Справа № 489/3422/15-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/372/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого: ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.11.2013 р. військовослужбовець за контрактом,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем служби за контрактом та проходячи її на посаді водій-механік аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 -ні АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 37, 40, 59, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, ст. 23, ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. п. 4, 7, 12, 122 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 р., 16.04.2015 р. близько 8 год. 00 хв., діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, вчинив нез`явлення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 без поважних на те причин, в умовах особливого періоду та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 08.05.2015 р. проводячи час за місцем проживання, не виконуючи обов`язків, пов`язаних із військовою службою.
З урахуванням вищевикладеного, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину визнав повністю, показав, що будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи її на посаді водія-механіка аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у ІНФОРМАЦІЯ_2 -ні АДРЕСА_2 , 16.04.2015 р. не з`явився до військової частини для несення військової служби. Знаходився вдома до 08.05.2015 р., після чого вирішив повернутись до частини.
Вина ОСОБА_4 у вчиненому злочині, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.
Контрактом про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, відповідно до якого ОСОБА_4 04.11.2013 р. уклав контракт на строк 3 роки.
Повідомленням про кримінальне правопорушення від 12.05.2015 р. за вих. № 2160 з якого вбачається, що ОСОБА_4 16.04.2015 р. о 08:00 год. залишив місце служби до 08:00 год. 08.05.2015 р.
Наказом № 231 від 04.11.2013 р. відповідно до якого ОСОБА_4 зараховано до особового складу частини.
Наказом № 29-пм від 04.11.2013 р. відповідно до якого ОСОБА_4 призначено водієм-механіком аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення ВОС-837037А/256.
Наказом № 279 від 16.04.2015 р. про проведення службового розслідування за фактом неприбуття на службу солдата ОСОБА_4 .
Актом службового розслідування від 27.04.2015 р. відповідно до якого встановлено факт неприбуття 16.04.2015 р. о 08:15 год. на ранкове шикування ОСОБА_4 .
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами обвинуваченого, контрактом про проходження служби, повідомленням про кримінальне правопорушення, актом службового розслідування та наказами. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що вініз середньою спеціальною освітою, не одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується в цілому задовільно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину та сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, особистість обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 2,3 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя