Справа №498/77/26
Провадження по справі №1-кп/498/64/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000753 від 10.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 22 січня 2026 року прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000753 від 10.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 січня 2026 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 січня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 27 березня 2026 року включно із можливістю внесення застави в розмірі застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499200,00 грн. ( станом на 01 січня 2026 року).

В підготовчому судовому засідані прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, так як на день розгляду справи існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та те, що обвинувачений ОСОБА_4 з моменту отримання пропозиції про участь в протиправній діяльності, добровільно до поліції не звернувся, з метою подальшого вчинення злочину та в подальшому був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що свідчить про намір переховуватися від правоохоронних органів та ухилитися від кримінальної відповідальності, з урахуванням воєнного стану в Україні та нестабільним рівнем безпеки в області, а також те, що він обізнаний про місця та способи незаконного перетину державного кордону України, підсумовуючи вище викладене, є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі перебуваючи на свободі може покинути територію України. Пункт. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, вчинив злочин у сфері недоторканності державного кордону, вину не визнав та вважає що нічого не порушив отже є підстави вважати, що обвинувачений є достатньо рішучим для вчинення й інших кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_4 з моменту отримання пропозиції щодо вчинення протиправної діяльності в месенджері Телеграм, добровільно до поліції не звернувся, а продовжив діяти за вказівками невстановленої на даний час особи, з метою отримання грошової винагороди, а також те що його злочинну діяльність припинено правоохоронними органами, що свідчить про наявність прямого умислу на вчинення злочину, а характер інкримінованого злочину (з корисливих мотивів) вказує на високу ймовірність повторного вчинення кримінально караних діянь. Крім того, у зв`язку із військовою агресією збройних сил Російської Федерації та впровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №64/2022, вказані ризики лише збільшились, оскільки повсякденний уклад цивільного способу життя порушений, що лише сприятиме можливим спробам обвинуваченого переховатися від суду; незаконно впливати на свідків цьому кримінальному провадженні ускладненню проведенню процесу, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у розумні строки, у зв`язку із намаганням уникнути кримінальної відповідальності. При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій, за вищеописаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи сторони обвинувачення. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування обвинуваченого в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаю, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою. При визначенні розміру у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Таким чином, процесуальним законом визначено, що до особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак у виключних випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням наведеного, вважаю, що при визначенні розміру застави слід врахувати, що саме такий розмір застави буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Разом з тим, вважаючи наявним виключного випадку для визначення розміру застави в даній справі необхідно врахувати як обставини кримінального провадження, тяжкість злочину, так і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який хоч раніше не судимий, але кілька разів притягувався до кримінальної відповідальності та на даний час в суді перебуває кримінальне провадження за ч.5 ст.185 КК, ч.2 ст.360 КК України офіційно не працевлаштований, не одружений, будучи уродженцем та зареєстрованим в м. Миколаїва Миколаївського району проживає в м. Одеса без реєстрації, що унеможливлює належний контроль за місцем перебуванням обвинуваченого та створює додаткові можливості для переховування, тобто міцних соціальних зв`язків на території України не має і, перебуваючи на волі, в будь-який час може перетнути державний кордон України та ухилитись від органу досудового розслідування та, в подальшому від суду. З огляду на наведене, враховуючи обставини даного кримінального провадження, а саме: тяжкість злочину та особу обвинуваченого, має місце існування виключного випадку, за якого у разі призначення застави як альтернативного запобіжного заходу у межах визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК, така застава з великою вірогідністю може виявитися не здатною забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні, що дає законні підстави для визначення застави у більшому розмірі, ніж передбаченого зазначеною нормою процесуального закону. Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, та враховуючи невідворотність та строк покарання, а також особу правопорушника, який ніде не працює, враховуючи те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити новий злочин, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Крім того зазначив, що не заперечує проти призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того зазначив, що не заперечує проти призначення справи до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки вважає, що у справі немає виключних обставин які свідчать про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до його підзахисного. Будь яких вагомих доказів , що Кельїн вчинив інкримінований йому злочин в справі немає. В разі якщо клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави, оскільки визначений ухвалою суду розмір застави є невиправдано високим. Крім того зазначив, що не заперечує проти призначення справи до судового розгляду.

Розглянувши підстави заявленого клопотання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області 04 грудня 2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.01.2026 року з визначення застави в у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 3 статті 131 КПК регламентує, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Крім того, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в суді перебуває кримінальне провадження за ч.5 ст.185 КК, ч.2 ст.360 КК України, він офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків і перебуваючи на волі, в будь-який час може перетнути державний кордон України та переховуватись від суду, може продовжити займатися відповідною кримінальною діяльністю, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із можливістю внесення застави визначеної ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 січня 2026 року.

Крім того, угоди про примирення у порядку ст.ст.468-469, 472 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Великомихайлівському районному суду Одеської області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст.27 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194-199, 369-372, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000753 від 10.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у відкритому судовому засіданні на 30 березня 2026 року об 11:00 год. в приміщенні Великомихайлівського районного суду Одеської області (смт Велика Михайлівка вул.Рената Проданова, буд.2б).

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 07 травня 2026 року включно, із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 27 січня 2026 року.

Копію ухвали вручити прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, обвинуваченому, захиснику - для відома, направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснюватиметься одноособово головуючим у справі суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Про час розгляду справи повідомити всіх учасників кримінального провадження.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1