Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № І І-697/20І0 p. Головуючий вї-й інстанції
категорія ст. 185 ч.5 КК ОСОБА_1
Доповідач Демченко О.В.
УХВАЛА Іменем України

19 листопада 2010 р. Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судці Демченка О.В.,

еуддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі Семко Т.В.

з участю прокурора Омельяненка А.Є.,

адвоката ОСОБА_4,

потерпілих: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

засуджених: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ОСОБА_10, ОСОБА_11

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду кримінальну справу за апеляціями: потерпілої ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_12, ОСОБА_10 6.В., на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2010 року -

Вказаним вироком

ОСОБА_7 18 квітня 1987

р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, не одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий, мешканець м. Чернігова вул.. Овдіївська-116,

засуджений: за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2-х років позбавлення волі;

за ст. 27 п.4.3 ст.185 ч. 5 КК України із застосуванням ет. 69 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначене в 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_8 21 жовтня 1973 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлучений, маючий неповнолітню дитину, не працюючий, раніше не судимий, мешканець м. Ніжина Чернігівської області вул. Вознесенська-49,

засуджений: за ст. 185 ч. З КК України із застосуванням ст. 69 КК України

до 2-х років позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК ОСОБА_13 до 3-х років

позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК ОСОБА_13 за сукупністю злочинів

остаточне покарання визначене в 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, українець, громадянин ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, маючий на утриманні неповнолітню дитину, не працюючий, мешканець села Григоро-Іванівка Ніжинського району Чернігівської області, раніше судимий: 1)15.06.1995 р. Лохвицьким районним судом Полтавської області за ст. 141 ч.1, 46-1 КК України до 2-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2) 22.12.1997 р. Миргородським районним судом

Полтавської області за ст. 94,43, 14 КК України до

9 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 19.07.2001 р. Лохвицьким районним судом

Полтавської області за ст. 102,42 ч.З КК України до

9 років 7 місяців позбавлення волі. 28.08.2007 р.

постановою Устишвського райсуду Кіровоградської

обл. невідбутий строк покарання в 3 роки 17 днів

замінений та той же строк обмеження волі.

15.05.2008 р. звільнений з місць обмеження волі

строком на 2 роки 4 місяці,

засуджений: за ст. 187 ч. 1 до 4-х років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 5 КК ОСОБА_13 до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Згідно ст. 70 КК ОСОБА_13 покарання за сукупністю злочинів призначене в 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК ОСОБА_13 остаточне покарання за сукупністю вироків призначене в 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючий, не одружений, мешканець села Григоро-їванівка Ніжинського району Чернігівської області, раніше судимий: 19 квітня 2997 р. Ніжинським міськсудом Чернігівської області за ст. 15 п. 4.2 ст.186 ч.2, 75, 76 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 роки,

засуджений: за ст. 185 ч. 5 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків покарання призначене в 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_11 28

листопада ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_10-

Іванівка Ніжинського району Чернігівської обл.,

українець, громадянин України, з середньою

освітою, не одружений, не працюючий, раніше не

судимий, мешканець с Григоро-Іванівка

Ніжинського району Чернігівської області,

засуджений: за ст. 185 ч. 5 КК України до 7 років позбавлення волі з

конфіскацією всього майна.

З ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_16 та ОСОБА_9 стягнуто солідарно на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ТОВ СП „Агро-Дім" 9420 грн. 50 коп., на користь ТОВ „Агрофірма Краєвид" 8905 грн.

З засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_15., ОСОБА_10, ОСОБА_11 стягнуто солідарно на відшкодування матеріальної шкоди: на користь потерпілої Таран ЛХ 5800грн., на користь Комарівської загальноосвітньої школи 7000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_17 на відшкодування матеріальної шкоди 4980 грн., на відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

З засуджених ОСОБА_7 LB., ОСОБА_8 та ОСОБА_10 OJB. стягнуто солідарно на відшкодування матеріальної шкоди: на користь ОСОБА_6 7470 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; на користь ОСОБА_18 7055 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

З засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стягнуто солідарно на користь ТОВ „ОСОБА_19 Ніжин" 4050 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вказані особи визнані винними і засуджені за скоєння ними злочинів за таких обставин.

