Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
458/104/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 27.02.2026. Зареєстровано: 27.02.2026. Забезпечено надання загального доступу: 02.03.2026.
Дата набрання законної сили: 17.03.2026
Номер судового провадження: 1-кп/458/52/2026
Справа № 458/104/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої особи,

цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву цивільного позивача ОСОБА_5 від імені та в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні № 0000142 від 21.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000142 від 21.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 10.02.2026 вказане кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілої особи адвокат ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій просить накласти арешт на рухоме та нерухомого майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_4 . В обгрунтування вимог покликається на те, що обвинувачена на досудовому розслідуванні свою вину визнала, щиро розкаялась, однак жодних коштів потерпілій не відшкодувала, тому вважає, що застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на рухоме та нерухомого майно, грошові кошти, які належать обвинуваченій буде дієвим засобом, оскільки на даний момент не має інших методів для відшкодування заподіяної шкоди потерпілій особі. Будь-якої інформації щодо наявності в обвинуваченої рухомого чи нерухомого майна та грошових коштів в потерпілої особи не має.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому засіданні не заперечив щодо задоволення заявленої представником потерпілої особи заяви про забезпечення позову.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому засіданні пояснила, що свою вину у вчиненому визнає в повному обсязі, щиро каяється, готова відшкодувати заподіяну шкоду, однак зараз не має коштів, але буде сплачувати. При тому вказала, що у неї не має будь-якого рухомого чи нерухомого майна, отримує лише пенсійні виплати.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно роз`яснень, висвітлених в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №308/3824/16-ц.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що стороною позивача, при поданні заяви про забезпечення позову не надано достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів на підтвердження імовірного вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову, зокрема того, що відповідач (обвинувачена) ОСОБА_4 є власником рухомого чи нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт.

Окрім цього, щодо накладення судом арешту на грошові кошти, суд звертає увагу, що вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Однак відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18).

З огляду на викладене, відомості про те, на яких рахунках, в яких банківських установах та в якому розмірі перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_4 , заявник не представив доказів, які б підтверджували відомості про номери рахунків, суму грошових коштів на цих рахунках. Відсутність цих відомостей не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява цивільного позивача ОСОБА_5 від імені та в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_6 про забезпечення цивільного в кримінальному провадженні № 0000142 від 21.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128 КПК України, ст.ст. 149 153, 157 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви цивільного позивача ОСОБА_5 від імені та в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні № 0000142 від 21.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...