Справа №592/1432/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/207/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 592/1432/26 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2026, якою зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2026 у задоволенні клопотання старшого слідчого Четвертого відділу (з дислокацією в м. Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава відмовлено. Зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена 16.01.2026 ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є обґрунтованою, однак прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді - скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що вважаючи недоведеним ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не взяла до уваги те, що фактів самовільного залишення військової часини у ОСОБА_10 було декілька, а сам підозрюваний був доставлений до суду у супроводі безпосереднього командира, який повідомив, що самодисципліна підозрюваного на низькому рівні і він має негативний вплив на побратимів.

При цьому, апелянт вважає, що матеріали справи не містять інформації щодо перевірки спростованих слідчим суддею ризиків, а неможливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтувалось виключно на позиції підозрюваного, який повідомив про неможливість внесення ним застави у разі обрання тримання під вартою із можливістю внесення застави.

На думку прокурора, слідчим суддею не оцінено належним чином матеріалів, характеризуючих особу підозрюваного, зокрема, відсутність міцних соціальних зв`язків, негативну службову характеристику за місцем несення служби, систематичність його незаконної поведінки та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Отже, апелянт вважає, що зобов`язання підозрюваного ОСОБА_10 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Прокурор доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м.Суми) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007104 від 22.04.2025 за ч. 5 ст.407 КК України.

16.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

29.01.2026 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, вказавши на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті оскаржуваного рішення та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що повідомлена 16.01.2026 ОСОБА_7 підозра за ч. 5 ст. 405 КК України є обґрунтованою, на даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доказами, які у своїй сукупності об`єктивно зв`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням: матеріалів службового розслідування, протоколів допиту свідків, іншими доказами в їх сукупності.

За змістом статті 177 КПК України для застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, окрім наявності обґрунтованої підозри, необхідно встановити наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (частина 3 статті 176 КПК України).

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідим суддею визнано не доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з таких підстав.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, можливість ухилитися від слідства та суду, залишивши місце проходження служби - вказує на наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Дійсно, посилання виключно на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення або можливість призначення суворого покарання не може вважатися єдиним обґрунтуванням ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. В той же час слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 був відсутній за місцем служби з 13.01.2025 по 27.03.2025; з 02.09.2025 по 26.10.2025. При цьому ОСОБА_7 повернувся до служби у зв`язку з його затриманням працівниками патрульної поліції з подальшим передаванням до в/ч НОМЕР_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним.

Згідно з принципом безпосередності показань, проголошеного у статті 23 КПК України, на стадії судового розгляду суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Зважаючи на спосіб отримання показань свідка під час судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про доведення у клопотанні ризику незаконного впливу на свідка на даній стадії досудового розслідування.

Тому колегія суддів вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України - незаконного впливу на свідків, з яким підозрюваний особисто знайомий, а висновки слідчого судді про протилежне є необґрунтованими.

Також цілком обґрунтованим є ризик, передбачений пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні підозрюваним ОСОБА_7 штучних доказів та підбурювання осіб, зокрема військовослужбовців його підрозділу, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих показань для підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Доведеним також є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, у разі не застосування стосовно нього запобіжного заходу може повторно самовільно залишити військову частину з метою ухилення від військової служби, оскільки обґрунтовано підозрюється у двох епізодах ч. 5 ст. 407 КК України.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про не доведення прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, яким є тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, про неможливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

У даному провадженні установлено, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, виявляє бажання продовжити військову службу, з урахуванням зазначених обставин до підозрюваного можливо визначити розмір застави, який належним чином гарантуватиме виконання ним процесуальних обов`язків та покласти на нього відповідні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо розміру застави, суд виходить з того, що за визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною четвертою ст.182 КПК України установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів)визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, та щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, встановлений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, достатнім розміром застави для забезпечення завдань кримінального провадження може бути сума у виді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням наведеного ухвала слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2026, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 309, 376, 392, 404, 405, 407, 411, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2026, якою зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_11 , погоджене першим заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто, до 16.03.2026 включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3 328 грн), що становить 66560 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на депозитний рахунок за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42267878

Банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA0084439.

У разі внесення застави, ОСОБА_7 , з-під варти звільнити, зобов`язати прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із м.Суми без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- утримуватися від спілкування з свідками щодо обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний ОСОБА_7 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Час проголошення повного тексту ухвали: 20.02.2026 о 08.45 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4