Справа № 1-19/08
ПОСТАНОВА

27.10.2008
року
м. Київ

Печерський районний судАДРЕСА_5 в
складі:

головуючого - судді Підпалого В.В.,

при секретарях Гайчені О.Д., Новіковій
Н.І., Паніній Н.В.,

Прилуцькій Н.М., Стасенковій А.Г.

за участю прокурора Буковчаника О.М., Менчиця С.Є.,
Ведєрнікова Д.Ю.,

Панова В.Є.

та захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

представника потерпілих ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця АДРЕСА_3,
Чеченської республіки, гр- на України, вищої освіти, тимчасово не працюючого,
одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого,-

та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець АДРЕСА_4,
Наурського району Чеченської республіки, гр- на України, освіта незакінчена
вища, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого
за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

обох у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3
КК України,

в с т
а н о в и в :

Органами досудового слідства підсудні ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 обвинувачу.ться у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3,
355 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, а саме.

Приблизно в 2000 році ОСОБА_7 і ОСОБА_8 для
розвитку своєї підприємницької діяльності взяли в борг у ОСОБА_9 гроші, в
розмірі близько 50 000 доларів США, строком на один тиждень. Документально отримання
грошей у борг оформлено не було. В обумовлений строк ОСОБА_7 і ОСОБА_8 гроші
повернути не змогли, так як їхні ділові партнери по підприємницькій діяльності
не виконали фінансові зобов'язання перед ними.

Надалі, протягом 2001 року, ОСОБА_8 повернув половину
боргу ОСОБА_9, тому що вважав, що гроші позичалися ним та ОСОБА_7 у рівних
частках. ОСОБА_7 свою частку боргу у повному обсязі не повернув, а повертав
гроші частинами протягом 2001-2002 років. Сума боргу, що залишилася на початок
2002 року, становила приблизно 2 тисячі доларів США. Як показав ОСОБА_9, він не
приймав ніяких активних дій щодо повернення бору та нікого за це не просив.

Навесні 2002 року, ОСОБА_5, при невстановлених
слідством обставинах, дізнався про боргові зобов'язання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 перед
ОСОБА_9 та запропонував їм зустрітися з ним у ресторані «Стара Фортеця»
розташованому на Подолі. Наступного дня під час зустрічі у вказаному ресторані,
ОСОБА_5, запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 негайно повернути залишок боргу,
оскільки він нібито є представником ОСОБА_9 але останні не мали такої
можливості, про що йому повідомили.

Наприкінці 2002 року ОСОБА_7 потрапив у
дорожню-транспортну пригоду та перебував у лікарні, а після виходу з лікарні
спробував зв'язатися із ОСОБА_8, ОСОБА_9, однак це йому не вдалося, тому що
останні змінили номери своїх мобільних телефонів, а ОСОБА_7 не зміг повідомити
їм свій новий номер телефону. Після цього ОСОБА_7 не мав ніяких стосунків з
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5

У червні 2006 року, знайомий ОСОБА_7 та його компаньйон
з підприємницькій діяльності ОСОБА_10, у автомобільному салоні придбав
автомобіль «Мазда 3», та після реєстрації в ДАІ на своє ім'я отримав
реєстраційний номер НОМЕР_1. Для сумісної підприємницької діяльності, ОСОБА_10
видав довіреність на керування даним автомобілем ОСОБА_7

