У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.2014 Справа №607/16295/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

секретаря ОСОБА_2 ;

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004216 від 12 листопада 2013 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, не судимого

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.В.Березовиця Тернопільського району, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, котрий проживає по АДРЕСА_2 , не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбачного ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ;

захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України надійшов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 30 вересня 2014 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, просить суд проводити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, в яке викликати потерпілих, обвинувачених та свідків згідно додатку до обвинувального акту. Клопотань не має.

Адвокат ОСОБА_6 вважає, що обвинувальний акт необхідно призначити до розгляду по суті. Крім того клопоче про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, також просить суд зобов`язати прокуратуру м.Тернополя повернути ОСОБА_3 його паспорт, який на даний час безпідставно зданий у ВГІРФО УМВС України в Тернопільській області.

Адвокат ОСОБА_7 вважає, що обвинувальний акт необхідно призначити до розгляду по суті. А також просить зобов`язати потерпілого ОСОБА_8 надати суду документи, котрі б свідчили про те, що телефон Самсунг йому належить.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в повній мірі підтримали думку та клопотання своїх захисників.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004216 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити крім іншого такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Положеннями п.1 ч.1 ст.91 КПК України саме на прокурора покладено обов`язок доказування події кримінального правопорушення, часу та способу його вчинення.

Суд, не переходячи до оцінки доказів та з`ясовуванню наявності чи відсутності в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складу інкримінованого їм злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містить не конкретне формулювання обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки обставини, які розкривають об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не викладені.

Так, в обвинувальному акті обом обвинуваченим, фактично слово в слово продубльовано обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке викладено наступним чином:

22 червня 2014 року близько 21 год. у ОСОБА_3 , який перебував разом з ОСОБА_4 неподалік АЗС Автотехсервіс, що по вул. Злуки в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

22 червня 2014 року близько 21 год. у ОСОБА_3 , який перебував разом з ОСОБА_4 неподалік АЗС Автотехсервіс, що по вул. Злуки в м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, 22 червня 2014 року близько 21 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік АЗС Автотехсервіс, що по вул. Злуки в м.Тернополі, попередньо домовившись про вчинення крадіжки, підійшли до ОСОБА_8 , який спав біля дерева та ОСОБА_3 таємно з корисливих мотивів викрав у нього мобільний телефон марки Samsung Galaxy GT S5360 вартістю 520 гривень, в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку, вартістю 10 гривень, але в цей час він був помічений ОСОБА_8 , який почав кричати, щоб він зупинився. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою утримання викраденого майна, з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_8 шкоду на загальну суму 530 гривень

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності:

Злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Разом з тим, в обвинувальному акті жодним чином не описано дій ОСОБА_4 , які б утворювали повністю чи частково об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не розкрита жодним чином його роль у вчиненні вищевказаного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та вірної правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно порушує право особи на захист.

Крім цього, відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, суд вважає, що ні прокурор, ні слідчий не визначилися належним чином із розміром шкоди завданої даним кримінальним правопорушенням.

В обвинувальному акті наявні розбіжності щодо розміру завданої матеріальної шкоди.

Зокрема, в абз.3 обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду у розмірі 500 гривень, проте в абз.15 даного акту 530 гривень. В абз.1 обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду у розмірі 1860 гривень, проте в абз.12 даного акту 1090,72 гривень.

Враховуючи наведене, зазначені недоліки в обвинувальному акті на думку суду є суттєвими, так як відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, порушують права обвинуваченого на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, що в подальшому може негативно вплинути на судовий розгляд, з урахуванням того, що відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню.

Підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 суд не вбачає, як і підстав для повернення останньому паспорту, оскільки паспорт вилучений у нього на виконання ухвали слідчого судді від 8 вересня 2014 року.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання захисників до задоволення не підлягають.

Враховуючи, що в судовому засіданні від сторін кримінального провадження клопотань про продовження строку дії запобіжних заходів не надходило, суд позбавлений можливості вирішувати дане питання.

Керуючись ст.ст.314, 315, 316 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотань захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004216 від 12 листопада 2013 року відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повернути прокурору прокуратури м. Тернополя ОСОБА_10 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя ОСОБА_1