МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" березня 2026 р. Справа № 370/997/25

Провадження № 1-кп/370/65/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при розгляді у підготовчому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінального провадження №0000028 від 28 лютого 2025 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий, без місця реєстрації, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , контактний номер телефону: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

в с т а н о в и в :

У підготовчому судовому засіданні стороною захисту було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його вимогам процесуального закону.

В обґрунтування клопотання захисник вказала, що у обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Однак ч. 1 ст. 125 КК України передбачає відповідальність за нанесення летких тілесних ушкоджень. В обвинувальному акті не чітко зазначено у чому ж обвинувачення, в погрозі вбивством, чи в нанесенні легких тілесних ушкоджень, відсутність саме деталізації дає обґрунтовані підстави про невірність правової кваліфікації, тобто невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КІІК України. Такий недолік обвинувального акту, як неконкретність обвинувачення виключає можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду. Обвинувальний акт із вказаним недоліком повинен бути повернутий прокурору.

Також, захисник вказувала на те, що відповідно до вимог ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт надсилається до суду разом з додатком у вигляді реєстру матеріалів досудового розслідування. Крім того, ст. 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом . Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії. проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення: 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих підчас досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. В даному кримінальному провадження прокурором не в повній мірі дотримано вимог процесуального закону ст. 291 КІІК України, та при поданні до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_4 не долучено реєстр матеріалів досудового розслідування. Натомість, додано бланк розписки про отримання копій обвинувального акта без реєстру матеріалів досудового розслідування на ім`я прокурора, на якому міститься відмітка обвинуваченого про отримання ним копії обвинувального акта.

А тому, захисник вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що є підставою для його повернення прокурору згідно з п. 3 ч. З ст. 314 КПК України.

Обвинувачений підтримав вказане клопотання та просив задовольнити, з викладених у ньому підстав

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо повернення обвинувального акту, висловив думку про те, що обвинувальний акт в повній мірі відповідає вимогам КПК України. Дійсно, у формулюванні обвинувачення зазначено ч.1 ст. 125 КК України, що є опискою, а зазначена захисником обставина не є підставою для його повернення. Щодо не долучення реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурор вказала про відсутність обов`язку долучення такого, в разі скерування обвинувального акту щодо кримінальних проступків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд керується наступним.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачені вимоги щодо обвинувального акту, зокрема обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, за змістом ст.291 КПК України будь-яких конкретних вимог щодо викладення обставин злочину і його змісту даною процесуальною нормою не передбачено.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору, визначені п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Щодо недоліку обвинувального акту в частині неконкретність обвинувачення, суд зауважує, що такий недолік може бути усунутий прокурором в порядку ст. 338 КПК України, під час судового розгляду, і не є підставою для повернення обвинувального акту та не є порушенням вимог ст.291 КПК України.

Суд зауважує, що під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті. Суд не вправі здійснювати оцінку фактичних обставин кримінального правопорушення.

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Разом з тим, суд погоджується з наявністю підстав для повернення обвинувального акту з тих підстав, що до обвинувального акту не долучено реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, судом встановлено, що такий реєстр обвинуваченому не вручався, і відповідно, до обвинувального акта не долучався.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до частини 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається серед інших документів, зокрема і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Главою 25 КПК України, якої визначено особливості досудового розслідування кримінальних проступків. Статтею 301 КПК України передбачено, що прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити , зокрема таку дію як звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності. У разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання.

Статтею 109 КПК України визначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відтак, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

При цьому, суд зауважує, що КПК України встановлено вичерпний перелік документів, які надаються суду до початку судового розгляду кримінального провадження разом, зокрема із обвинувальним актом, і на підставі яких судом вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду. Виключень КПК України, окрім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу, не містить.

В даному випадку суд погоджується із доводами сторони захисту, що допущені стороною обвинувачення недоліки є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, і у свою чергу перешкоджають суду повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження і можуть суттєво вплинути на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

Суд вважає, що повернення обвинувального акту прокурору у даному кримінальному провадженні не може розповсюджуватися та застосовуватися поняття «надмірного формалізму» у практиці ЄСПЛ, оскільки Європейський суд з прав людини підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, Європейський суд зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду. Однак, в даному випадку, повертаючи обвинувальний акт прокурору, за клопотанням сторони захисту, суд якраз і дотримується положень ст. 6 Конвенції з метою подальшого справедливого судового розгляду даного кримінального провадження.

Закріплення в КПК України вимог до обвинувального акту є однією із форм реалізації на національному рівні положень статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини, яка гарантує право на справедливий суд, закріплюючи принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство. При цьому, при визначені справедливості судового розгляду необхідно розглядати кримінальне провадження в цілому, оскільки справедливий характер розгляду може суттєво зачіпатися, якщо на початкових етапах слідства такі вимоги не дотримані (Imbrioscia v. Switzerland, 24 November 1993).

Відтак, в даному кримінальному провадженні прокурором не в повній мірі дотримано вимог процесуального закону при скеруванні до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , а саме не долучено реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зазначені порушення унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.

Враховуючи викладене, суд зважає на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 110, 291, 315, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000028 від 28 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000028 від 28 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення..

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.03.2026 о 09.30 год.

Суддя ОСОБА_1