Провадження №11-кп/801/308/2026
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

23 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , одержавши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року про доставлення приводом в судове засідання, яке мало відбутися 17 лютого 2026 року о 14 год. 20 хв. обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в кримінальному провадженні № 0000095 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року постановлено доставити приводом в судове засідання, яке відбудеться 17 лютого 2026 року о 14 год. 20 хв. в залі судових засідань № 20 Вінницького міського суду Вінницької області, обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою, АДРЕСА_1 . Ухвалу направлено для забезпечення виконання начальнику Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області, а контроль за її виконанням покладено н прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Не погодившись із ухвалою, апеляційну скаргу на неї подав обвинувачений ОСОБА_2 , який посилаючись на незаконність процесуального рішення суду, просить його скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він подавав суду заяву, в якій обґрунтовано поважність причин неявки в судове засідання, а відтак в суду не було підстав вважати, що він умисно ухиляється від явки судове засідання. Його пунктуальність в частині явок в судові засідання є відкритою та відомою, а продовження хвороби підтверджувалося листком непрацездатності від 10.02.2026 року.

Вивчивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, матеріали, надані судом першої інстанції, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і бути пропорційними.

Згідно з статтею 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже за змістом статті 392 КПК України інші ухвали (крім як про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру) можуть бути предметом апеляційного оскарження лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний закон дійсно передбачає цілу низку ухвал, які можуть бути постановлені судом першої інстанції при розгляді справи до постановлення рішення по суті, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, а саме: ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру (частина 4 статті 314), ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (частина 5 статті 331), ухвала суду про закриття кримінального провадження (частина 11 статті 284), ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності (частина 5 статті 288), ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні (частина 4 статті 380), ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку (частина 4 статті 476), ухвала про повернення акта про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (частина 2 статті 483-13), ухвала про скасування ухвали, якою було затверджено угоду, або про відмову у скасуванні ухвали (частина 2 статті 483-21), ухвала за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням судового рішення щодо застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (частина 4 статті 483-22), ухвала за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку (частина 6 статті 539), ухвала стосовно виконання вироку суду іноземної держави (частина 9 статті 603), ухвала про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України (частина 7 статті 610) тощо.

Так само під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні (пункти 4 і 5 частини 1 статті 309 КПК України).

Натомість під час судового провадження у першій інстанції підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом лише ухвали суду про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу та запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою (абз. 2 ч. 2 статті 392, стаття 422-1 КПК України).

Стаття 140 КПК України, якою передбачено застосування до підозрюваного, обвинуваченого або свідка приводу, також не передбачає оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про його застосування.

Отже постановлена під час судового провадження у першій інстанції ухвала про доставлення приводом в судове засідання обвинуваченого оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Оскаржувана ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року в підготовчому судовому засіданні, яке є етапом судового провадження у першій інстанції, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, а зазначення судом першої інстанції про можливість такого оскарження до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів є помилковим.

Відповідно до частин 4, 6 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу. Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року про доставку приводом в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_2 .

Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги впродовж трьох місяців.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1