Справа № 472/267/26
Провадження №1-кп/472/110/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 24.12.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000430, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2026 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 24.12.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000430, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України, разом з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч .4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану та за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

19.02.2026 року слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з визначенням розміру застави, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 повинен бути звільнений з під варти, в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166 400 грн.. Строк дії ухвали спливає 24.02.2026 року. Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено і прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для обрання запобіжного заходу, оскільки ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК), так як підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, та розуміючи усю тяжкість вчинених ним злочинів, та з метою уникнення покарання, останній може залишити місце свого тимчасового проживання. Крім того, ОСОБА_4 постійного джерела доходу не має, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців також не має, міцні соціальні зв`язки з особами, що заслуговують на особливу довіру відсутні. Зокрема, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найважливішою соціальною цінністю. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , ігноруючи та спростовуючи будь які принципи правового життя в суспільстві, норми моралі та правові обмеження щодо вчинення протиправних дій в суспільстві, вчинив тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може зникнути у невідомому напрямку, що в свою чергу суперечить завданням та принципам кримінального провадження, тим більше, останній, не будучи взятий під вартою може негативно вплинути на хід провадження судового розгляду шляхом плутанини та затягування судового слідства.

Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки останній перебуваючи на волі, може вживати заходи впливу на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, з метою зміни ними показів на його користь. Крім цього ОСОБА_4 отримав копії протоколів допитів свідків, де вказані їх анкетні дані та в тому числі місця проживання та він користуючись цими даними може схилити їх до зміни показів на його користь, що зашкодить встановленню істини в даному кримінальному провадженні.

Може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), ОСОБА_4 розуміючи тяжкість злочинів та з метою уникнення покарання, може вчинити інше кримінальне правопорушення направлене на приховання обставин даного злочину.

Запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, неможливо, оскільки вони не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки є неспівмірними із злочином в якому він обвинувачується.

Просить суд задовольнити дане клопотання та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з можливістю внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з можливістю внесення застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, підтримав, оскільки вбачається наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування та суду; наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілу та свідків, та наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Також, посилаючись на відсутність підстав для повернення обвинувального акту та відсутність підстав для закриття кримінального провадження, просив про його призначення до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 вважають, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений вину визнав частково. Просять суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, вважають за можливим призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створить загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»),

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З огляду на вказане, суд переконаний, що прокурором доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватися від суду, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків. Але ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється в судовому засіданні не підтвердився.

За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 24 березня 2026 року, а ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінилися, то суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини та тяжкість правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу та встановлені судом ризики, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З матеріалів обвинувального акту та додатків до нього вбачається, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, порушень при складенні обвинувального акту не виявлено і підстав для його повернення прокурору не вбачається.

Прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності.

Дане кримінальне провадження підсудне Веселинівському районному суду Миколаївської області.

Підстав, передбачених п.п. 4-8 частини першої та частини другої ст. 284 КПК України для закриття провадження, немає.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 27 КПК України суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках, зокрема, розгляду справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Тобто, існують обмеження, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України.

А отже суд приходить до висновку про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні під час допиту потерпілої.

В судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілу та свідків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 -178, 182, 183, 193, 194, 197, 198, 309, 314-317 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному 24.12.2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000430, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщені Веселинівського районного суду Миколаївської області на 22 квітня 2026 року о 13 год. 30 хв.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 27 КПК України здійснювати розгляд окремої частини кримінального провадження у закритому судовому засіданні під час допиту потерпілої ОСОБА_6 ..

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб до 23 травня 2026 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста ) гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- не відлучатися за межі АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- утриматися від спілкуванням з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1