Справа № 287/2271/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000105.

В обґрунтування доводів скаржник зазначає, що 06.10.2025 слідчим суддею Олевського районного суду Житомирської області постановлено ухвалу у справі №287/2271/25, якою скасовано постанову слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 16.02.2024 про закриття кримінального провадження №0000105. Проте, станом на час подання скарги слідчим не виконано жодних дій, спрямованих на виконання ухвали слідчого судді та забезпечення ефективності досудового розслідування.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для відкриття провадження, слідчий суддя враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Зі змісту вказаної норми вбачається, що предметом оскарження слідчому судді в порядку Глави 26 КПК України можуть бути: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що бездіяльність слідчого яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді, в порядку Глави 26 КПК України оскарженню не підлягає.

При цьому бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Суд звертає увагу, що слідчим суддею Олевського районного суду Житомирської області 06.10.2025 постановлено ухвалу у справі №287/2271/25, якою скасовано постанову слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 16.02.2024 про закриття кримінального провадження №0000105. При цьому, слідчий суддя в ухвалі зазначив про те, що він, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, відсутні правові підстави для відкриття слідчим суддею провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 2, 7, 303 - 304, 372, 395 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1