В червні 2009 року ОСОБА_20 з метою протиправного збагачення створив та очолив стійку організовану групу, до складу якої увійшли: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Всі ці особи були активними учасниками злочинної групи, виконували конкретнідії, спрямовані на досягнення загальної мети, дотримувались заходів конспірації.

Для спільного вчинення злочинів членами злочинної групи визначався предмет посягання коні, яких вони після викрадання забивали, а м'ясо коней продавали. Дня полегшення вчинення злочинів, швидкого прибуття на місце злочину та перевезення м'яса забитих тварин, вони використовували автомобіль „Опель-Аскона" д.н. 102-14 MM, який перебував в користуванні ОСОБА_8

Згідно розподілених ролей, ОСОБА_20 LB. виконував загальне керівництво злочинною групою, розподілив ролі між ЇЇ членами, визначив і обумовив порядок діяльності, пов'язаної з крадіжками чужого майна. Він визначав час крадіжок, керував пошуком місць скоєння злочинів, доставляв на місце скоєння злочинів членів злочинної групи, вирішував, куди необхідно реалізувати м'ясо забитих тварин, особисто займався його реалізацією, розпоряджався грошовими коштами, вирученими від продажу м'яса. ОСОБА_10 та ОСОБА_21 виконували активну роль в скоєнні злочинів. Зокрема, вони безпосередньо викрадали коней з пасовищ, доставляли їх до місць їхнього забою і отримували за це обумовлену визначену грошову нагороду. ОСОБА_8 виконував активну роль в діяльності злочинної групи. Маючи в своєму розпорядженні автомобіль „Опель-Аскона" д.н. 102-14 MM, він брав участь в пошуку місць скоєння злочинів, доставляв автомобілем членів злочинної групи до цих місць та транспортував м'ясо забитих тварин до місць його продажу, за що отримував від ОСОБА_20 грошову винагороду. ОСОБА_9 ЇМ. виконував активну роль в діяльності організованої злочинної групи. Згідно плану розроблених дій, він прибував до визначеного місця, здійснював свою участь в забої коней, отримував від ОСОБА_7 обумовлену визначену грошову нагороду.

1) 23 червня 2009 року у вечірній час ОСОБА_20 в м. Ніжині зустрівся з ОСОБА_8 та діючи за планом, відомим усім учасникам організованої злочинної групи, на автомобілі останнього „Опель-Аскона" д.н. 102-14 MM, прибув до села Григоро-Іванівки Ніжинського району, де вони зустрілись з ОСОБА_11 і ОСОБА_10 Всі учасники злочинної групи прибули до пасовища поблизу міста Батурин Бахмацького району Чернігівської області, де ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились, а ОСОБА_20 та ОСОБА_8 повернулись до м. Ніжина. На вказаному пасовищі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 таємно викрали двох коней вартістю 4565 та 4980 грн., що належали потерпілій ОСОБА_17, яких погнали до м. Ніжина. Дорогою вони одного коня втратили, іншого пригнали в обумовлене місце на околиці м. Ніжина і повідомили про це ОСОБА_20. Останній на автомобілі прибув туди разом з ОСОБА_8 з допомогою привезеного з собою інструменту ОСОБА_20 забив коня, розробив тушу і м'ясо на автомобілі ОСОБА_8 з допомогою останнього вивіз з місця забою, в подальшому його реалізував.

