Справа № 305/1766/25
Номер провадження 1-кс/305/127/26
УХВАЛА

08.05.2026. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.332 КК України.

Під час реєстрації відповідних матеріалів кримінального провадження, згідно ст.35 КПК України, до розгляду справи визначено суддю ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2026 у провадження судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 надійшла заява прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

22.04.2026, прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , безпосередньо у судовому засіданні заявила відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №відомості про яке 15.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000117 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Вважає, що підставою відводу судді є упереджене ставлення до розгляду справи, оскільки суд констатував, що обвинувачений ОСОБА_5 жодним чином не сприяв організації незаконного переправлення, отже суддя висловив свою думку, тому заявляє усний відвід судді.

Учасники судового процесу у судове засіданні не з`явилися. Повідомлялися вчасно та належним чином про розгляд заяви про відвід. Клопотань про відкладення розгляду заяви не надходило.

При цьому, 08.05.2026, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , подав через канцелярію суду заперечення на клопотання прокурора про відвід судді. Зазначив, що сторона захисту переконана, що прокурор подаючи клопотання про відвід судді за відсутності будь-яких доказів його упередженості, допускає очевидне зловживання процесуальним правом. Такі дії завдають шкоди засадам судочинства, посягають на незалежність суддів, оскільки створюють механізм тиску на головуючого. Стверджує, що жодного висловлювання щодо суті майбутнього рішення суддею зроблено не було. З огляду на викладене просить у задоволенні клопотання прокурора про відвід судді ОСОБА_4 , відмовити. Подав через канцелярію суду клопотання про розгляд заяви прокурора про відвід судді без його участі та участі обвинуваченого ОСОБА_5 .

Разом з тим, суд, з урахуванням приписів ч.3 ст.81 КПК України, вважає за можливе вирішити заяву про відвід за відсутності учасників судового провадження.

Наведене також узгоджується і з позицією, викладеною у § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03, у справі «Цихановський проти України», відповідно до якої національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»).

Оскільки учасники у судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 судом за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, суд приходить до наступного висновку.

Cтаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав, має на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України", від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, у відповідності до вимог ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що після завершення допиту свідка ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_4 висловив фразу, яка, на думку обвинувачення, свідчать про сформовану позицію щодо невинуватості ОСОБА_5 , а саме констатував відсутність сприяння з боку обвинуваченого в організації незаконного переправлення осіб.

Разом з тим, заявлений прокурором ОСОБА_3 , відвід головуючому судді ОСОБА_4 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду та приписів процесуального закону, незгода сторони з прийнятими судом рішеннями, а також зауваження щодо порядку ведення судового засідання не є підставою для відводу.

Сама по собі незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями і діями судді під час розгляду кримінального провадження не може бути підставою для відводу, а всі зазначені обставини можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції у разі оскарження прийнятого суддею рішення за результатами розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.352 КПК України, суд під час судового розгляду має право ставити свідку запитання для з`ясування та уточнення його свідчень. Висловлювання головуючого, зроблені безпосередньо після допиту свідка, є формою резюмування отриманої інформації або уточненням фактичних даних, що досліджувалися в засіданні, і не можуть розцінюватися, як вирок або остаточна думка суду.

Припущення прокурора про те, що висловлення судді свідчить про наперед сформоване рішення, є суб`єктивним сприйняттям ходу судового засідання. Оцінка доказів у їх сукупності здійснюється судом лише у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення (ст.366, 367 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Мироненко і Мартиненко проти України»), сама лише участь судді у дослідженні доказів та його коментарі щодо процесуальних аспектів не є свідченням упередженості. Для відводу необхідні докази особистої зацікавленості, чого в даному випадку прокурором не доведено.

З огляду на викладене, під час розгляду заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді, судом не встановлено і прокурорм не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в упередженості судді ОСОБА_4 та свідчили б про його особисту зацікавленість в розгляді справи. Обставини, які б підтвердили надання суддею переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому з учасників процесу, також відсутні.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід.

З огляду на викладене, та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст.21, 75, 80, 81, ч.4 ст.107 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.332 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1