Справа № 127/6185/26
Провадження №11-сс/801/206/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2026, якою клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання особи з 19:58 год. 23.02.2026 до 19:58 год. 24 квітня 2026,

встановив:

З матеріалів кримінального провадження за клопотанням слідчого встановлено, що ОСОБА_8 вступивши у попередню змову із ОСОБА_10 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої особи, у невстановлені дату та час, придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку зберігали за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 12.01.2026 приблизно о 13 год. 23 хв. під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно збули залегендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції, під час проведення контрольованої та оперативної закупки за грошові кошти в сумі 1000 гривень, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що знаходилась в паперовому згортку.

Згідно із висновком експерта надана на експертизу кристалічна речовина, містить у своєму складі психотропну речовину PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В кристалічній речовині, масою 0,5015 г., маса PVP становить 0,3832 г.

Далі, продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного умислу, в невстановлені досудовим слідством дату та час, але не пізніше 17 січня 2026 року, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет та програм для миттєвого обміну повідомленнями, у невстановленої досудовим слідством особи, придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку було доставлено поштовим відправленням ТОВ «Нова пошта», ТТН 0104 на ім`я ОСОБА_8 .

У подальшому, 21.01.2026 приблизно о 18 год. 07 хв. під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно збули залегендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції, під час проведення контрольованої та оперативної закупки за грошові кошти в сумі 2000 гривень, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що знаходилась в паперовому згортку.

Згідно із висновком експерта надані на експертизу дві кристалічні речовини, містить у своєму складі психотропну речовину PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В двох кристалічних речовинах, масою 0,9984 г., маса PVP становить 0,7862 г.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , вчинивши попередньо кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, вступивши у попередню змову із ОСОБА_10 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, з метою реалізації свого злочинного умислу, в невстановлені досудовим слідством дату та час, але не пізніше 30 січня 2026 року, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет та програм для миттєвого обміну повідомленнями, у невстановленої досудовим слідством особи, придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку було доставлено поштовим відправленням ТОВ «Нова пошта», ТТН 8450 на ім`я ОСОБА_8 .

У подальшому, 14.02.2026 приблизно о 12 год. 30хв. під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно збули залегендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції, під час проведення контрольованої та оперативної закупки за грошові кошти в сумі 1000 гривень, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що знаходилась в поліетиленовому пакеті.

Згідно із висновком експерта в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,4249 г., міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3477 г.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , вчинивши попередньо кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, вступивши у попередню змову із ОСОБА_10 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої особи, у невстановлені дату та час, придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку зберігали за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 23.02.2026 приблизно о 18 год. 50 хв. під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно збули залегендованій особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину, з відома та під контролем працівників поліції, під час проведення контрольованої та оперативної закупки за грошові кошти в сумі 1500 гривень, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що знаходилась в поліетиленовому згортку.

Згідно із висновком експерта надані на експертизу дві кристалічні речовини, містить у своєму складі психотропну речовину PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В двох кристалічних речовинах, масою 0,8050 г., маса PVP становить 0,6439 г.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , вчинивши попередньо кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої особи, у невстановлені дату та час, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку зберігав за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

23.02.2026 працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , на столі в кімнаті ОСОБА_8 , виявлено та вилучено один поліетиленовий пакет в середині якого знаходилася кристалічна речовина, яку ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою збуту.

Згідно із висновком експерта в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 47,6340 г., міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 36,6305 г. що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1183 від 28.07.2025), є особливо великими розмірами (понад 15 г).

24.02.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 25.06.2026 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000800 від 18.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2026 клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання особи з 19:58 год. 23.02.2026 до 19:58 год. 24 квітня 2026.

Ухвалу мотивовано тим, що враховуючи обставини кримінального провадження, прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення, та приходить до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення розміру застави.

Не погодившись з прийнятим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2026 і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, визначивши йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначила, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи, без врахування особи підозрюваного та не виповідає вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції проігноровано позицію захисту, яка полягала у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Як вбачається із фактичних обставин справи, підозрюваний ОСОБА_8 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину ч. 2 ст. 307 КК України та особливо тяжкого злочину ч. 3 ст. 307 КК України, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпілі особи відсутні, підозрюваний проживає з матір`ю, яка має грошові кошти, отримані внаслідок продажу квартири, що можуть бути внесенні в рахунок застави. У матері підозрюваного у власності є житловий будинок де ОСОБА_8 може проживати після внесення застави. Підозрюваний на момент затримання добровільно видав всі наявні у нього наркотичні речовини та співпрацював зі слідством.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином не з`ясував всі обставини справи та не визначив ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді визначення підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, оглянувши матеріали судового провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України - відповідно до ст. 12 КК України тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 307 КК України) та позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України).

24.02.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Стаття 177 КПК України передбачає що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», слідчий суддя, при ухваленні рішення, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, особу підозрюваного у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу та прокурор в судовому засіданні довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя зазначив, що наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обумовлена тим, що відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Крім того, слідчим суддею встановлено можлива наявність ризику продовження вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, оскільки, характер вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний не має легальних офіційних джерел доходів, тому суд приходить до висновку про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Суд першої інстанції також врахував вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Також суд першої інстанції зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, не одружений, має неповнолітню дитину, яка перебуває не на його утриманні, не працює, будь-яких джерел доходу не має, у власності жодного майна не має, зазначає, що має кредит (проте доказів на підтвердження цієї обставини не надав), являється наркозалежною особою, будь-яких показів про обставини вчинення кримінального провадження не надав, що свідчить про те, що у нього відсутні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 307 КК України) та позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України).Таким чином посилання сторони захисту на те, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи є безпідставними.

Крім того, слідчий суддя зазначив про неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, застави чи домашнього арешту, відносно підозрюваного, оскільки вказані запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану, а обраний запобіжний захід має відповідати характеру кримінального правопорушення та певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи особистості.

Вирішення питання про визначення підозрюваному застави або ж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відноситься до повноважень слідчого судді, який приймає відповідне рішення за наслідками розгляду клопотання та встановлення наявності чи відсутності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя цілком правомірно, в межах своїх дискреційних повноважень не визначив підозрюваному розмір застави.

Колегія апеляційного суду враховує посилання сторони захисту на наявність в матері підозрюваного грошових коштів, отриманих внаслідок продажу квартири, що можуть бути внесенні в рахунок застави, а також житлового будинку де ОСОБА_8 може проживати, проте вказані обставини не є визначальними, оскільки вони не свідчать про те, що для підозрюваного будуть наявні такі стримуючі фактори, які будуть здатні вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшать встановлені судом ризики в кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на переконання апеляційного суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного щодо запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2026, якою клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання особи з 19:58 год. 23.02.2026 до 19:58 год. 24 квітня 2026 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4