АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/482/15 Справа № 207/5429/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
5 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0001298 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 19 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, проживаючого та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурором принесена апеляційна скарга на вищевказаний вирок, в якій останній просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Автор апеляційної скарги вказує на те, що в порушення вимог ст. 374 КПК України і статей 65, 75 КК України, суд не мотивував призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком, яке, на думку прокурора, є занадто м`яким та недостатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими

Провадження № 11-кп/774/482/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 309 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
особами, схильними до вчинення подібних злочинів, які усвідомлюватимуть, що придбавши та зберігаючи особливо небезпечні наркотичні засоби без мети збуту у великих розмірах зможуть обмежитися невиправдано м`яким покаранням. Таким чином, за переконанням сторони обвинувачення, призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою м`якість.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , в період часу з 15 вересня 2014 року по 20 вересня 2014 року в м. Дніпродзержинську в лісосмузі, розташованій за підприємством «Баглійкокс», нарвав листя коноплі, яку залишив незаконно зберігати у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , для особистого вживання без мети збуту. 3 листопада 2014 року в період часу з 11.20 по 12.05 в ході санкціонованого судом обшуку вищевказаного помешкання, було виявлено та вилучено паперові згортки з речовиною рослинного походження в сухому подрібненому вигляді; фрагменти сухих рослин; медичний шприц з рідиною прозорого кольору; фрагмент пластикової пляшки з металевим наперстком; кухонні тарілки, скляну трубку та скляні флакони. Згідно висновку експерта надана рідина 9, 0 мл об`ємом містить прекурсор - соляну кислоту, щільність якої складає 1, 18 г/см куб. більше ніж 15% (підлягає заходам контролю). Вилучена речовина рослинного походження масою 1,00 г., 6,80 г., 2,60 г., 2,60 г., 0,90 г., 285,00 г., 95,00 г., 1155,00 г., 1,90 г., 1,10 г., 7,80 г., 2,10 г., 1,60 г., 0,60 г., 0,90 г., 0,70 г., 2,20 г., 1,40 г., 0,70 г., 1,00 г., 1,80 г., 1,10 г., 9,20 г., 1, 10 г., 0,60 г., 0,60 г., 0,50 г., 1,00 г., 0,60 г., 2,50 г., 3,00 г., 0,40 г., 0,60 г., 0,60 г., 60 г. відповідно висновку експерта є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить відповідно 0,90 г., 6,12 г., 2, 34 г., 2,34 г., 0,81 г., 247 г., 95 г., 82 г., 65 г., 1004, 85 г., 1,71 г., 0,99 г., 7,02 г., 1,89 г., 1,44 г., 0,54 г., 0,63 г., 1,98 г., 1,26 г., 0,63 г., 0,90 г., 1,62 г., 0,99 г., 8 г., 28 г., 0, 99 г., 0,54 г., 0,54 г., 0,45 г., 0,90 г., 0,54 г., 2,25 г., 2,70 г., 0,36 г., 0,54 г., 0,54 г., 0, 54 г., що загальною масою становить 1389, 29 г., та згідно «Таблиці невеликих, великих та особливо великих наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром, яку ОСОБА_7 , незаконно придбав, та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала подану стороною обвинувачення апеляцію та просила її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив залишити апеляцію прокурора без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки на його думку, застосування судом ст. 75 КК України до нього, відповідає як його особі так і тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, врахував тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря нарколога під профілактичним наглядом з 2008 року, в силу ст. 89 КК України не судимий, а також пом`якшуючі обставини, зокрема те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно.

На підставі викладеного місцевий суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Разом з тим, районний суд, обираючи такий вид покарання, не в повному обсязі врахував визначені ст. 75 КК України умови та підстави для призначення такого покарання і які б об`єктивно вказували на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Поза увагою суду залишились ряд конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості та дані про особу обвинуваченого, які ставлять під сумнів законність вироку в частині призначеного покарання.

Так, матеріалами справи підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_7 у розфасованому виді зберігав більше тридцяти пакетів наркотичного засобу маріхуани, загальна маса якої становила 1 кілограм 389 грам, що становить великий розмір для наркотичного засобу.

Наведені обставини суттєво підвищують ступінь тяжкості вчиненого злочину та свідчать про небезпечність обвинуваченого, як особи, для суспільства.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання є несправедливим внаслідок м`якості, а тому, колегія суддів вважає за необхідне вирок відносно обвинуваченого в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок.

Враховуючи вищенаведені обставини та відповідно до вимог ст. 65 КК України колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати загальним засадам призначення покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

На підставі ст. 414 КПК України, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити частково.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 19 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 , скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області