Справа № 643/4768/26
Провадження № 1-кс/643/2154/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000504 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Мошківці Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, станом на жовтень 2025 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, на теперішній час є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000504 від 11.04.2025 за підозрою, зокрема, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) ОСОБА_5 призначено на посаду командира автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів.

Станом на квітень-жовтень 2025 року окремі підрозділи військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у тому числі автомобільної роти підвозу боєприпасів, виконували службові задачі на території Харківської області.

Відповідно до функціональних обов`язків командира автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_5 , командир взводу підпорядковується командирові та старшому техніку роти і є прямим начальником усього складу взводу. ОСОБА_5 зобов`язаний контролювати витрати паливно мастильних матеріалів, забезпечуючи їхнє економне використання.

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_5 незважаючи на норми законодавства України вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Встановлено, що окремі підрозділи військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у тому числі автомобільна рота підвозу боєприпасів, під час виконання завдань на території Харківської області, отримували дизельне паливо відповідно до поданих заявок, для виконання завдань за призначенням.

Надалі командиром автомобільної роти підвозу боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_9 завезено до місця дислокації підрозділу спеціальні ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів, у тому числі дизельного палива. ОСОБА_9 , маючи на меті організувати в підрозділі діяльність щодо систематичного викрадення дизельного палива, організував зустріч командирів взводів автомобільної роти та поставив задачу здійснювати діяльність щодо викрадення дизельного палива, яке виділяється автомобільної роти підвозу боєприпасів, для нібито подальшого використання отриманих коштів на потреби підрозділу.

Контролювати діяльність щодо викрадення дизельного палива у автомобільній роті підвозу боєприпасів ОСОБА_9 наказав командиру автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_5 . У разі відсутності ОСОБА_5 у підрозділі або іншої необхідності його обов`язки повинен виконувати головний сержант командир відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_10 .

Надалі, військовослужбовці автомобільної роти підвозу боєприпасів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, з метою викрадення дизельного палива, керуючись вказівкою командира роти ОСОБА_9 , під безпосереднім контролем командира роти ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , вносили до звітних документів неправдиві відомості щодо виїзду транспортного засобу для перевезення майна або довжини маршруту руху, внаслідок чого надлишок дизельного палива військового майна, перекачувався в одну із восьми ємностей, які попередньо, привіз ОСОБА_9 , об`ємом 1.000 (одна тисяча) літрів, які окремо стояли в кузові транспортного засобу марки «Daewoo AD2AB», р.н. НОМЕР_3 та у подальшому в кузові транспортного засобу марки «Daewoo AD2AB»,2763Н2, у районі колишнього заводу «Хімпром» поруч із н.п. Златопіль Лозівського району Харківської області.

Надалі, утворивши необхідний надлишок викраденого дизельного палива, за вказівкою командира роти ОСОБА_9 , під безпосереднім контролем ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , здійснювалась реалізація викраденого дизельного палива цивільним особам за ціною нижче ринкової, залучивши до вказаної діяльності військовослужбовців старшого водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_11 та старшого водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_12 та посередника цивільну особу жителя Харківської області ОСОБА_13 .

Так, 06.07.2025 ОСОБА_11 , під час несення служби, виконуючи службові задачі по підвезенню військового майна у військові підрозділи ЗСУ на території Харківської області, виконуючи вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , виїхав з місця дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у районі колишнього заводу «Хімпром» поруч із н.п. Златопіль Лозівського району Харківської області, маючи у кузові транспортного засобу марки «Daewoo AD2AB», вісім ємностей об`ємом 1.000 (одна тисяча) літрів, раніше викраденого дизельного палива та попрямував до н.п. Андріївка Ізюмського району Харківської області.

У подальшому, ОСОБА_11 разом із цивільною особою ОСОБА_13 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , реалізували 8.000 (вісім тисяч) літрів дизельного палива, яке належить військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, цивільному ОСОБА_15 , за 288.000 (двісті вісімдесят вісім тисяч) грн. Вказані грошові кошти у сумі 288.000 (двісті вісімдесят вісім тисяч) грн. надалі фігуранти розподілили між собою.

Надалі, 18.08.2025 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час несення служби, виконуючи службові задачі по підвезенню військового майна у військові підрозділи ЗСУ на території Харківської області, за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , виїхали з місця дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у районі колишнього заводу «Хімпром» поруч із н.п. Златопіль Лозівського району Харківської області, маючи у кузові транспортного засобу марки «Daewoo AD2AB», вісім ємностей об`ємом 1.000 (одна тисяча) літрів, раніше викраденого дизельного палива та попрямували до н.п. Андріївка Ізюмського району Харківської області.

У подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ,, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізували 8.000 (вісім тисяч) літрів дизельного палива, яке належить військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, цивільному ОСОБА_15 , за 280.000 (двісті вісімдесят тисяч) грн. Вказані грошові кошти у сумі 280.000 (двісті вісімдесят тисяч) грн. надалі фігуранти розподілили між собою.

Надалі, 14.10.2025 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час несення служби, виконуючи службові задачі по підвезенню військового майна у військові підрозділи ЗСУ на території Харківської області, за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , виїхали з місця дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у районі колишнього заводу «Хімпром» поруч із н.п. Златопіль Лозівського району Харківської області, маючи у кузові транспортного засобу марки «Daewoo AD2AB», вісім ємностей об`ємом 1.000 (одна тисяча) літрів, раніше викраденого дизельного палива та попрямували до н.п. Андріївка Ізюмського району Харківської області.

У подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , реалізували 8.000 (вісім тисяч) літрів дизельного палива, яке належить військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, цивільному ОСОБА_15 , за 280.000 (двісті вісімдесят тисяч) грн. Вказані грошові кошти у сумі 280.000 (двісті вісімдесят тисяч) грн. надалі фігуранти розподілили між собою.

За вищезазначених обставин, в період з 06.07.2025 по 14.10.2025, військовослужбовці автомобільної роти підвозу боєприпасів, а саме, командир автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_9 , командир автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_5 , головний сержант командир відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_10 , старший водій автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_11 , старший водій автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти підвозу боєприпасів ОСОБА_12 та цивільна особа ОСОБА_13 , діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з єдиним умислом та з корисливих мотивів, викрали інше військове майно на загальну суму 848000 (вісімсот сорок вісім тисяч) грн., чим завдали матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 410 КК України, тобто викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, за попередньою змовою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану та 23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 23.01.2026 ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23.03.2026 та визначено заставу у розмірі 832000 грн.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, не можливість завершити досудове розслідування до спливу строку тримання підозрюваного під вартою та відсутність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який, з метою запобігання доведеним ризикам просить продовжити застосування до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав клопотання та зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена під час обрання останньому запобіжного заходу. Ризики, наявність яких встановлена під час обрання запобіжного заходу, на теперішній час не зникли і не зменшились. Просив долучити до клопотання ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 12.03.2026 про продовження строку досудового розслідування до 15.04.2026.

ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину не заперечував, з приводу поданого клопотання просив врахувати думку захисника.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що перелічені стороною обвинувачення ризики не доведені, вчиняти жодних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню ОСОБА_5 наміру не має. Він має міцні соціальні зв`язки, добру характеристику за місцем несення служби, підвищувався у посаді. Просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт, якого буде цілком достатньо для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази слідчий суддя дійшов такого: підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину є достатньо обґрунтованою. Надані слідчому судді докази, а саме відомості, зафіксовані у протоколах допитів свідків, матеріалах службового розслідування, протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертів дозволяють дійти висновку, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин. У разі доведення вини в його вчиненні підозрюваному загрожує покарання до 15 років позбавлення волі.

Слідчим суддею Салтівського районного суду міста Харкова 23.01.2026 при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином визнані не доведеними. Казати, що на теперішній час обставини змінились настільки, що ці ризики виникли, з погляду на тривалість розслідування та перебування ОСОБА_5 під вартою, не можна.

Ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, доведеність якого була встановлена слідчим суддею під час розгляду питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не зазначений як такий, що існує, отже слідчий суддя не береться до його аналізу.

Разом з тим казати про зникнення ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження не можна.

Зазначені ризики, з погляду на те, що протиправна діяльність ОСОБА_5 виявлена та зафіксована у кримінальному провадженні, в якому окремим особам про підозру повідомлено значно раніше і відносно яких заходи забезпечення кримінального провадження діють більш тривалий час, продовжують існувати і не зменшились.

Суворість передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, яка є суттєвим елементом, який має враховуватись як під час обрання запобіжного заходу, так і під час вирішення питання про його продовження, усвідомлення його невідворотності можуть спонукати ОСОБА_5 до дій, направлених на переховування від органів розслідування та суду. Сприяти цьому може й правовий режим воєнного стану, через який ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, може тривалий час на цілком законних підставах перебувати поза контролем органу досудового розслідування та уникати кримінально-процесуальних процедур щодо себе.

Ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження не виключається з погляду на те, що інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинено групою, яка складається з кількох осіб, що не виключає незаконний вплив її учасників один на одного як з метою уникнення кримінальної відповідальності окремими особами, так і з метою будування єдиної хибної захисної позиції. Особи, які дали викривальні свідчення стосовно підозрюваного, можуть піддатись незаконному впливу з боку останнього з метою зміни раніше наданих показань.

Отже, принаймні два з чотирьох ризиків, зазначених прокурором, доведені.

Процесуальні дії, які необхідно виконати у кримінальному провадженні не можливо закінчити до спливу строку тримання ОСОБА_5 під вартою, визначеного ухвалою слідчого судді від 23.01.2026, а підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не знаходить з погляду на викладене вище.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені прокурором докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків, а також недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам. Це дає підстави для задоволення клопотання.

Беручи до уваги положення ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України, згідно з якими строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею не більше ніж на 60 днів та в межах строку досудового розслідування, клопотання може бути задоволено в межах строку досудового розслідування, який наразі встановлений до 15.04.2026.

Підстав для повторного застосування застави слідчий суддя не вбачає, так як ухвалою від 23.01.2026 розмір застави вже визначений, при цьому цей розмір відповідає характеру та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставинам його вчинення, особі підозрюваного, його матеріальному стану та є достатнім і необхідним для забезпечення виконання останнім, в разі звільнення з-під варти, раніше визначених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 197-199, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 35 днів, а саме до 15.04.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 16.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1