин 1, 5 ст. 72 КК України.

Речові докази по справі: зразки волосся трупа, мікронакладення з долонь, дактилоскопічні зразки рук, футболка зі слідами речовини бурого кольору, слід низу взуття, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, підлягають знищенню; змиви речовини бурого кольору, що знаходиться при матеріалах справи, підлягають залишенню при матеріалах справи; туфлі чорного кольору, мобільний телефон, що знаходяться на зберіганні в камері схову Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, підлягають поверненню за належністю обвинуваченому ОСОБА_6 ; грошові кошти в сумі 836 гривень та 7200 доларів США, що передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , підлягають поверненню останньому за належністю; штани джинсові синього кольору, кофта сірого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, підлягають поверненню за належністю обвинуваченому ОСОБА_6 ; серветка паперова, серветка із тканини, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, підлягають знищенню; автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп, д.н.з., НОМЕР_2 , що передані на зберігання уповноваженим на керування зазначеним транспортним засобом ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , підлягають поверненню останнім за належністю; пачка цигарок, футболка рожевого кольору, майка білого кольору, плавки білого кольору, штани спортивні чорного кольору, що заходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, підлягають знищенню; кошти в сумі 416 гривень, що вилучені у потерпілого та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, підлягають залишенню в камері схову речових доказів.

Судові витрати: за проведення дактилоскопічної експертизи вартістю 443 гривні 52 копійки; трасо логічної експертизи вартістю 245 гривень 70 копійок; експертизи холодної зброї вартістю 195 гривень56 копійок; трасо логічної експертизи вартістю 307 гривень 45 копійок, а всього на загальну суму 1192 гривні 23 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 118 КК України та призначити йому покарання в виді 1 року 9 місяців обмеження волі.

На підставі частин 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк тримання під вартою з 12 червня 2014 року по 24 квітня 2015 року, тобто 10 місяців 12 днів позбавлення волі, що відповідає 1 року 8 місяцям 24 дням обмеження волі.

Невідбутий строк покарання за цим вироком становить 6 днів обмеження волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 в виді тримання під вартою залишити без змін до 27 квітня 2015 року.

Речові докази по справі: зразки волосся трупа, мікронакладення з долонь, дактилоскопічні зразки рук, футболка зі слідами речовини бурого кольору, слід низу взуття, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області знищити; змиви речовини бурого кольору, що знаходиться при матеріалах справи залишити при матеріалах справи; туфлі чорного кольору, мобільний телефон, що знаходяться на зберіганні в камері схову Уманського РВ УМВС України в Черкаській області повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_6 ; грошові кошти в сумі 836 гривень та 7200 доларів США, що передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 повернуті останньому за належністю; штани джинсові синього кольору, кофта сірого кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову Уманського РВ УМВС України в Черкаській області повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_6 ; серветка паперова, серветка із тканини, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області знищити; автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп, д.н.з., НОМЕР_2 , що передані на зберігання уповноваженим на керування зазначеним транспортним засобом ОСОБА_46 та ОСОБА_47 повернуті останнім за належністю; пачка цигарок, футболка рожевого кольору, майка білого кольору, плавки білого кольору, штани спортивні чорного кольору, що заходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області знищити; кошти в сумі 416 гривень, що вилучені у потерпілого та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області залишити в камері схову речових доказів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи вартістю 443 гривні 52 копійки; трасологічної експертизи вартістю 245 гривень 70 копійок; експертизи холодної зброї вартістю 195 гривень56 копійок; трасологічної експертизи вартістю 307 гривень 45 копійок, а всього 1192 гривні 23 копійки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1