Справа № 1-730/11
Провадження № 1/369/95/15
В И Р О К

іменем України

31.10.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Бурбели Ю.С.

при секретарі: Солдатенко В.С.

за участі прокурора: Юркової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2011 р. близько 13-ї години ОСОБА_1 знаючи, що малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні салону краси «Сан енд Шайн», що за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська № 28, Києво-Святошинського району, Київської області, де скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб поблизу, підійшов до столику перукаря, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 5228», вартістю 1066 грн. 68 коп. З місця вчинення злочину із викраденим зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальний збиток на суму 1066 грн. 68 коп. та в подальшому передав викрадений ним мобільний телефон марки «Нокіа 5228» своєму брату ОСОБА_1 Після чого, ОСОБА_1 17.08.11 р. близько 14-ї години перебуваючи на ринку поблизу станції метро «Святошино» в м. Києві, збув мобільний телефон «Нокіа 5228», завідомо одержаний злочинним шляхом, отримавши за нього гроші в сумі 300 грн. Після чого, частину отриманих за збут завідомо краденого телефону, у сумі 100 грн. передав малолітньому ОСОБА_2, а іншу частину в сумі 200 грн. ОСОБА_1 залишив собі та витратив на власні потреби.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю і показав суду, що 17.08.2011 р. близько 14-ї години він знаходився в дома за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6. В цей час додому прийшов його брат ОСОБА_2, який приніс мобільний телефон марки «Нокіа 5228». Брат розповів, що таємно викрав вказаний мобільний телефон з салону краси. Той запропонував продати викрадений ним телефон. Так як грошей у ОСОБА_4 не було він погодився на його пропозицію. Після чого, ОСОБА_1 взяв викрадений його братом ОСОБА_2 телефон та пішов з дому, з метою продати його. Вийшовши в двір свого будинку, він викинув в бак зі сміттям СІМ-карту, яка знаходилася в телефоні. Після чого сів на маршрутне таксі, та поїхав в м. Київ. Приїхавши на станцію метро «Святошино» м. Києва, ОСОБА_1 запропонував викрадений телефон незнайомій жінці, яка продавала на ринку «Святошино» одяг. Жінка погодилася придбати у ОСОБА_1 мобільний телефон. Про те, що телефон крадений він їй не розповідав. Продавши мобільний телефон він приїхав додому в м. Вишневе та дав брату 100 гривень з виручених грошей за викрадений ним мобільний телефон, а 200 гривень забрав собі.

Суд вважає, що підсудний давав правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюються.

Суд дійшов до висновку, що винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена і його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна одержаного злочинним шляхом.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 198 КК України є злочином невеликої тяжкості; враховуючи особу підсудного, який вчинив злочин уперше, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд дійшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 198 КК України.

Враховуючи обставини справи і дані про особу підсудного, суд прийшов до висновку про можливість звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокіа 5228», який переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 21)залишити у користуванні потерпілої.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Ю.С.Бурбела