Приблизно в березні 2007 року, ОСОБА_5, знаходячись
у торгово-розважальному комплексі «Мандарин Плаза» на вул. Басейній в м. Києві
випадково зустрівся із ОСОБА_8 і запитав про місцезнаходження ОСОБА_7, тому що
нібито хотів з ним поговорити. ОСОБА_8 пояснив, що з ОСОБА_7 зв'язок не
підтримує і його місцезнаходження йому не відомо. Тоді ОСОБА_5 залишив ОСОБА_8
свій номер мобільного телефону НОМЕР_2, щоб той зателефонував йому й повідомив
номер телефону ОСОБА_7 Через кілька днів ОСОБА_8, не будучи освічений з
намірами ОСОБА_5, дізнався в ОСОБА_10 телефон ОСОБА_7 і повідомив його ОСОБА_5
по телефону. Надалі ОСОБА_5, при невстановлених слідством обставинах дістав
роздруківки вхідних і вихідних дзвінків номера мобільного телефону ОСОБА_7 для
встановлення місцезнаходження ОСОБА_7, однак місцезнаходження ОСОБА_7, за
невідомих обставин, встановлено ним було.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 о 18 год. 11 хв., з мобільного
телефону номер НОМЕР_2 подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_8 і мотивуючи свій
інтерес гострою потребою переговорити з ОСОБА_7, дізнався від ОСОБА_8, що
ОСОБА_7 приблизно о 16 год., перебував на АДРЕСА_5, у центральній
частиніАДРЕСА_5, де у нього призначена зустріч з ОСОБА_10 У той же день, у
невстановлений слідством час, ОСОБА_5 на автомобілі «Лексус LХ-470», реєстраційний номер НОМЕР_3 разом з
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та невстановленою слідством особою, приїхали в центральну
частинуАДРЕСА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4, приблизно о 21 год., ОСОБА_5 за попередньою
змовою з ОСОБА_1, ОСОБА_6 та
невстановленою слідством особою, навмисно, з метою примушування до
виконання цивільно-правових зобов'язань потерпілого ОСОБА_7, перебуваючи за
адресою АДРЕСА_6, вчинив зіткнення автомобілем «Лексус LХ-470» д.з. НОМЕР_3 з автомобілем «Мазда3» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7
Після того, як ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, щоб оглянути заподіяні його
автомобілю ушкодження, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та невстановлена слідством
особа, вийшовши з автомобілю «Лексус LХ-470» д.з. НОМЕР_3, підійшли до ОСОБА_7 Наблизившись до ОСОБА_7, ОСОБА_1
наніс удар рукою в область голови ОСОБА_7, який від отриманого удару почав
падати. Після цього, ОСОБА_5, побачивши, що ОСОБА_7 став падати, наніс йому
удар рукою в ніс, у результаті чого у ОСОБА_7 пішла носом кров. Від отриманих
ударів в область голови, ОСОБА_7 на 1-2 хвилини знепритомнів. Позбавивши у
такій спосіб здатність ОСОБА_7 до опору, ОСОБА_5, ОСОБА_1 і ОСОБА_6 взявши
ОСОБА_7 під руки, насильно посадили останнього на заднє сидіння автомобілю
«Лексус LХ-470» д.з. НОМЕР_3, таким чином позбавивши ОСОБА_7
волі пересування та створивши зовнішні перепони його вільного пересування.
Невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5, ОСОБА_1
та ОСОБА_6 сіла за кермо автомобілю «Мазда3» д.з. НОМЕР_1 та зникла з місця
пригоди. До теперішнього часу місцезнаходження автомобіля «Мазда 3», що
належить ОСОБА_10, вартістю 137 300 грн., що в 250 разів перевищує
неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, не встановлено. При
незаконному заволодінні автомобілем «Мазда 3» д.з. НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_10, повторно, таємно викрали особисті речі ОСОБА_7, які знаходилися в
автомобілі, а саме: ДВД- програвач «Пролоджи» вартістю 2 000 грн., документи
НДЦ ТОВ «Квазар», що не мають матеріальної цінності, печатка НДЦ ТОВ «Квазар»
вартістю 150 грн., СD- програвач марки «Філіпс» на 6
дисків вартістю 2 500 грн., газовий балончик «Кобра-1С» вартістю 50 грн.,
чоловічі штани чорного кольору вартістю 120 грн., портмоне чорного кольору
вартістю 250 грн., із грішми в сумі 300 грн., 25 СD- дисків вартістю 20 грн. кожний, калькулятор «АВLV» вартістю 100 грн., два ключі від вхідних дверей у квартиру вартістю 125
грн. кожний, автомобільну кавоварку вартістю 50 грн., чорні кросівки вартістю
150 грн., окуляри для нічної їзди вартістю 195 грн., окуляри від сонця вартістю
100 грн., складний ніж вартістю 250 грн., портфель шкіряний чорного кольору
вартістю 300 грн., дві тенісні ракетки, одна вартістю 180 грн., друга - 250
грн., сумку для переносного комп'ютера -ноутбука вартістю 200 грн., підручники
по психології 10 шт. вартістю 60 грн. кожний, чоловічу футболку вартістю 20
грн., футляр для СD- дисків вартістю 25 грн.,
електронний носій інформації (флешка) вартістю 250 грн., переносний ліхтарик
вартістю 50 грн., переносний електронний носій інформації (вінчестер) об'ємом
40 Гігабайт вартістю 650 грн., сірий чоловічий костюм вартістю 1 200 грн., а
всього майна на загальну суму 10 690 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_7
матеріальної шкоди.

