Справа № 357/2073/18
У Х В А Л А

13.02.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у місті Біла Церква Київської області об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003920 від 26.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 за №0004186, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 ,ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024 за №0001000 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_11 ,

захисник - адвокат ОСОБА_12 ,

захисник - адвокат ОСОБА_13 ,

захисник - адвокат ОСОБА_14 ,

обвинувачена ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

обвинувачена ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

обвинувачена ОСОБА_10 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,-

у с т а н о в и в:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003920 від 26.07.2017, №0004186 від 01.09.2023 відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 185 КК України та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2024 за № 0001000 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_11 заявлено клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною в певний період доби залишати житло відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло відносно ОСОБА_7 строком на 2 місяці, клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та клопотання про продовження строку обов`язків відносно ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу.

Клопотання мотивовані тим, що обвинувачена ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 19 червня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень, який в подальшому продовжено ухвалами слідчих суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, востаннє 17.12.2025 року строком до 14.02.2026 року включно. Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрювану, зокрема, у разі доведення її винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних несприятливих наслідків може спонукати обвинувачену ОСОБА_6 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки на території місті Біла Церква, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_6 знаючи дані свідків, які вказують на причетність її до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_6 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело, звідки обвинувачена ОСОБА_6 отримувала наркотичний засіб - метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збувала, усі джерела збуту не встановлено, тому ОСОБА_6 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_6 , вже вчиняла подібні кримінальні правопорушення пов`язані зі збутом наркотичних засобів, за що була засуджена до показання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, під час якого продовжує вчиняти тяжкі та особливо тяжкі аналогічні злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років.

Враховуючи відсутність будь - яких джерел доходів у ОСОБА_6 , небажання докладати зусиль до законного пошуку доходів та ставати на шлях виправлення, відсутність будь - яких моральних принципів, які дозволяють їй залучити до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів малолітню особу, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що ОСОБА_6 вчинила тяжкі та особливо тяжкі злочини, є всі підстави вважати, що орган обвинувачення не в змозі запобігти вчиненню вищенаведеним ризикам при застосуванні до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_9 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчиненого організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КВ України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збут сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 19 червня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваний обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 605600 гривень, який в подальшому продовжено ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, востаннє 17.12.2025 року строком до 14.02.2026 року включно. Враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, а які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинуваченого ОСОБА_9 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контроль за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_9 знаючи дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_9 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченого законом відповідальності.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело звідки обвинувачений ОСОБА_9 разом з іншими фігурантами отримував наркотичний засіб - метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збували, не встановлено, також не встановлено усі мережі збуту заборонених речовин тому ОСОБА_9 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що у обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутні будь - які джерела доходів, останній не бажає докладати зусиль до законного пошуку джерел доходів, а також відсутні будь - які моральні принципи, які дозволяють йому залучити до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів неповнолітніх осіб, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що ОСОБА_9 вчинив тяжкі та особливо тяжкі злочини, є всі підстави вважати, що орган обвинувачення не в змозі запобігти вчиненню вищенаведеним ризикам при застосуванні до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 19 червня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень, який в подальшому продовжено ухвалами слідчих суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, востаннє 17.12.2025 року строком до 14.02.2026 року включно. Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрювану, зокрема, у разі доведення її винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрювану ОСОБА_8 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_8 знаючи дані свідків, які вказують на причетність її до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_8 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело, звідки обвинувачена ОСОБА_8 разом з іншими фігурантами отримувала наркотичний засіб - метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збували, не встановлено, також не встановлено усі мережі збуту заборонених речовин тому ОСОБА_8 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що у обвинуваченої ОСОБА_8 , відсутні будь - які джерела доходів, остання не бажає докладати зусиль до законного пошуку джерел доходів, а також відсутні будь - які моральні принципи, які дозволяють їй залучити до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів неповнолітню доньку, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинила тяжкі та особливо тяжкі злочини, є всі підстави вважати, що орган обвинувачення не в змозі запобігти вчиненню вищенаведеним ризикам при застосуванні до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить суд продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Також прокурор ОСОБА_11 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_10 у виді домашнього арешту в певний період доби, строком на два місяці, із покладенням на них процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, яке мотивував наступним.

