Справа №1-8 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року Гощанський районний суд Рівненської області
в складі:

головуючої - Рудик Л.М.

при секретарі - Довгалюк О.П.

за участю прокурора
- Тємєшової
Т.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Гощі справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1Рівненської
області, громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою,
вдови, непрацююча, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення, не судима
-

за ст. 166 КК
України

встановив:

ОСОБА_1,
являючись матір'ю малолітніх ОСОБА_2, 2003 року народження, та ОСОБА_3, 2005
року народження, злісно не виконувала встановлених законом обов'язків по
догляду за дітьми, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, 15 травня
2006 року близько 14 години внаслідок неналежного догляду зі сторони ОСОБА_1 її
син ОСОБА_3 впав в таз з окропом, де була замочена білизна, внаслідок чого
отримав 90 % опіків тіла. Про нещасний випадок, що стався з дитиною, підсудна
нікого не повідомила і своєчасно в лікувальний заклад для надання медичної
допомоги дитині не звернулася. Наступного дня 16 травня 2006 року ОСОБА_3 був
доставлений в примусовому порядку в опікове відділення Рівненської обласної
лікарні у важкому стані, де 21 травня 2006 року помер.

31 липня 2006
року близько 14 години внаслідок неналежного догляду зі сторони ОСОБА_1 її
дочка ОСОБА_2 впала в таз з гарячою водою, приготовленою для прання, і отримала
25 % опіків тіла. Про отриману дитиною травму ОСОБА_1 нікого не повідомила і за
наданням медичної допомоги дитині не звернулася. 01 серпня 2006 року, коли про
нещасний випадок стало відомо працівникам служби в справах неповнолітніх,
підсудна категорично відмовилася від госпіталізації дитини в лікувальний заклад
і лише після втручання працівників міліції дитина в примусовому порядку була
доставлена до опікового відділення Рівненської обласної лікарні, де проходила
лікування до 11 серпня 2006 року.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину визнала
повністю, в скоєному щиро розкаялася і пояснила, що, те, що сталося з її
дітьми, було нещасними випадками. В лікувальні заклади за наданням медичної
допомоги дітям, які отримали опіки, не зверталася через відсутність коштів для
придбання ліків. Дітям надавала медичну
допомогу самостійно вдома народними методами лікування. У

2

серпні 2006 року
відмовлялася від госпіталізації
дочки, оскільки була налякана
наслідками, які настали внаслідок опіків, отриманих її сином.

Крім повного
визнання своєї вини самою підсудною її винність в скоєнні злочину
підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З медичної
картки стаціонарного хворого № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2, 2003 року
народження, доставлена в опікове відділення обласної клінічної лікарні 01
серпня 2006 року з діагнозом: опік кип'ятком тулуба, нижніх кінцівок І - II
- III А ступенів площею 25 % поверхні тіла, опікова хвороба
(а.с. 46).

Згідно висновків
судово-медичної експертизи № 309-Е від 20 жовтня 2006 року вбачається, що на
тілі ОСОБА_3, 2005 року народження виявлено тілесні ушкодження у вигляді
термічних опіків тіла. Смерть ОСОБА_3 настала в результаті опіків 90 % поверхні
тіла, обумовлених дією високої температура і ускладнених розвитком опікового
шоку, 21 травня 2006 року (а.с. 119).

З посмертного
епікризу ОСОБА_3 вбачається, що дитина була доставлена в опікове відділення
16.05.2006 року з діагнозом: опік кип'ятком голови, тулуба, верхніх та нижніх
кінцівок І - II - III АБ ступенів площею 90 % поверхні тіла, опікова хвороба в
стадії гострої опікової токсемії, сепсис, септичний шок, полі-органна
недостатність. Травму отримав 15.05.2006 року близько 14.00. Доставлений в
опікове відділення через 12 годин після травми - батьки дитини відмовлялися від
госпіталізації. Поступив в дуже важкому стані, інфузійна терапія з моменту
поступлення. Якісний та кількісний склад лікування в перший період неадекватні
із-за соціальної незахищеності хворого. На протязі лікування стан хворого
важкий, нестабільний. 21.05.2006 року о 15 год. 20 хв. наступила зупинка дихання та серцебиття.
Біологічну смерть констатовано 21.05.2006 року о 15 год. 50 хв. (а.с.
55).

Оцінюючи докази,
досліджені в судовому засіданні, суд рахує доведеною винність підсудної в
скоєнні злочину.

її дії органами
досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 166 КК України як злісне
невиконання матір'ю встановлених законом обов'язків по догляду за дітьми, що
спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудна ОСОБА_1
злочин скоїла вперше, в скоєному щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю
злочину, по місцю проживання характеризується посередньо, по місцю роботи
характеризується позитивно (а.с. 129), має на утриманні малолітню дитину,
одинока, що суд рахує як обставини, що пом'якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд рахує, що
виправлення засудженої можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

3

засудив:

ОСОБА_1
визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, і
призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй
іспитовий строк на два роки.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_1 залишити підписку про
невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд протягом 15 діб з
моменту його проголошення.