Надалі, ОСОБА_5 сів за кермо автомобілю, а ОСОБА_1
та ОСОБА_6 на заднє пасажирське сидіння автомобіля «Лексус LХ-470», по обидві сторони ОСОБА_7 та стали наносити
йому множинні удари руками в різні частини тіла. Загрожуючи фізичною розправою,
у тому числі смертю, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вимагали у ОСОБА_7 негайного
виконання боргових зобов'язань. Утримуючи потерпілого ОСОБА_7 у автомобілі,
натягнувши йому футболку на голову та продовжуючи побиття, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, вивези потерпілого ОСОБА_7 на автомобілі «Лексус LХ-470», у Київську область, Києво-Святошинський район,
на земельну ділянку, неподалік від населеного пункту - АДРЕСА_7.

Перебуваючи на зазначеній земельній ділянці,
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, витягли ОСОБА_7 з автомобілю та стали наносити
йому множинні удари руками і ногами в різні частини тіла, від яких ОСОБА_7 впав
на землю, закривши голову руками. Коли ОСОБА_7 лежав на землі, ОСОБА_5 наніс
йому три удари ногою в область грудної клітини, при цьому вимагав негайного
виконання боргових зобов'язань. Продовжуючи примушувати до виконання
цивільно-правових зобов'язань потерпілого ОСОБА_7, ОСОБА_5, діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_1 і ОСОБА_6, попросив ОСОБА_1 принести з автомобілю
«Лексус LХ-470», ніж, при цьому ОСОБА_6 утримував ОСОБА_7 за
волосся на голові. ОСОБА_1 сходив до автомобілю та приніс невстановлений
слідством ніж, який передав ОСОБА_5 Отримавши ніж, ОСОБА_5, продовжуючи
вимагати негайного виконання боргових зобов'язань, наніс потерпілому ОСОБА_7
різане ножове поранення в області підборіддя. Згідно висновків судово-медичної
експертизи НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3 тілесні ушкодження ОСОБА_7, у вигляді
синців у лівій завушній області, на віках правого ока, у правій надключичній
області, у проекції грудини, в області обох грудних залоз, у лівій
підлопатковій і поперековій областях, на лівому стегні й лівому плечі, закритої
черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, заподіяні тупими
предметами та відносяться до легких тілесних ушкоджень, різана рана м'яких
тканин підборідної області -гострим предметом, та відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я понад 6
діб, але менш 21 доби.

Дані погрози ОСОБА_7 сприйняв як реальну загрозу
для свого життя та здоров'я. Надалі ОСОБА_5 потребував від ОСОБА_7 гарантії
повернення боргу і з цією метою вимагав потерпілого подзвонити одному зі своїх
знайомих, які зможуть за нього поручитися щодо повернення боргу. Так, як
телефон ОСОБА_7 «Соні Ериксон Р-910І» (IМЕI:7256106) перестав працювати, у
результаті пошкоджень причинених
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_6 переставив картку мобільного
зв'язку «Київ Стар» абонентський номер НОМЕР_5 ОСОБА_7 у свій телефон
«Сагем301х» (ІМЕІ:35070) і передав даний телефон ОСОБА_5 ОСОБА_5,
перебуваючи на земельній ділянці, недалеко від АДРЕСА_7, Київської області, з
телефону ОСОБА_6 «Сагем301х» (ІМЕІ:35070) у якому була картка
мобільного зв'язку «Київ Стар» абонентський номер НОМЕР_5 ОСОБА_7, подзвонив на
номер мобільного телефону НОМЕР_6, що належить ОСОБА_11 У розмові з ОСОБА_11,
ОСОБА_5 запитав чи знає він ОСОБА_7 і чи зможе поручиться за те, що ОСОБА_7
поверне йому борг. ОСОБА_11 відповів, що гарантом боргових зобов'язань ОСОБА_7
виступати не може, оскільки про ці обставини йому нічого не відомо, однак може
гарантувати, що ОСОБА_7 не піде повідомляти про даний випадок у міліцію. Після
цього ОСОБА_5, ОСОБА_1 і ОСОБА_6 залишили ОСОБА_7 у полі, на земельній ділянці,
неподалік від села Юрівка, Київської області, а самі на автомобілі «Лексус LХ-470», реєстраційний номер НОМЕР_3, з місця
злочину зникли.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , приблизно о 21 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_1,
ОСОБА_6 і невстановленою слідством особою, навмисно, повторно, під час вчинення
нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7, перебуваючи за адресою
АДРЕСА_6, заволодів паспортом громадянина України на ім'я ОСОБА_7, та іншими
важливими особистими документами, а саме: ідентифікаційним кодом, водійським
посвідченням на ім'я ОСОБА_7, адвокатським посвідченням Київської обласної дисциплінарної
кваліфікаційної комісії на ім'я ОСОБА_7