2)23 липня 2009 p. у вечірній час ОСОБА_10 та ОСОБА_11,

діючи задля досягнення спільної для всіх учасників злочинної групи

мети, прибули в село Дрімайлівка Кулшгівського району, де в ніч на

24 липня 2009 року з пасовища таємно викрали коня вартістю 3285

грн., що належав потерпілому ОСОБА_22 Цього коня вони

пригнали на околицю м. Ніжина, про що повідомили ОСОБА_7

Останній разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі „Опель-

Аскона" д.н. 102-14 MM прибули в дане місце. ОСОБА_23 з

допомогою ОСОБА_17 інструментом, привезеним ОСОБА_14, забили

коня, розробили його тушу, м'ясо якої ОСОБА_14 в послідуючому

реалізував.

3)29 липня 2009 р. у вечірній час кривоберець IJ8., будучи

організатором злочинної групи, за попередньо розробленим планом, в

м. Ніжині зустрівся з ОСОБА_8, який керував автомобілем „Опель-

Аскона" д.н. НОМЕР_1. На цьому автомобілі вони прибули до села

Григоро-Іванівка Ніжинського району, де з метою скоєння злочину

зустрілись з ОСОБА_16 та ОСОБА_10 OJB., які були обізнані з

планом злочинних дій ОСОБА_14. На автомобілі усі вони прибули до

с Городище Бахмацького району Чернігівської області,, де ОСОБА_16 і

ОСОБА_10 залишились, а ОСОБА_14 та ОСОБА_8 повернулись до м.

Ніжина. ОСОБА_16 і ОСОБА_10 проникнули на охоронювану територію

тваринницького приміщення молочно-товарної ферми № 1 ТОВ

„Сільськогосподарське підприємство „Агродім" , звідки таємно

викрали двох коней вартістю 4689,5 грн. та 4731 грн., які належали

вказаному підприємству. Цих коневі вони пригнали на околицю м.

Ніжина, про що повідомили ОСОБА_14. Останній разом з ОСОБА_8 та

ОСОБА_9 прибув туди на автомобілі, з допомогою ОСОБА_17 привезеним

з собою інструментом забив обох коней, розробив їхні туші та на

автомобілі ОСОБА_8 вивіз його з місця злочину а в подальшому

реалізував.

4)7.08.2009 р. ОСОБА_20, діючи аналогічним чином в складі

організованої злочинної групи та будучи її керівником, в м. Ніжині

зустрівся з ОСОБА_8, який керував автомобілем „Опель-Аскона"

д.н. 102-14 MM. На цьому автомобілі вони прибули до села Ґригоро-

Іванівка Ніжинського району, де з метою скоєння злочину зустрілись з

ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які були обізнані з планом

злочинних дій ОСОБА_20. На автомобілі усі вони прибули до смт.

Сосниця Чернігівської області. Там ОСОБА_11 та ОСОБА_10

залишились, а ОСОБА_20 і ОСОБА_8 повернулись до м. Ніжина. В ніч

на 8.08.2009 р. з пасовища на околиці м. Сосниці ОСОБА_16 та

ОСОБА_10 таємно викрали двох коней вартістю 7470 та 7055 грн,

які належали потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_24 Цих тварин

вони пригнали в район села Високе Борзнянського району

Чернігівської області, куди прибули ОСОБА_20 та ОСОБА_8.

ОСОБА_20 за допомогою привезеного з собою інструменту забив

5)

обох коней, розробив їхні туші на м'ясо і на автомобілі ОСОБА_8 вивіз їх з місця злочину та реалізував.

5)10.08.2009 р. у вечірній час ОСОБА_20, за попередньо

розробленим планом, відомим усім учасникам злочинної групи, в м.

Ніжині зустрівся з ОСОБА_8, який керував автомобілем „Опель-

Аскона" д.н. НОМЕР_1. На цьому автомобілі вони прибули до села

Григоро-Іванівка Ніжинського району, де з метою скоєння злочину

зустрілись з ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які були обізнані з

планом злочинних дій ОСОБА_20. На автомобілі усі вони прибули до

села Городище Бахмацького району Чернігівської області. Там

ОСОБА_11 та ОСОБА_10 OJB. залишились, а ОСОБА_20 і ОСОБА_8

повернулись до м. Ніжина. В ніч на 11.08.2009 р. ОСОБА_11 і ОСОБА_10

з пасовища таємно викрали коня вартістю 5800 грн., який належав

потерпілій ОСОБА_5 Цього коня вони пригнали на околицю м.