ОСОБА_10 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньо змовою групою осіб, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 321 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 18 червня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 16.01.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 16.03.2025.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 13.03.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту да 2 місяців, тобто до 13.05.2025, включно.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 07.07.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком до 03 вересня 2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком до 29.10.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком до 24.12.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком до 17.02.2026.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявні на момент обрання обвинуваченій такого виду запобіжного заходу наразі не відпали, продовжують об`єктивно існувати. Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрювану, зокрема, у разі доведення її винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрювану ОСОБА_10 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контроль за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Крім цього, ОСОБА_10 зареєстрована та проживає території іншої області, а тому може переховувавсь від органів досудового розслідування, уникаючи належного контролю зі сторони органу досудового розслідування, який здійснює досудове слідство.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_10 знаючи дані свідків, які вказують на причетність її до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_10 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушуванні застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело звідки обвинувачена ОСОБА_10 разом з іншими фігурантами отримувала наркотичний засіб - метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збували, не встановлено, також не встановлено усі мережі збуту заборонених речовин тому ОСОБА_10 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_10 , вже вчиняла кримінальні правопорушення проти власності, та продовжує вчиняти злочини, з метою отримання легкого прибутку.

Враховуючи відсутність будь - яких джерел доходів у ОСОБА_10 , небажання докладати зусиль до законного пошуку джерел доходів та ставати на шлях виправлення, відсутність будь - яких моральних принципів, які дозволяють їй залучити до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів неповнолітніх осіб, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Окрім цього, відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої може негативно відобразитися на результатах судового розгляду.

Також прокурор ОСОБА_11 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, із покладенням на них процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, яке мотивував наступним.

ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 19 червня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень, який в подальшому продовжено ухвалами слідчих суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою суду від 09.05.2025 запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінено на цілодобовий домашній арешт який продовжено 03.07.2025 до 03.09.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено за запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 29.12.2025 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 24 грудня 2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2025 відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 17.02.2026.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинуваченого ОСОБА_7 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останнього відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 знаючи дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_7 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело, звідки обвинувачений ОСОБА_7 разом з іншими фігурантами отримував наркотичний засіб - метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збували, не встановлено, також не встановлено усі мережі збуту заборонених речовин тому ОСОБА_7 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що у обвинуваченого ОСОБА_7 , відсутні будь - які джерела доходів, останній не бажає докладати зусиль до законного пошуку джерел доходів, а також відсутні будь - які моральні принципи, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів неповнолітніх осіб, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Наведені обставини, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобовий домашній арешт, не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано стороною обвинувачення.

Крім того, прокурор ОСОБА_11 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , яке мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 18 червня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень, а також покладено обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи

- прибувати до кабінету № 47 слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного правління Національної поліції в Київській області, по вулиці Привокзальна, 3, м. Біла Церква за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- здати свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що іадають право для виїзду з України чи в`їзду в Україну;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання а(або) місця роботи;

Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_4 після внесення застави 12.07.2024 на підставі ч. 4 ст. 202 КПК України звільнена з-під варти.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 15 серпня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 18.09.2024 року.

13 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 13.11.2024 року.

08 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 18.12.2024.

16 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 24.12.2024.

20 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 20.01.2025.

17 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 17.03.2025.

13.03.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою судді строком до 13.05.2025.

09.05.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 07.07.2025.

03.07.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 03.09.2025.

29.08.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 29.10.2025.

28.10.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 28.12.2025.

17.12.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання строком до 17.02.2026.

Враховуючи наявність встановлених ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрювану, зокрема, у разі доведення її винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрювану ОСОБА_4 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки на території місті Біла Церква, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_4 знаючи дані свідків, які вказують на причетність ї до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуваннях фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етап кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело звідки обвинувачена ОСОБА_4 отримувала наркотичний засіб метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збувала, усі джерела збуту не встановлено, тому ОСОБА_4 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_4 , вже вчиняла подібні кримінальні правопорушення пов`язані зі збутом наркотичних засобів, у зв`язку з чим скеровано обвинувальний акт для розгляду до суду, однак ОСОБА_4 продовжує вчиняти аналогічні злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючи відсутність будь - яких джерел доходів у ОСОБА_4 , небажання докладати зусиль до законного пошуку доходів та ставати на шлях виправлення, відсутність будь - яких моральних принципів, які дозволяють їй залучити до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів малолітню особу, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Окрім цього, відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої може негативно відобразитися на результатах судового розгляду. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про її особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам останній необхідно продовжити покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_11 заявив клопотання про продовження строку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно обвинуваченої ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 12 серпня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 13 вересня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2024 року без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 07 листопада 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.12.2024 та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 гривень.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 16 грудня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.12.2024 та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до складає 302 800 гривень.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 20.12.2024 відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід вигляді тримання під вартою строком до 20.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 16.01.2025 відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2025. В подальшому за ОСОБА_3 внесено заставу.

13.03.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено обов`язки, покладені ухвалою судді строком до 13.05.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків до 07.07.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків до 03.09.2025.

29.08.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків до 29.10.2025.

28.10.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків до 28.12.2025.

17.12.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено строк дії обов`язків до 17.02.2026.