Під час судового розгляду зазначеної справи, після розгляду судом усіх
доказів, що є в справі, захисник ОСОБА_3 заявив клопотання, в якому
просив направити зазначену кримінальну справу для проведення додаткового
розслідування з мотивів істотної неповноти та неправильності досудового
слідства, що призвело до однобічності та неповноти досудового слідства, у
справі залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного
вирішення справи.

Представник потерпілих ОСОБА_4 та підсудні
підтримали думку захисника.

Прокурор у справі заперечував проти направлення
справи на додаткове розслідування вважаючи, що органами досудового слідства під
час досудового слідства та судового слідства здобуто достатньо доказів по
справі щоб постановити обвинувальний вирок.

Заслухавши думку прокурора, захисника, підсудних, суд приходить до
наступного висновку.

Так,
відповідно до ст. 62 Конституції України
винність особи повинно бути доведено в законному порядку і встановлено
обвинувальним вироком суду.

Крім
того, згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального судочинства є охорона
прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та забезпечення
правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був
притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України при розгляді
кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, у тому числі подія злочину
(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.

Крім того, суд повинен всебічно, повно
та об'єктивно дослідити всі обставини справи, з метою постановлення
обгрунтованого рішення у справі.

Згідно ст. 281 КПК України кримінальна справа підлягає
направленню на додаткове розслідування у разі неповноти чи неправильності
досудового слідства, якщо вони не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
11.02.2005 року за № 2 "Про практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування", досудове слідство визнається неповним, якщо під час його
провадження, всупереч вимогам ст.ст. 22, 64 КПК України, не були досліджені або
були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи (не були встановлені певні особи, не
досліджені інші докази для підтвердження чи спростування відповідних обставин,
тощо).

Згідно ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання,
досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися
недослідженими такі обставини, з'ясування яких
може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, в ході досудового слідства по даній справі
залишились питання, з'ясування, яких має істотне значення для правильного
вирішення справи, а саме.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 22 КПК України слідчий, орган дізнання зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдують обвинуваченого.

Проте, органом досудового слідства
зазначенні вимоги кримінально- процесуального закону виконанні не були.

Так, в протоколі затримання
ОСОБА_6 від 08.06.2007 року зазначенно, що ОСОБА_6 було затримано, як
підозрюваного у вчиненні злочину, оскільки на нього прямо вказав потерпілий (т.
3 а.с. 207).

З протоколу очної ставки від 11.06.2008 між ОСОБА_7
та ОСОБА_6 убачається, що потерпілий ОСОБА_12
зазначив, що ОСОБА_6 був серед нападників. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що до моменту впізнання не
був знайомий з ОСОБА_12 (т. 1 а.с. а.с.
147-153).

Разом з тим, з матеріалів
кримінальної справи убачається, що впізнання ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_7
під час досудового слідства не проводилось.

Крім того, ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів, які
йому інкриміновані, як під час досудового слідства так і в судовому засіданні
категорично не визнав.

Так, органом досудового слідства було надано
доручення в порядку ст. 114 КПК України без дати, в тому числі щодо перевірки
оперативним шляхом алібі ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проте, крім рапорту, що
оперативної інформації, щодо не причетності ОСОБА_6 не отримано, більш нічого
виконано не було (т. 1 а.с. а.с.219, 221).