Ніжина, куди прибули на автомобілі ОСОБА_20 та ОСОБА_8.

ОСОБА_20 за допомогою привезеного з собою інструменту забив

тварину, розробив її тушу на м'ясо, яке з допомогою ОСОБА_8 на

автомобілі вивіз з місця забою і послідуючому реалізував.

6)27.08.2009 р. у вечірній час ОСОБА_20, за попередньо

розробленим планом, відомим усім учасникам злочинної групи, в м.

Ніжині зустрівся з ОСОБА_8 AM., який керував автомобілем „Опель-

Аскона" д.н. НОМЕР_1. На цьому автомобілі вони прибули до села

Григоро-Іванівка Ніжинського району, де з метою скоєння злочину

зустрілись з ОСОБА_11 та ОСОБА_10? які були обізнані з

планом злочинних дій ОСОБА_20. На автомобілі усі вони прибули до

села Комарівка Борзнянського району Чернігівської області. Там

ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились, а ОСОБА_20 і ОСОБА_8

повернулись до м. Ніжина. В ніч на 28.08.2009 р. ОСОБА_11 і ОСОБА_10

проникнули на охоронювану територію Комарівської загальноосвітньої

школи, звідки таємно викрали двох коней вартістю по 7020 грн, які

належали цій школі, після чого пригнали цих тварин на околицю м.

Ніжина, куди прибули ОСОБА_20 та ОСОБА_8. ОСОБА_20 за

допомогою привезеного з собою інструменту забив обох коней,

розробив їхні туші на м'ясо і на автомобілі ОСОБА_8 вивіз їх з місця

злочину та реалізував.

7)29.08.2009 р. у вечірній час ОСОБА_10 та ОСОБА_11, діючи

за домовленістю з ОСОБА_14 та іншими учасниками злочинної

групи, переслідуючи загальну мету протиправного заволодіння чужим

майном, прибули до села Дрімайлівка Куликівського району

Чернігівської області, де з літнього табору для утримання великої

рогатої худоби ТОВ „Сіверське" таємно викрали кобилу вартістю 3285

грн., яка належала вказаному товариству. Цю кобилу вони пригнали на

околицю м. Ніжина, куди прибули ОСОБА_20 та ОСОБА_8 на

автомобілі „Опель-Аскона". ОСОБА_20 за допомогою привезеного з

собою інструменту забив кобилу, розробив її тушу на м'ясо, яке з

допомогою ОСОБА_8 на автомобілі вивіз з місця забою та в послідуючому реалізував.

8)02.09.2009 р. у вечірній час ОСОБА_14, за попередньо

розробленим планом, відомим усім учасникам злочинної групи, в м.

Ніжині зустрівся з ОСОБА_25, який керував автомобілем „Опель-

Аскона" д.н. НОМЕР_1. На цьому автомобілі вони прибули до села

Григоро-їванівка Ніжинського району, де з метою скоєння злочину

зустрілись з ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які були обізнані з

планом злочинних дій ОСОБА_14. На автомобілі усі вони прибули до

села Припутні Ічнянського району Чернігівської області. Там

ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились, а ОСОБА_14 і ОСОБА_25

повернулись до м. Ніжина. ІВ ніч на 63.09.2009 р. ОСОБА_11 і ОСОБА_10

проникнули на охоронювану територію та в приміщення молочно

товарної ферми ПП„Агро-Трейдер" звідки таємно викрали двох коней

вартістю по 7020 грн, які належали цьому підприємству, після чого

пригнали цих тварин на околицю м. Ніжина, куди прибули

ОСОБА_14 та ОСОБА_25. ОСОБА_14 за допомогою привезеного з

собою інструменту забив обох коней, роз|юбив їхні туші на м'ясо і на

автомобілі ОСОБА_25 вивіз їх з місця злочину та реалізував.

