Справа № 303/1718/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2026 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 06.01.2026 до ЄРДР за №0000021 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження, внесене 06.01.2026 до ЄРДР за №0000021 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

В ході проведення підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 підтримано клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване продовженням існування встановлених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, недостатністю, для запобігання останнім, застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_3 заперечив щодо клопотання прокурора, просив обмежитись домашнім арештом.

Захисниця ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного та, зважаючи на стан здоров`я обвинуваченого, просила змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 до судового розгляду.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має перевірити обставини, зазначені у ч.3 ст.199КПК України на предмет того чи виправдовують вони подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що серед інших, був встановлений при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу (ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 08.01.2026) не змінився, будь-яких даних про його зменшення чи відсутність суду не надано.

Згідно з рішенням ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

З врахуванням вищенаведеного та того, що ОСОБА_3 раніше судимий, є військовослужбовцем, який самовільно покинув військову частину та знову обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, що, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання винуватим, являється вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищевказаний ризик, зі зміною стадії провадження, з досудового розслідування на судовий розгляд, не перестав існувати.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор, слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинено в умовах воєнного стану, коли у суспільстві наявна велика напруженість та від військовослужбовців очікується максимальна чіткість, стійкість та дисциплінованість з огляду на небезпеку, що виникла у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

Враховуючи наведене, мету застосування запобіжних заходів, розцінюючи зазначений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, як реальний та такий, що виправдовує обмеження свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи особу обвинуваченого який раніше судимий, є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, суд вважає за необхідне продовжити останньому строк тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого.

Аргументи захисту про наявність в обвинуваченого проблеми зі здоров`ям, хоча і заслуговують на увагу, але не є тим безумовним фактором, який виключає можливість тримання особи під вартою або ж беззаперечно знижує (зменшує) імовірність реалізації цією особою ризика, встановленого судом.

При цьому, з огляду на зміну правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, в період між обранням останньому запобіжного заходу та звернення до суду з відповідним клопотання щодо продовження його дії (з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України), зважаючи на природу та обсяг злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та необхідність забезпечення запобігання встановленому ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд, приймаючи до уваги положення п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, приходить до переконання щодо зміни розміру застави з 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196-199, 314-316, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному 06.01.2026 до ЄРДР за №0000021 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України на 10 год. 00 хв. 11.03.2026 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , до 01 травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , розмір застави 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560,00 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі внесення застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , в разі внесення ним застави, такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не відлучатися за межі м. Мукачево Закарпатської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності;

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

На ухвалу суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6