Зокрема,
допитаний під час судового засідання ОСОБА_6
показав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 він в період часу з 16 год. 30 хв. до 19 год.
знаходився на тренуваннях по греко- римській боротьбі в спеціалізованій дитячо-юнацькій
спортивній школі олімпійського резерву з єдиноборств ГУ по фізичній культурі та
спорту, а потім до 22 год. знаходився вдома у свого тренера ОСОБА_13

Допитаний 16.10.2008 року свідок
ОСОБА_13 підтвердив показання підсудного ОСОБА_6 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 в період часу з 16 год. 30 хв. до 19
год. знаходився на тренуваннях по греко- римській боротьбі в спеціалізованій
дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву з єдиноборств ГУ по
фізичній культурі та спорту, а потім до 22 год. знаходився у нього вдома.

Крім того, допитаний під час
судового засідання потерпілий ОСОБА_7 29.10.2007 року змінив показання, які дав
під час досудового слідства та показав, що підсудного ОСОБА_6 серед осіб, які
напали на нього близько 21 год. ІНФОРМАЦІЯ_4, не було, і пояснив, що під час
судового слідства помилково вказав на ОСОБА_6

Разом з тим, суд в судовому засіданні намагався усунути виявлені недоліки досудового слідства під час
судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту потерпілого, підсудного
ОСОБА_6,
свідків, давання за клопотанням учасників судового розгляду судового дорученя у
порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України, проте надане судове доручення
виконане не було.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, показань потерпілого, підсудного ОСОБА_6, свідків, по справі не вичерпані всі можливості одержання
додаткових доказів причетності чи непричетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому
злочинів, у тому числі
існує можливість всебічно, повно і об'єктивно дослідити обставини справи.

Крім того, згідно ст. 64 КПК України при провадженні
досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають
доказуванню подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення
злочину).

Так, відповідно до вимог кримінально- процесуального
законодавства, а саме ст. 190 КПК України, з метою виявлення слідів злочину та
інших речових доказів, з'ясування обстановки злочину, а також інших обставин,
які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення,
предметів та документів.

Проте, огляд місця події, зокрема по АДРЕСА_6 де ІНФОРМАЦІЯ_4 за даними
досудового слідства ОСОБА_5, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа за
попередньою змовою між собою вчинили дії, які підпадають під ознаки злочинів
передбачених ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3 КК
України, і де за даними досудового слідства ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Лексус
LX 470» вчинив
дорожньо-транпортну пригоду- зіткнення з автомобілем
«Мазда 3» під керуванням ОСОБА_7 внаслідок чого транспортним засобам були
спричинені ушкодження, не проводився, і протокол з відповідними схемами,
у тому числі з відображенням місця розташування транспортних засобів не
складався.

Разом
з тим, суд в судовому засіданні намагався усунути
виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом
більш ретельного допиту підсудного, свідків, давання за клопотанням учасників
судового розгляду судового дорученя у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК
України, проте надане судове доручення виконане не було.

Так, постановою Печерського районного судуАДРЕСА_5 від 29.10.2007 року за
клопотанням прокурора у справі на підставі ст. 315-1 КПК України надавалось
судове доручення СУ ГУМВС України в м. Києві на проведення слідчої дії -
відтворення обстановки та обставин події, а саме обставин нападу ІНФОРМАЦІЯ_4
на потерпілого ОСОБА_7, оскільки огляд місця події, де ІНФОРМАЦІЯ_4 за даними
досудового слідства ОСОБА_5, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа за
попередньою змовою між собою вчинили дії, які підпадають під ознаки злочинів
передбачених ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3 КК
України, і де за даними досудового слідства ОСОБА_5 керуючи автомобіля «Лексус
LX 470» вчинив
дорожньо-транпортну пригоду- зіткнення з автомобілем
«Мазда 3» під керуванням ОСОБА_7 внаслідок чого транспортним засобам були
спричинені ушкодження, не проводився (т.5 а.с.
а.с. 104-108).

