Справа № 932/4033/26
Провадження № 1-кс/932/1822/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах військової частини НОМЕР_1 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги представник заявника ОСОБА_3 зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, повідомлення від 10 березня 2026 року за №855А про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Вказане повідомлення не було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування не було розпочато. Вважає, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є порушенням норм діючого законодавства з боку працівників ДБР, а тому, він, як представник військової частини НОМЕР_1 , звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді.

В судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, надав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився, надав письмове пояснення, в якому зазначає, що за результатом розгляду та аналізу ухвали Шевченківського районного суду міста Дніпра справа №932/4033/26 провадження №1-кс/932/1822/26 встановлено, що на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську 17.03.2026 за вхідним №4055зкп-26/кр надійшло повідомлення військової частини НОМЕР_1 в якому вбачається, що командир 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону старший лейтенант ОСОБА_6 03.11.2022 не повернувся з лікувального закладу. Заявником не надано підтверджуючих документів проходження служби у військовій НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 станом на 03.11.2022, а також в заяві не зазначено куди саме мав повернутися зазначений військовослужбовець після завершення лікування, тобто місця вчинення кримінального правопорушення. Слід зазначити, що заява про неприбуття з лікувального закладу ОСОБА_4 складена військовою частиною НОМЕР_1 лише 10.03.2026, що може свідчити про бездіяльність військової влади кримінальна відповідальність за вчинення якої передбачена ст. 426 КК України. У зв`язку з викладеним, обставини, на які посилається заявник у скарзі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на даний час відсутні. З огляду на викладене, прошу суд врахувати зазначену інформацію під час розгляду скарги та відмовити у її задоволенні у зв`язку з відсутністю предмета оскарження.

Дослідивши скаргу, додані до неї докази, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Матеріали перевірки за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 10 березня 2026 року за №855А про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на запит слідчому судді з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, надані не були, в зв`язку з чим, враховуючи стислі строки розгляду справ відповідної категорії, передбачені КПК України, визнано можливим розглянути скаргу на підставі наявних доказів.

Статтею 55 Конституції України, гарантується кожному громадянину право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності суду, прокурора, слідчого в порядку, встановленим цим Кодексом.

Так, при розгляді скарги встановлено, що військова частина НОМЕР_1 12 березня 2026 року засобами поштового зв`язку звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, із повідомленням про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Поштове відправлення з повідомленням 16 березня 2026 року вручене вповноваженому представнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, що підтверджується накладною з номером рекомендованого відправлення 597 та інформацією з офіційного web-сайту АТ «Укрпошта».

В повідомленні представник військової частини зазначає, що 03 листопада 2022 року від командира мотопіхотного батальйону майора ОСОБА_7 надійшла доповідь про факт неприбуття з лікувального закладу командира 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 , який знаходився на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 . Головним сержантом 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону головним сержантом ОСОБА_8 було виявлено, що старший лейтенант ОСОБА_4 був виписаний з вищезгаданого лікувального закладу 08.07.2022 року, однак в розташування мотопіхотного батальйону своєчасно не прибув. В умовах правового режиму воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи на меті ухилитись від виконання обов`язків військової служби, умисно не прибув до місця служби тривалістю понад три доби. На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідає, місцезнаходження його не відоме. По теперішній час військовослужбовець в розташування мотопіхотного батальйону не повернувся. По факту відсутності на службі вищезазначеного військовослужбовця, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2707А від 03 листопада 2022 з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню даного правопорушення, а також встановленню ступеню вини особи, чиї ді або бездіяльність стали причиною його вчинення було проведене службове розслідування.

Згідно з ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, будь-яка особа має право звернутись до правоохоронних органів із повідомленням про вчинений злочин, незалежно від того, чи завдано цим злочином шкоди саме цій особі, або ж іншій.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, повідомлення Військової частини НОМЕР_1 не було внесене до ЄРДР, жодного процесуального рішення, передбаченого КПК України, не ухвалювалось.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не пізніше 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом вказаних норм КПК України, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 військової частини НОМЕР_1 від 10 березня 2026 року за №855А не були внесені до ЄРДР та досудове розслідування не розпочиналось.

При цьому слідчий суддя зазначає, що повідомлення містить виклад обставин, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 було вчинене кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 5 ст. 407 КК України, і посилання слідчого на відсутність підстав для внесення повідомлення до ЄРДР через ненадання підтверджуючих документів на проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 станом на 03.11.2022 року, а також незазначення куди саме мав повернутись зазначений військовослужбовець після завершення лікування, не ґрунтується на законі, оскільки всі необхідні докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення або спростування такого факту можуть і повинні бути зібрані під час проведення досудового розслідування, тобто після внесення повідомлення до ЄРДР.

Наявність або відсутність в діях/бездіяльності військової влади кримінального правопорушення, передбаченого ст. 426 КК України, про яке зазначає слідчий у своєму поясненні, також може бути перевірена під час здійснення досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_9 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 10 березня 2026 року за №855А про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1