У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,
при секретарі ОСОБА_11,
за участю прокурора ОСОБА_12,
засудженого ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000372 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2014 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права займатися лікарською діяльністю - займати лікарські посади на строк 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 липня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 змінено, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ст. 76 цього Кодексу. З резолютивної частини вироку виключено слова «займатися лікарською діяльністю».

У решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він у грудні 2013 року, обіймаючи посаду лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення Носівської центральної районної лікарні, погодився на прохання жительки м. Прилуки ОСОБА_7 поставити її на облік по вагітності та видати їй довідку про вагітність для пред'явлення за місцем роботи за умови передачі йому 2 000 грн.

25 грудня 2013 року в поліклінічному відділенні Носівської центральної районної лікарні в робочому кабінеті ОСОБА_6 за постановку на облік в поліклініці Носівської ЦРЛ та видачу довідки про вагітність ОСОБА_7 передала останньому 2 000 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, посилаючись на істотне порушення кримінального закону, неправильне застосування кримінального закону, порушує питання про зміну судових рішень в частині призначеного додаткового покарання. Зазначає, що суди, призначивши йому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати лікарські посади, фактично позбавили його права працювати за фахом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі засудженого не оскаржуються.

Разом з тим, згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З ухвали апеляційного суду вбачається, що змінюючи покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_6, цей суд із достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має ряд хронічних захворювань, обставину, що пом'якшує покарання, - щире каяття, та дійшов обґрунтованого висновку про правильність призначеного ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією частини статті, за якою його визнано винним, та можливість звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В той же час, призначаючи ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати лікарські посади, апеляційний суд не взяв до уваги, що фактично позбавив засудженого права працювати за спеціальністю, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

При цьому суди не врахували, що ОСОБА_6 скоїв злочин, обіймаючи посаду не просто лікаря, а лікаря, який виконував організаційно-розпорядчі обов'язки.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним позбавити засудженого права обіймати саме такі посади, які пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями, у зв'язку з чим судові рішення щодо ОСОБА_6 підлягають зміні в частині призначеного додаткового покарання.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного додаткового покарання змінити, зазначивши, що ОСОБА_6 позбавлений права обіймати посади лікаря, які пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, на строк 2 роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10