УХВАЛА

Справа № 495/3339/19

Номер провадження 1-кп/495/244/2026

11 лютого 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111; за № 0004009 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 2, ст. 121 ч. 1, ст. 126 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України,

встановив:

у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 2, ст. 121 ч. 1, ст. 126 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 2, ст. 121 ч. 1, ст. 126 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України, з підстав, що існують наявні обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечила проти задоволення заявленого відводу, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просила відмовити в задоволенні вказаної заяви про відвід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 поклала розгляд вказаного клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченого, захисника, представника потерпілих та думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК).

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 статті 36 КПК, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених статтею 77 цього кодексу, за якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо.

Таким чином, судом не встановлено обставин, передбачених ст. 77 КПК України для відводу прокурора.

Окрім вказаного, частина 5статті 80 КПК України регламентує, що відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Надаючи оцінку заявленого обвинуваченим відводу в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що заявлений відвід є невмотивованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК України, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111; за № 0004009 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 2, ст. 121 ч. 1, ст. 126 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 16:20 год. 11.02.2026 року.

Суддя ОСОБА_1