Справа № 496/1616/26
Провадження № 1-кс/496/324/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000211 від 26.02.2026 року, за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна та свої вимоги мотивує тим, що 25.02.2025 року до ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення від співробітників

ДПСУ, про те, що 25.02.2026 року приблизно о 16 годин 03 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою безперешкодного перетинання кордону України його знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень. Після вищевказаних дій, працівник прикордонного загону, відмовився від пропозиції надання неправомірної вигоди та повідомив про вказаний факт, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено рішення №501 про відмову в перетині державного кордону України.

В ході проведення огляду місця події від 25.02.2026 року за адресою: Одеська область, між селами Удобне та Маяки за координатами 46.41193, 30.12408, біля ПП «Паланка», де в ході огляду виявлено та вилучено: чотири купюри номіналом 500 гривень з номером ЄЛ 1036482, ЕП 9659955, ЄТ 8550946, ЕЄ 4550095, як упакована до полімерного сейфпакету №ISR 0163152 та опечатано.

З метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на вилучені речі.

ОСОБА_5 сповіщений про дату та час судового засідання.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте прохальна частина клопотання містить заяву щодо розгляду справи без їх участі.

У відповідності ч. 1 ст. 172 ЦПК України неприбуття слідчого, прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

26.02.2026 року слідчим винесено мотивовану постанову про визнання речовими доказами вилучених речей та документів речовим доказом, оскільки вилучені грошові кошти являються предметом вчинення кримінального правопорушення, оскільки вказаними коштами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надавав працівнику ДПСУ неправомірну вигоду.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що вище вказане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом, тому підлягає збереженню до завершення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження, користування на майно, яке 25.02.2026 року за адресою: Одеська область, між селами Удобне та Маяки за координатами 46.41193, 30.12408 біля ПІ «Паланка», виявлено та вилучено а саме:

-чотири купюри номіналом 500 гривень з номером ЄЛ 1036482, ЕП 9659955, ЄТ 8550946, ЕЄ 4550095, які упаковані до полімерного сейфпакету № ISR 0163152 та опечатано, до прийняття остаточного рішення по кримінальному проваджені.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1