9)10.09.2009 р. у вечірній час ОСОБА_20, за попередньо

розробленим планом, відомим усім учасникам злочинної групи, в м.

Ніжині зустрівся з ОСОБА_8, який керував автомобілем „Опель-

Аскона" д.н. НОМЕР_1. На цьому автомобілі вони прибули до села

Григоро-їванівка Ніжинського району, де з метою скоєння злочину

зустрілись з ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які були обізнані з

планом злочинних дій ОСОБА_20. На автомобілі усі вони прибули до

села Ганнівка Носівського району Чернігівської області. ОСОБА_26

О.А. та ОСОБА_10 залишились, а ОСОБА_20 і ОСОБА_8

повернулись до м. Ніжина. В ніч на 11.09.2009 р. ОСОБА_26 і ОСОБА_10

проникнули на охоронювану територію та приміщення ТОВ

„Агрофірма Краєвид", звідки таємно викрали двох коней вартістю 3510

та 5395 грн. які належали цьому підприємству, після чого пригнали цих

тварин на околицю м. Ніжина, куди прибули ОСОБА_20, ОСОБА_8 та

ОСОБА_9, який був обізнаний з злочинним планом ОСОБА_20 і

погодився взяти участь в злочині. ОСОБА_20 і ОСОБА_17 за допомогою

привезеного з собою інструменту забили обох коней, розробили їхні

туші на м'ясо і на автомобілі ОСОБА_8 вивезли їх з місця злочину та

реалізували.

10) 08.10.2009 р. у вечірній час ОСОБА_20 за попередньою

змовою з ОСОБА_8, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з

метою скоєння крадіжки чужого майна, прибули до охоронюваної

території тваринницького комплексу ТОВ ,ДТіаст Агро-Нїжин" на вул..

Овдіївській-198 в м. Ніжині. Удвох вони проникнули до вигульного

майданчику цього комплексу, звідки таємно викрали кобилу вартістю

3510 грн., яка належала вказаному товариству. Цю тварину вони

пригнали до лісосмуги на околиці м. Ніжина, де ОСОБА_20 за допомогою привезеного ОСОБА_8 інструменту забив її, розробив тушу на м'ясо, яке на автомобілі ОСОБА_8 вони вивезли з місця забою і в подальшому реалізували.

11) 29.09.2009 р. у вечірній час ОСОБА_17 ЇМ., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись неподалік газової заправної станції на автодорозі Чернігів-Прйлуки на околиці м.Ніжина з метою заволодіння чужим майном, напав на ОСОБА_27, завдавши йому кілька ударів руками й ногами в область голови та обличчя, заподіявши легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я. Після цього він заволодів мобільним телефоном ОСОБА_27 марки „Самсунг вартістю 69 грн.60 коп. та грішми в сумі 180 гри.

Не погодившись з вироком, учасники процесу подали на нього апеляції.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в своїй апеляції поставила питання про скасування вироку у зв'язку з м'якістю призначеного усім засудженим і особливо ОСОБА_20 та ОСОБА_8 покарання. Крім того, на думку потерпілої, суд безпідставно зменшив суму відшкодування заподіяної їй матеріальної шкода з 9000 до 5800 грн. ОСОБА_2 ж вона не була присутня в судовому засіданні і не могла збільшити позовних вимог.

Засуджений ОСОБА_9 ЇМ. в своїй апеляції поставив питання про скасування вироку місцевого суду і закриття справи відносно нього за відсутністю в його діях складу злочину. Апеляція мотивована тим, що ОСОБА_9 за його твердженням, повідомив правоохоронним органам, а саме -дільничному інспектору про скоєння злочинів - крадіжок коней, що виключає на його думку злочинність і караність цього діяння. Він же не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_20 та інших учасників злочинної групи і допомагаючи забивати коней та розробляючи їхні туші, вважав, що займається звичайною заготовкою м'яса. Щодо розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_27, то засуджений вважає, що наявні у справі докази не свідчать про його умисел на розбійний напад на цього потерпілого, а сам ОСОБА_27 обмовив його.