Однак, як вбачається з направлених 10.12.2007 р. за № 12/5-1258810 до суду
матеріалів виконання постанови суду про проведення відтворення обстановки та
обставин події, яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_4, по кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та доданого до зазначених матеріалів
протоколу відтворення обстановки та обставин події на 3 аркушах, слідча дія -
відтворення обстановки та обставин події у відповідності до вимог, встановлених
ст. ст. 194, 195 КПК України не проводилась. (т.5 а.с. а.с. 171-175).

Як вбачається з «Протоколу відтворення обстановки та обставин події» від
05.12.2007 року, слідчий не перевіряв і не уточнював результатів допиту
свідків, потерпілого, підсудних і результатів даних, одержаних при провадженні
судових та слідчих дій, обмежившись 05.12.2008 року спілкуванням з 14.00 до
14.50 год., в службовому кабінеті № 323 по вул. Антоновича 114 в м. Києві з
потерпілим ОСОБА_7 в ході якого «запропонував потерпілому ОСОБА_7 для уточнення
його показань, які той надав в ході досудового слідства щодо вчинення відносно
нього злочину ІНФОРМАЦІЯ_4 провести відтворення обстановки і обставин події та
показати місця вчинення злочинів», на що ОСОБА_7 показав, «що в матеріалах
кримінальної справи достатньо даних щодо обставин вчинення до нього злочину і з
урахуванням його психологічного та емоційного стану не бажає повторно
перебувати по місцях вчинення відносно нього злочину».

З урахуванням вищезазначеного, є підстави вважати таке спілкування з
потерпілим ОСОБА_7 не є відтворенням обстановки та обставин події, а послідуючі
письмові заяви обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 06.12.2007 р., тобто на
наступний день після складання протоколу від 5.12.2007 року на пропозицію
слідчого від 06.12.2007 р. провести слідчу дію по відтворенню обставин події,
яка мала місце згідно показань ОСОБА_7 від 12.04.2007 р. свідчать про те, що
05.12.2007 року слідчий експеримент не проводився, і відтворення обстановки і
обставин події, з урахуванням наявних фактів отриманих в ході досудового
слідства і судового розгляду справи, не здійснювалося, в тому числі слідчий
експеримент, перевірка показань на місці і реконструкція події.

Проведення у такий спосіб дій слідчим без дотримання умов, передбачених ст.
194 КПК України є ні що інше як повторний допит потерпілого ОСОБА_7 в кабінеті
слідчого і ніякого додаткового доказового значення не має.

Між тим, відтворення обстановки і обставин події на виконання Постанови від
29.10.2007 року Печерського районного судуАДРЕСА_5 за клопотанням прокурора у
справі по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч.3 КК України на
підставі ст. 315-1 КПК України надавалось судове доручення СУ ГУМВС України в
м. Києві, необхідно було для встановлення послідовності розвитку і механізму
події; можливості вчинення певних дій у певній обстановці; можливості
сприймання певних фактів і обставин тощо. Перевірка показань на місці події
доцільна, тому що окремі факти, наявні у протоколах допитів, доцільно
співставити з предметами, деталями обстановки, слідами, які можливо
зафіксувати.

Також, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Лексус LX
470» вчинив
зіткнення з автомобілем «Мазда 3» під керуванням ОСОБА_7, а з протоколу огляду
місця події від 12.06.2007 року вбачається, що у автомобіля «Лексус LX 470» ушкоджень не
виявлено.

З метою перевірки даних досудового
слідства, судом також постановою було дано судове доручення на огляд автомобіля «Лексус LX 470» на предмет виявлення ушкоджень,
яке також виконане не було.

Порядок і умови виконання судового
доручення встановлені ч. 2 ст. 315-1 КПК України, у відповідності до якої,
особа яка виконує судове доручення, проводить слідчу дію з додержанням вимог,
передбачених главами 11-18 КПК України, тобто ст. ст. 194, 195, які знаходяться
в главі 17 КПК України і встановлюють процесуальний порядок, умови виконання і документальну
фіксацію зазначеної слідчої дії.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, по справі не вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, що підтверджують або спростовують
причетність підсудних до вчинення злочинів, що їм інкриміновані.

Крім того, неправильним досудове слідство визнається у
разі, коли органами досудового слідства, при вчиненні процесуального
провадження, були неправильно застосовані норми кримінально - процесуального чи
кримінального закону і, без усунення цих порушень, справа не може бути
розглянута в суді.

Так, відповідно до ст. 370
ч. 2 п. п. 3, 11 КПК України порушення права обвинуваченого на захист та вимог кримінально-
процесуального закону про обовязковість пред'явлення
обвинувачення, у тому числі, його конкретність та порядок пред'явлення, є
істотним порушенням кримінально- процесуального закону.

Відповідно до п.
10 ч. ч. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за
№ 8 "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", суди повинні вимагати від органів досудового слідства,
щоб постанова про притягнення в якості обвинуваченого була конкретною за
змістом і недодержання органами досудового слідства вимог ст. ст. 132, 142 КПК
України може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

Так, відповідно до вимог ст. 132 КПК України пред'явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним, а
саме: у постанові про притягнення в якості обвинуваченого повинно бути
зазначено час, місце, спосіб, мета,
мотив та інші ознаки злочину, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до вимог ст. 21
КПК України слідчий зобов'язаний надати обвинуваченому можливість захищатися
встановленими законом засобами від пред'явленого обвинувачення.

З даних, які містяться у постановах про притягнення
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості обвинуваченого, вбачається, що слідчим, у
зазначених постановах, в порушення вимог ст. 132 КПК України, не зазначено мотиви вчинення ним злочину.

Таким чином, орган досудового слідства, в порушення вимог
ст. 132 КПК України не зазначив мотиви вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6
злочинів, не встановив мету з якою діяв
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час вчинення злочину та за участю яких осіб були
вчиненні зазначенні злочини, хоча й зі справи були виділені відповідні
матеріали.

Згідно ст. 16-1 КПК України на суд покладається функція
розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві
органам досудового слідства.

Крім
того, відповідно до ст. 275 КПК України, суд не вправі, за результатами
судового розгляду, змінити обвинувачення підсудному на таке, що істотно
відрізняється від пред'явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в
будь-який спосіб поставити питання про таку зміну обвинувачення. Недодержання
судом зазначених вимог кримінально- процесуального закону, є порушенням права
на захист.

Крім
того, можливість усунення в судовому засіданні
неповноти або неправильності, допущених при розслідуванні справи, визначається
в кожному разі залежно від того, чи може суд виконати дії, необхідні для
встановлення істини в справі.

Такою, що не можна усунути в судовому
засіданні, може бути визнана, зокрема, неповнота, для усунення якої потрібні
слідчі або інші процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів, чи
провадження дій в такому обсязі, виконання яких неможливе з додержанням
специфіки процесуальної форми судового розгляду, якщо її не можливо усунути в
судовому засіданні шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, давання
за клопотанням учасників судового розгляду судового дорученя у порядку,
передбаченому в ст. 315-1 КПК України.

Тому, суд, в судовому засіданні, був позбавлений
можливості, з дотриманням процесуальної природи судового розгляду, належним
чином усунути, вказані порушення вимог закону, хоча й намагався діяти відповідно
до ст. 315-1 КПК України.

Таким чином, органи досудового слідства під час
проведення досудового слідства, допустили при вчиненні процесуального
провадження неправильне застосування норм кримінально - процесуального закону
та провели неправильне досудове слідство по кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Тому, клопотання про направлення кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 146
ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3 КК України на додаткове
розслідування, слід задовольнити, а кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2,
187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, слід направити прокуроруАДРЕСА_5 для організації
додаткового розслідування.

Під час додаткового розслідування з дотриманням вимог КПК
України необхідно:

- перевірити алібі ОСОБА_6, а саме
факт знаходження його 12.04.2006 року на тренуванні, а потім у свідка ОСОБА_13 вдома, у тому числі перепровірити показання
ОСОБА_13;

- перевірити в повному обсязі факт затримання ОСОБА_6, у тому
числі допитати понятих, які були
присутні під час затримання ОСОБА_6 для встановлення обставин складання
протоколу затримання, а саме зазначення в ньому тієї обставини - підстави
затримання особи на яку вказав потерпілий;

- перевірити факт проведення впізнання ОСОБА_6
потерпілим ОСОБА_7 та у разі підтвердження проведення впізнання, долучити до
матеріалів кримінальної справи протокол впізнання та допитати понятих які були
присутні під час впізнання ОСОБА_6 для встановлення обставин складання
протоколу впізнання;

- провести автотехнічну експертизу на предмет
виявлення на автомобілі Лексус LX 470» д.з. НОМЕР_3 ознак характерних для ДТП
за описаних обставин;

- встановити місце знаходження автомашини «Мазда 3»
д.з. НОМЕР_1 та речей потерпілих;

- із
залученням спеціалістів при проведенні слідчих дій провести:

- повторний огляд автомобіля «Лексус
LX 470» д.з. НОМЕР_3 на предмет виявлення ушкоджень на автомобілі характерних
для ДТП за описаних обставин;

- відтворення обстановки та обставин події- а саме
нападу на потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 з примушуванням до виконання
цивільно-правових зобов'язань, тобто вимоги виконати цивільно-правові
зобов'язання з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням його майна, за
відсутності ознак вимагання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб,
поєднаних з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого,
незаконним заволодінням транспортним засобом, вчиненими за попередньою змовою
групою осіб, повторно, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя
або здоров 'я потерпілого, які завдали значної шкоди потерпілому, щодо
транспортного засобу, вартість якого в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний
мінімум доходів громадян, таємним викраденням чужого майна (крадіжкою),
вчиненим повторно, за попередньою змовою групою осіб, із метою заволодіння
чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров'я
особи, яка зазнала нападу, незаконним позбавленням волі та викраденні людини,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалися заподіянням
потерпілому фізичних страждань, та незаконному заволодінні будь-яким способом
паспортом або іншим важливим документом, за участю підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6
у разі їх згоди, потерпілого ОСОБА_7,
свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_11;

- під час
відтворення обставин та обстановки події, перевірити:

- відповідність
показань потерпілого ОСОБА_7 реальності подій, а саме вчинення ДТП та нападу на
нього;

- відповідності події- зіткнення транспортних засобів
«Лексус LХ-470» та «Мазда 3», враховуючи їх
особливості, та утворення певних сліді зіткнення, можливості потерпілим ОСОБА_7 за певних умов та відстані бачити та сприймати обставини події та розташування салону
автомобіля «Лексус LХ-470» , у тому числі при огляді обставин зіткнення,
можливості бачити за певних умов свідками ДТП й нападу на потерпілого ОСОБА_7;

- тривалість часу знаходження потерпілого ОСОБА_7 в салоні автомобіля «Лексус LХ-470» й обстановки спричинення йому насильницьких дій;

- механізм подій, що
відбувались поблизу АДРЕСА_7 Київської
області та механізм слідоутворення;

- з урахуванням характеру
зіткнення автомобілів «Мазда 3» і «Лексус LХ-470» доцільна участь спеціаліста в
цій слідчий дії, з метою додержання необхідних умов слідчої дії, застосування
необхідних технічних засобів для фіксації перебігу слідчої дії та її
результатів, огяду і виявлення можливих слідів зіткнення та наявних ушкоджень
механічного характеру на автомобілі «Лексус LХ-470», який був учасником
зіткнення, та провести фотографування чи відеозйомку,
вимірювання, скласти плани та креслення;

- за потребою здійснити інші необхідні
слідчі дії.

Клопотання
захисника ОСОБА_3 стосовно зміни
запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки
підсудні обвинувачуються у вчиненні низки злочинів, один з яких віднесений
кримінальним законом до категорії особливо тяжкого і передбачає покарання понад
3 років позбавлення волі, справа провадженням не закінчена, підстави
доведеності чи не
доведеності винності підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'ясовані.

За
вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що обрану підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постановами Голосіївського районного
судуАДРЕСА_5 міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід залиши без
зміни з утриманням їх у Київському СІЗО №13 Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16-1, 275, 281, 370 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про направлення кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3 КК
України, на додаткове розслідування,-
задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч. 2, 187 ч. 2, 289 ч. 3, 355 ч. 3, 357 ч. 3
КК України направити до прокуратуриАДРЕСА_5 для організації проведення
додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_5 та
ОСОБА_6- тримання під вартою в Київському СІЗО № 13АДРЕСА_5
Державного департаменту України з питань виконання покарань залишити без зміни,
перерахувавши їх з цього числа з подальшим триманням під вартою за
прокуратуроюАДРЕСА_5.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного
судуАДРЕСА_5 протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя
В.В. Підпалий