Враховуючи наявність встановлених/констатованих ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрювану, зокрема, у разі доведення її винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати обвинувачену ОСОБА_3 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим на даний час відсутній належний контролю за всіма кордонами України у зв`язку з веденням повномасштабних воєнних дій, що посилює можливий рівень судової репресії. Також, у останньої відсутні сталі соціальні зв`язки на території місті Біла Церква, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_3 знаючи дані свідків, які вказують на причетність її до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_3 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - (перешкоджати кримінальному провадженню), оскільки на даний час джерело, звідки обвинувачена ОСОБА_3 отримувала наркотичний засіб - метадон (фенадон), та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), які в подальшому збувала, усі джерела збуту не встановлено, тому ОСОБА_3 може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження та каналів збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_3 , вже вчиняла подібні кримінальні правопорушення пов`язані зі збутом наркотичних засобів, та з даного приводу обвинувальний акт перебуває на розгляді в Білоцерківському міськрайонному суду, однак даний факт не зупинив ОСОБА_3 , та вона продовжує вчиняти особливо тяжкі аналогічні злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючи відсутність будь - яких джерел доходів у ОСОБА_3 , небажання докладати зусиль до законного пошуку доходів та ставати на шлях виправлення, відсутність будь - яких моральних принципів, які дозволяють їй залучити до вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів малолітню особу, а тому існує ризик продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , дані про її особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам останній необхідно продовжити запобіжний захід у виді обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_11 подані ним клопотання підтримав та просив їх задовольнити з наведених у клопотаннях підстав.

Захисник обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 , просив відмовити в задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , зазначив, що обвинувачені знаходяться під вартою тривалий час, за вказаний період ризики зазначені прокурором в клопотанні втратили свою актуальність, а тому захисник просив змінити запобіжний захід для обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Стосовно продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби обвинуваченій ОСОБА_10 та продовження строку обов`язків відносно обвинуваченої ОСОБА_3 покладався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 оскільки до останнього вже тривалий час застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а тому він не має засобів для існування та не може працевлаштуватись, стосовно продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченій ОСОБА_4 , не заперечувала.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби, оскільки він не має засобів для існування та не може працевлаштуватись.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора покладались на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_8 , обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_9 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_10 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньо змовою групою осіб, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 321 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньо змовою групою осіб, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньо змовою групою осіб, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчинені організованою групою, вчинені повторно, вчинені із залученням малолітнього, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 321 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах, вчинені повторно, вчинені організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 321 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2025 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 лютого 2026 року включно, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 17.02.2026, відносно обвинуваченої ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби строком до 17.02.2026, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 продовжено обов`язки, покладені ухвалою судді строком до 17.02.2026 та відносно обвинуваченої ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання строком до 17.02.2026.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 закінчується 14 лютого 2026 року.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд враховує не лише тяжкість, а й спосіб вчинення злочинів, у яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дані про особу обвинувачених, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей у обвинуваченої ОСОБА_8 .. Крім того, враховує, наведені обставини, які стосуються особи обвинуваченого та їх виникнення після застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які суттєво впливають на спосіб та умови життя обвинувачених та є додатковими стримуючими факторами протиправної поведінки. Погоджуючись з наведеними вище доводами прокурора, що на час розгляду кримінального провадження існують ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя дійшов обґрунтованого переконання, що прокурором не доведено, що вони унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на домашній арешт, суд враховує вимоги ст. 5 Європейської конвенції з прав людини (далі ЄСПЛ) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комаров проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог ЄСПЛ, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Суд вважає, що прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. 181 КПК України, суд вважає за можливе і необхідне визначити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши їм залишати житло в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися, із місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строком на два місяці.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту суд враховує п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно положень, викладених у п.1, 3, 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 суд враховує те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 Кримінального кодексу України, які віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція статтей Кримінального кодексу України, що їй інкримінуються передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень групою осіб.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та враховуючи відомості характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне продовжити відносно останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- прибувати за першим викликом, до прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- здати паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право для виїзду з України чи в`їзду в Україну;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає обвинувачена без дозволу прокурора, суду.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , суд враховує наступне.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 Кримінального кодексу України.

Згідно положень, викладених у п.1, 3, 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 суд враховує те, що остання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених . 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 Кримінального кодексу України, які віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція статтей Кримінального кодексу України, що їй інкримінуються передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_10 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень групою осіб.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та враховуючи відомості характеризуючі особу обвинуваченої ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне продовжити відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з покладенням обов`язків на обвинувачену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- прибувати за першим викликом, до прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- здати паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право для виїзду з України чи в`їзду в Україну;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає обвинувачена без дозволу прокурора, суду.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку обов`язків відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 12.08.2024 відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.09.2024.

