25 травня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6
02 серпня 2014 року, близько 13:00 год., у ОСОБА_6 , який, перебував в приміщенні церкви Святого Дмитрія, що в с. Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області і на одній із лавочок побачив гаманець, належний ОСОБА_4 , 2000 року народження, жительці вищевказаного села, виник злочинний намір спрямований на викрадення даного гаманця.
Реалізовуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно таємно викрав гаманець в якому знаходилися грошові кошти у сумі 50 гривень та мобільний телефон марки «Нuаwei Ascend Y 511» вартістю 1547,05 грн., разом із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн. на балансі якої знаходились гроші в сумі 20 грн., з якими з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1637, 05 грн.
В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю і пояснив, що він дійсно скоїв крадіжку майна потерпілої при обставинах зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що на початку серпня 2014 року, перебуваючи в церкві села Колодіївка, він на одній з лавок побачив гаманець чорного кольору. Дочекавшись коли всі присутні в церкві пішли наперед, він взяв гаманець, заховав його в кишеню штанів та через декілька хвилин вийшов з церкви і пішов на автобусну зупинку, де перевірив вміст гаманця в якому знаходилися грошові кошти в сумі 50 ( п`ятдесят ) гривень та сенсорний мобільний телефон «Нuаwei Ascend Y 511», на дві сім картки. Однак в телефоні була вставлена лише одна. Гроші і телефон забрав, а гаманець залишив на автобусній зупинці і поїхав додому. Приблизно через тиждень викрадений телефон продав, а гроші які знаходилися в гаманці та виручені від реалізації телефону витратив на власні потреби. При цьому заявив, що він згідний з сумою матеріальної шкоди, визначеною потерпілою і вважає що нема необхідності досліджувати докази та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які ним не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 підтвердили факт викрадення 02 серпня 2014 року з церкви Святого Дмитрія, що в с. Кододіївка Підволочиського району Тернопільської області, гаманця чорного кольору, де знаходилися гроші в сумі 50 гривень та мобільний телефон «Нuаwei Ascend Y 511» котрий належав ОСОБА_4 , який остання залишила на одній з лавок під час Богослужіння. Однак жодних претензій до обвинуваченого не мають, просять його суворо не карати.
Враховуючи думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ). Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, думку потерпілої та її законного представника, які просить суворо не карати.
Обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин які обтяжують покарання обвинуваченому передбачених ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням вищезазначеного, а також те, що вироком Підволочиського районного суду від 09 квітня 2015 року обвинуваченому було призначено узгоджене сторонами, відповідно до угоди про примирення, обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень за вчинення кримінального правопорушення 20 серпня 2014 року ( дане кримінальне правопорушення вчинене 02 серпня 2014 року ), який на даний час обвинуваченим не сплачено, суд приходить до висновку що обвинуваченому слід призначити покарання у виді 120 ( сто двадцять ) годин громадських робіт.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів та сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 306,90 ( триста шість гривень 90 копійок ) за проведення товарознавчої експертизи № 6-152/15 від 06.04.2015 року, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 120 ( сто двадцять ) годин громадських робіт.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України даний вирок та вирок Підволочиського районного суду від 09 квітня 2015 року яким ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень виконувати самостійно.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя :