Справа № 161/3158/15-к
Провадження № 1-кп/161/192/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 29.01.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новостав Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 26.10.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.121 ч.1 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 03.03.2014 року ухвалою Дрогобицького міського суду Львівської області звільнений умовно-достроково строком на 1 рік 6 місяців 14 днів.

· за ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно постанови Луцького районного суду Волинської області від 12.04.2001 року, будучи зобов`язаним сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 1/3 частини всіх видів заробітків щомісячно, починаючи з 27.03.2001 року та до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 , в період 27.03.2001 року по 05.09.2010 року та за період з 03.03.2014 року по 01.02.2015 року, будучи працездатним і неодноразово попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, офіційно роботи не знайшов і не шукав, на облік в Центр зайнятості не став, жив та живе за рахунок тимчасових заробітків, які не декларував та не декларує, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, від чого заборгованість по аліментах станом на 01.02. 2015 року становить 57119,67 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. Заборгованість по сплаті аліментів не відшкодував. Обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався відшкодовувати зазначену заборгованість в найкоротші строки. У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними по справі матеріалами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового розгляду, а саме:

· показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 , яка показала, що остання перебувала в шлюбі з обвинуваченим, від якого у них народилися двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розлучення з обвинуваченим, потерпіла подала позовну заяву до суду про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно рішення суду обвинувачений ОСОБА_5 мав сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно, від усіх його видів заробітку, однак цього не робив, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Потерпіла ОСОБА_4 просила суд суворо покарати обвинуваченого.
Відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними діями, спрямованими на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив злочин, передбачений ст.164 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий, потерпіла наполягала на суворому покаранні, однак ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, працює неофіційно, має постійне місце проживання за яким характеризується із посередньої сторони, зобов`язався в найкоротший термін погасити заборгованість по аліментах, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.164 ч.1 КК України у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі за інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: