АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/578/2015 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору міста Києва.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та наявна вказівка про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який йому інкримінується, проте обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що, на її думку, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, є надуманими. Зокрема зазначає, що юридичне формулювання обвинувачення є конкретизацією формули кваліфікації, що міститься в нормах кримінального закону, який встановлює відповідальність за вчинене правопорушення та перелік вимог щодо складання обвинувального акту, який передбачений п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не містить нумерації, а відокремлюється комою, та їх порядок визначається процесуальною особою, яка складає обвинувальний акт. Також вказує про те, що направлення обвинувального акту до суду чітко визначає статус ОСОБА_7 як обвинуваченого, а тому посилання суду про статус підозрюваного щодо якого складений обвинувальний акт, є незрозумілим.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_7 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно пункту 13 частини 1 статті 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Зокрема, частиною 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Наряду з іншими відомостями, які передбачені ч. 2 вказаної статті, обвинувальний акт, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання висунутого йому обвинувачення, тобто прокурором не висунуто ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та наявні відомості про правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Оскільки, обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не висунуто, судом першої інстанції з посилання на норми кримінального процесуального законодавства України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, було прийнято законне та обґрунтоване рішення про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
З наведених підстав колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду першої інстанції викладені у судовому рішенні про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є надуманими та незрозумілими.
З огляду на наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, скасування ухвали суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, оскільки за відсутності висунутого прокурором обвинувачення ОСОБА_7 , взагалі унеможливлює судовий розгляд справи.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4