Засуджений ОСОБА_10 в своїй апеляції поставив питання про скасування вироку місцевого суду і повернення справи на додаткове розслідування. Апеляція мотивована тим, що на думку її автора, у справі не досліджено ряду важливих для винесення вироку обставин. Зокрема, судом не було взято до уваги того, що засуджений не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_20, частини злочинів не скоював.

Апеляційним судом було призначене часткове судове слідство, в ході якого допитана потерпіла ОСОБА_5, всі засуджені, досліджені матеріали справи. Дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що в

задоволенні усіх апеляцій необхідно відмовити. ОСОБА_5 рішення суд ґрунтує наступним.

Винність усіх засуджених в скоєнні злочинів, за яких їх визнано винними, підтверджена доказами, ретельно дослідженими місцевим судом.

Так, в засіданні місцевого й апеляційного суду ОСОБА_20 повністю визнав себе винним по всіх епізодах обвинувачення, пояснивши, що злочини були скоєні ним саме в такий спосіб і з тими співучасниками, які вказані в обвинуваченні. Визнав, що саме він створив злочинну групу, в яку увійшли ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_26. Саме він, ОСОБА_20, керував діями цієї групи, давав завдання її членам, особисто приймав участь в забиванні викрадених коней, реалізовував їхнє м'ясо та платив всім членам злочинної групи за їхню участь в злочинах. УсІ члени трупи усвідомлювали злочинність своїх дій, діяли за попередньою змовою і власною згодою.

ОСОБА_8 в засіданні місцевого й апеляційного судів також повністю визнав себе винним, показав, що злочини були скоєні ним й іншими вказаними в обвинуваченні особами у той спосіб» тоді й там, як вказано в обвинуваченні. Підтвердив, що ОСОБА_20 створив та очолив організовану злочинну групу, фактично керував нею, давав розпорядження усім членам групи. Останні добре розуміли злочинність своїх дій, підкорялися ОСОБА_20. Він, ОСОБА_8 також розумів злочинність своїх дій. В організованій злочинній груш він виконував свою роль -транспортував її учасників а також здобуте злочинним шляхом майно і одного разу спільно з ОСОБА_14 особисто приймав участь в крадіжці коня. В скоєному щиросердно розкаявся.

Ці показання ОСОБА_20 та ОСОБА_28 спростовують твердження засуджених Ґнатика та ОСОБА_10 про те, що вони не діяли в складі організованої злочинної групи, а ОСОБА_17 взагалі не був усвідомлений про злочинність своїх дій.

Явки з повинною ОСОБА_20 та ОСОБА_8 (т.1 а.с.210-212) свідчать про їхню а також інших засуджених активну участь в скоєнні крадіжок коней за обставин, вказаних в обвинуваченні.

ОСОБА_10 не визнав своєї вини в скоєнні крадіжки коней в селі Городище Бахмацького району та в с Комарівка Борзнянського району. Проте його участь в цих злочинах підтверджена як вищенаведеними показаннями ОСОБА_20 та ОСОБА_8, так і показаннями ОСОБА_26, даними під час відтворення обстановки і обставин події 10 жовтня 2009 p., де він назвав усіх учасників крадіжки коней в селі Комарівка, в тому числі назвав і ОСОБА_10 (т.2 а.с. 90-94).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 9 жовтня 2009 року з участю ОСОБА_10 видно, що останній назвав ОСОБА_9, з яким підтримував родинні стосунки, в якості активного учасника крадіжки та забиття коней. З цих його показань видно, що ОСОБА_17 усвідомлював протиправність своїх дій, розумів, що скоює злочин.

По всіх епізодах злочинної діяльності учасників злочинної групи проведено відтворення обстановки і обставин події, в ході яких вони

називали в якості учасників скоєння злочинів не тільки себе, а й інших засуджених.

Всі досліджені місцевим судом докази - протоколи слідчих дій, речові докази, у співставленю з показаннями підсудних в судовому засіданні дали місцевому суду обґрунтовані підстави вважати всіх підсудних винними в скоєнні злочинів за обставин, вказаних в обвинуваченні і з такою оцінкою апеляційний суд погоджується.

Таким чином, увесь комплекс наведених доказів свідчить про те, що часткове визнання своєї вини засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направлене лише на ухилення гад відповідальності. З таким висновком місцевого суду погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_9 на його співробітництво з правоохоронними органами є безпідставним. Так, допитаний в місцевому суді дільничний інспектор міліції ОСОБА_29 показав суду, що від ОСОБА_17 він дізнався про крадіжки коней іншими особами, проте ніяких доручень останньому викрити цих осіб не давав (т.6 а.с.258).

Сам ОСОБА_9 в засіданні апеляційного суду визнав, що приймав участь в забиванні коней уже після того, як повідомив про це дільничному інспектору.

Місцевий суд дійшов вірного висновку, що усі засуджені діяли в складі організованої злочинної групи. Про це зокрема свідчить такі висновки суду, підтверджені доказами по справі:

*стабільний склад групи і однотипність скоєних нею злочинів, їхня

велика кількість протягом тривалого часу;

*розподілення ролей в складі групи;

*наявність в даній групі організатора ОСОБА_20, який планував

вчинення злочинів, сам виконував частину їхньої об'єктивної сторони,

займався реалізацією м'яса та розподіляв кошти між усіма членами

групи.

Всі ці ознаки свідчать про скоєння злочинів в складі організованої злочинної груші. Тому дії всіх засуджених вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 185 КК України а ОСОБА_7 додатково ще й по ст. 27 ч. З КК України. За епізодом скоєння злочину поза межами організованої злочинної групи дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. З ст. 185 КК України. Твердження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про нерозуміння того, що вони діяли в складі організованої злочинної групи, спростовується наведеними вище показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

На думку апеляційного суду, апеляція ОСОБА_9 в частині оспорювання ним обставин розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_27 також є безпідставною.

Так, з показань ОСОБА_12, даних ним в якості обвинуваченого 2 жовтня 2009 р. за цим епізодом вбачається, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_27 він заподіяв з метою заволодіння грішми останнього. Ці гроші після побиття ОСОБА_27 він відібрав в останнього і витратив на придбання алкогольних напоїв, що свідчить про злочинний умисел підсудного на заволодіння майном потерпілого, (т.4 а.с. 118-119).

Показання потерпілого ОСОБА_30 та його свідчення на очній ставці з Ґнатиком І.М., де потерпілий упевнено вказав на ОСОБА_17 LM. як на особу, що заволоділа його майном шляхом насильства, викривають останнього в скоєнні розбійного нападу, (т.4 а.с. 102,111-112).

Про це ж свідчить висновок судово-медичної експертизи № 619 від 10.11.2009 p., згідно якої у ОСОБА_30 AJL було виявлено закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я (т.4 а.с. 143).

Показання дружини засудженого - ОСОБА_31 свідчать, що остання знайшла у себе в господарстві мобільний телефон „Самсунг" сірого кольору, який віддала в міліцію.(т.4 а.с. 123). В органах міліції передача телефону була оформлена протоколом огляду від 30 вересня 2009 р. (т.4 а.с. 95). З цього протоколу видно, що ОСОБА_31 підтвердила, що телефон приніс додому її чоловік ОСОБА_9 В телефоні знаходиться сім-картка оператора „Київстар", абонентський номер якої повністю збігається з номером, вказаним потерпілим ОСОБА_30 в своєму поясненні (т.4 а.с. 96). Тому наведені докази беззаперечно свідчать про скоєння ОСОБА_32 розбійного нападу за обставин, вказаних в обвинуваченні.

Посилання засудженого ОСОБА_31 на показання свідка ОСОБА_33 як на доказ своєї невинуватості також є безпідставними. Даний свідок був допитаний в судовому засіданні (т.6 а с.247) і з його показань видно, що під час бійки ОСОБА_9 з потерпшим ОСОБА_30, між ними йшла суперечка саме за мобільний телефон. Тому ці показання не тільки не виправдовують засудженого, а навпаки - підтверджують його вину.

Апеляційний суд вважає надуманою апеляцію ОСОБА_10 про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування. В ній не наведено такої неповноти або неправильності, яка не може бути усунута в судовому засіданні. Навпаки - місцевий сул ретельно дослідив усі докази по справі, дійшовши при цьому обґрунтованого висновку про наявність доказів вини цього підсудного. Тому цю апеляцію суд відхиляє як безпідставну.

В засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_5 підтримала свою апеляцію, просила її задовольнити, мотивуючи це наведеними в ній підставами. Щодо цієї апеляції, то апеляційний суд також не знаходить підстав для її задоволення.

Так, в матеріалах справи знаходиться позовна заява потерпілої ОСОБА_5, в якій вона просить стягнути з винних осіб на її користь 5800 грн. за вкраденого коня, (т.1 а.с. 145) Інших позовних заяв цієї потерпілої в матеріалах справи немає.

З протоколу судового засідання вбачається, що ОСОБА_5 була присутня в судовому засіданні місцевого суду в його підготовчій частині, де могла змінити позовні вимоги, але цього не зробила, (т.6 а.с 236-237). Тому суд не мав процесуальних підстав для стягнення на користь потерпілої суми більшої, ніж вказано в її позові і задовольнив його в повному обсязі.

Щодо м'якості покарання, призначеного ОСОБА_8 і ОСОБА_7, то апеляційний суд також не може погодитись з потерпілою в цій частиш.

Розкриття злочинів, скоєних організованими злочинними групами, їхнє розслідування та розгляд в суді являють собою значні труднощі унаслідок того, що в такій групі її члени дотримуються вимог конспірації, добре організовані між собою, спільно прагнуть добитися злочинної мети.

Тому визнавальні показання ОСОБА_7 й ОСОБА_8 про їхню та інших засуджених участь в скоєнні злочинів в складі організованої злочинної групи, визнання самого існування такої групи, викриття її членів та ролі кожного з них є надзвичайно важливими для встановлення істини по справі. ОСОБА_5 співробітництво ОСОБА_7 й ОСОБА_8 з правосуддям, унаслідок якого всі учасники злочинної групи були викриті, повинно бути належним чином заохочене і є підставою для застосування ст.69 КК України. Підстави для призначення місцевим судом покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини, апеляційний суд визнає достатніми й обірунтованимй. Разом з тим, апеляційний суд відмічає, що цим двом засудженим покарання призначене у вигляді реального позбавлення волі на строк, що з урахуванням даних про їхні особистості, є достатнім для їхнього виправлення і перевиховання.

Щодо покарання, призначене іншим засудженим, то воно призначене у вигляді мінімального розміру, передбаченого законом за дані злочини, з урахуванням даних про особи засуджених є достатнім для їхнього виправлення і перевиховання, тому зміні не підлягає.

Під час розгляду справи судом пертої інстанції призначалась прокурорська перевірка заяв підсудних про застосування до них недозволених методів ведення слідства. Ця перевірка не виявила порушень з боку органів дізнання та досудового слідства при розслідування даної справи. У апеляційного суду немає підстав не довіряти результатам перевірки.

Питання речових доказів, судових витрат вирішені судом у відповідності до норм чинного кримінально-процесуального законодавства.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо засудженого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК ОСОБА_13, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляції потерпілої ОСОБА_34, засуджених ОСОБА_9, ОСОБА_10 залиншти без задоволення, а вирок Куликівеького районного суду від 22 липня 2010 року відносно ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 -без змін.

Судді:

ОСОБА_35 ОСОБА_2 ОСОБА_3