Справа № 453/509/26
№ провадження 1-кс/453/130/26
УХВАЛА

про арешт майна

24 березня 2026 року слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на транспортний засіб у кримінальному провадженні №0000061, -

в с т а н о в и в :

у провадженні СВ відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 19 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на : - автомобіль марки «Mercedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 ; - автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 ; - сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ТзОВ «ДРБ ТРАНС», юридична адреса вул. Індустріальна, 6, м. Дрогобич, Львівської області, із забороною вчинення будь-яких дій пов`язаних з їх відчуженням, розпорядженням та/або користуванням, з метою збереження як речових доказів у кримінальному провадженні №0000061 від 19 березня 2026 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 березня 2026 року, близько 12:10 години, на автодорозі М06 «Київ-Чоп» 681 км.+950 м., у с. Тухолька, Стрийського району Львівської області, відбулось зіткнення між автомобілем марки «Mercedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у напрямку м. Львів, автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у напрямку м. Чоп, та автопоїздом в складі сідлового тягача марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_5 , та напівпричепу марки «Schmitz», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався позаду а/м «Volkswagen Tiguan» у напрямку до м. Чоп. В результаті ДТП водії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

19 березня 2026 року за вказаним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

19 березня 2025 року вище вказані транспортні засоби визнано речовими доказами, оскільки на них є наявні сліди злочину та самі по собі транспортні засоби є речовими доказами і в подальшому будуть залучені для проведення слідчих дій та судових експертиз, а тому необхідно забезпечити зберігання речових доказів шляхом накладання на них арешту. Без надання експертам вказаних транспортних засобів, останні будуть позбавлені можливості встановити їх технічний стан, а також механізм виникнення пригоди, що в свою чергу не дасть можливості встановити причину ДТП.

Враховуючи вище наведене слідчий вважає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладанні арешту на вказані речові докази для збереження їх, як речових доказів по вищезазначеному кримінальному провадженні з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, приховування, знищення, перетворення чи відчуження, оскільки такі матимуть значення речових доказів на досудовому розслідуванні кримінального провадження та в суді.

У судове засідання слідчий не з`явився, у поданому клопотанні просить справу слухати у його відсутності, відсутності власників транспортних засобів та прокурора, задоволити подане ним клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000061 слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені транспортні засоби є об`єктами кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження транспортних засобу має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні. Вказані обставини є достатніми підставами, які передбаченими п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на:

- автомобіль марки «Mercedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 ;

- сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ТзОВ «ДРБ ТРАНС», юридична адреса вул. Індустріальна, 6, м. Дрогобич, Львівської області,

із забороною вчинення будь-яких дій пов`язаних з їх відчуженням, розпорядженням та/або користуванням, з метою збереження як речових доказів у кримінальному провадженні №0000061 від 19 березня 2026 року.

Зобовязати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10