Справа №705/2705/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаної судової справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2023 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, останній обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, з правом внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 536800 гривень, з покладенням обов`язків у разі внесення застави.

Строк дії запобіжного заходу був неодноразово продовжений, востаннє до 13 березня 2026 року включно, із зменшенням раніше визначеного розміру застави до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 402600 гривень.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на шістдесят діб та з визначеним раніше розміром застави. Клопотання мотивував наявністю обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої та забезпечити дієвість вказаного кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, підтримав письмове клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що після внесення застави будь-яких злочинів обвинувачена не вчиняла, прокуратура не зверталася з клопотанням про звернення застави в дохід держави у зв`язку з невиконанням обов`язків ОСОБА_4 . Жодний ризик не підтверджений. Якщо суд дійде висновку про наявність хоч одного ризику, наприклад, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти цьому ризику.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала свого захисника, наголошувала на тривалості перебування її під вартою. При цьому заперечувала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в тому кримінальному провадженні, в якому до неї застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену та її захисника, дослідивши клопотання, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді від 23.11.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, з правом внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 536800 гривень, з покладенням обов`язків у разі внесення застави. Строк дії запобіжного заходу був неодноразово продовжений, наразі ухвалою суду від 13.01.2026 до 13.03.2026, та зменшено розмір раніше визначеного розміру застави до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 402600 гривень.

На даному етапі судового розгляду з`ясована позиція обвинуваченої, згідно з якою вона не визнає винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, встановлений порядок дослідження доказів, згідно з яким необхідно допитати свідків, дослідити письмові докази у кількох кримінальних провадженнях, що становить значний обсяг. Наразі не допитані усі свідки, продовжується дослідження письмових доказів. При цьому ситуація на даний час ускладнюється неможливістю своєчасно та у визначені дні та години розглядати справи, що пов`язано із графіками відключення електроенергії в приміщенні суду, та в цілому з критичною ситуацією в країні під час воєнного стану. Відтак до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою судовий розгляд не буде завершено з об`єктивних причин.

Водночас суд не змінив свою позицію та вважає, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження вказаного запобіжного заходу щодо обвинуваченої. Зокрема, обвинувачена може переховуватись від суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі доведення її винуватості у вчиненні умисного тяжкого злочину їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Також, враховуючи особу обвинуваченої, якій інкримінуються злочини, характер яких свідчить про стійке неприйняття нею загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, оскільки пов`язані зі збутом наркотичних засобів, психотропних речовин, та беручи до уваги низку обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 щодо злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних речовин, які наразі перебувають у суді на розгляді, суд висновує, що перебуваючи неізольованою від суспільства, обвинувачена може продовжити вчиняти аналогічні злочини, а також з метою уникнення від відповідальності може незаконно впливати на свідків.

При цьому суд ураховує, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід обирається з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відтак, зважаючи на характер і тяжкість передбачуваних злочинів, їх кількість, покарання, яке може бути призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченої, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 є виправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої. Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, чи підстав, які б могли зумовити зміну обраного щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу, стороною захисту не надано, відтак і не здобуто судом на даному етапі судового розгляду.

При цьому суд також наразі не вбачає підстав для зміни раніше визначеного розміру застави та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, беручи до уваги з-поміж іншого і те, що сторона захисту про це не клопотала.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 26 квітня 2026 року.

Залишити ОСОБА_4 раніше визначений розмір застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 402 600 гривень.

У разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави покласти на неї на строк 2 місяці такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику до відома, направити обвинуваченій до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1