Ухвалами слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2024, 07.11.2024, 16.12.2024, 20.12.2024, 13.03.2025 відносно ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2025 відносно підозрюваної ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.03.2025 та залишено визначений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2024 розмір застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. В подальшому ОСОБА_3 внесено заставу, останню звільнено з-під варти та покладено обов`язки передбачені ст. 194 КПК України. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2025 було продовжено обов`язки, покладені ухвалою судді строком на два місяці, до 17.02.2026 року.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст.194, 199 КПК України під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, суд має перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч.1 ст.177 КПК України та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Судом встановлено, що на даний час ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, оскільки наявні у матеріалах кримінального провадження докази та обставини дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинувачену ОСОБА_3 , враховується тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується остання, її вік, стан здоров`я та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, враховуючи, характер та тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворість покарання, що загрожує обвинуваченій, та обставини, що характеризують особу, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, суддя дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку дії обов`язків покладених на них строком на 2 місяці.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді особитого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 судом встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2024 відносно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 16.08.2024 року та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень, а також покладено обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- прибувати до кабінету № 47 слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного правління Національної поліції в Київській області, по вулиці Привокзальна, 3, м. Біла Церква за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- здати свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що іадають право для виїзду з України чи в`їзду в Україну;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання а(або) місця роботи;

На виконання вказаної ухвали суду заставодавцями ОСОБА_17 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області було внесено 215600 грн. та ОСОБА_18 було внесено 390000 грн..

Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_4 після внесення застави 12.07.2024 на підставі ч. 4 ст. 202 КПК України звільнена з-під варти.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 15 серпня 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 18.09.2024 року.

13 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 13.11.2024 року.

08 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 18.12.2024.

16 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 24.12.2024.

20 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 20.01.2025.

17 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді строком до 17.03.2025.

13.03.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено обов`язки, покладені ухвалою судді строком до 13.05.2025.

09.05.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 07.07.2025.

03.07.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 03.09.2025.

29.08.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 29.10.2025.

28.10.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відносно обвинуваченої ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків до 28.12.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2025 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків до 17.02.2026.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Частиною 1 ст.179 КПК України та ч.6 ст.194 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії обов`язків під час застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання ОСОБА_4 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, який інкримінуються обвинуваченій, покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, а також дані про особу обвинуваченої.

Оскільки термін дії обраного запобіжного заходу спливає 17.02.2026 року, закінчити розгляд справи до вказаного строку не є можливим, підстави зазначені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу існують на даний час, будь-яких нових доводів та обставин, які не були б відомі і враховані при застосуванні щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу надано не було, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відкласти судове засідання по об`єднаному кримінальному провадженню відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 185 КК України на 17 березня 2026 року до 14 години 00 хвилин.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби, строком до двох місяців, тобто до 13 квітня 2026 року, включно.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом строку дії домашнього арешту залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год., окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги.

Вважати, що термін дії ухвали - до 13 квітня 2026 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися, із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло віднсоно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.

Змінити відносно віднсоно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до двох місяців, тобто до 13 квітня 2026 року, включно.

Заборонити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом строку дії домашнього арешту залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год., окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги.

Вважати, що термін дії ухвали - до 13 квітня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися, із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий егайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби, строком до двох місяців, тобто до 13 квітня 2026 року, включно.

Заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом строку дії домашнього арешту залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год., окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги.

Вважати, що термін дії ухвали - до 13 квітня 2026 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися, із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби відносно обвинуваченої ОСОБА_10 , задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13 квітня 2026 року.

Заборонити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом строку дії домашнього арешту залишати житло з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- прибувати за першим викликом, до прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- здати паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право для виїзду з України чи в`їзду в Україну;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає обвинувачена без дозволу прокурора, суду.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , відмовити.

Клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про зміну запобіжного заходу, задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби, строком до двох місяців, тобто до 13 квітня 2026 року, включно.

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 протягом строку дії домашнього арешту залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 20:00 год. до 07:00 год., окрім часу, необхідного для перебування в укритті під час повітряної тривоги.

Вважати, що термін дії ухвали - до 13 квітня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- прибувати за першим викликом, до прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- здати паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право для виїзду з України чи в`їзду в Україну;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає обвинувачений без дозволу прокурора, суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Клопотання прокурора про продовження строку обов`язків відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України строком на два місяці, тобто до 13 квітня 2026 року, а саме:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- прибувати за першим викликом, до прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає обвинувачена без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та (або) місця роботи.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання строком на 2 місяці до 13 квітня 2026 року з покладенням таких обов`язків:

- з`являтися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- здати на зберігання до територіальних органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я

- утримуватися від будь-якого спілкування із іншими обвинуваченими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та на неї може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам та обвинуваченим, скерувати до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області та Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Новомиргород) Новоукраїнського РУП ГУНП в Кіровоградській області, для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 23 лютого 2026 року.

СуддяОСОБА_19