"23" лютого 2026 р. Справа № 363/614/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026 від 16.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Смоленськ Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу в складі НОМЕР_1 мотострілкового полку в/ч НОМЕР_2 , молодший лейтенант НОМЕР_3 окремої мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 29 армія східного військового округу ЗС РФ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,-

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з Київської обласної прокуратури за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку, щодо підсудності Вишгородському районному суду поданий даний обвинувальний акт, оскільки у межах територіальної юрисдикції вчинено кримінальне правопорушення, а саме в селі Вовчків Вишгородського району Київської області.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем ЗС РФ НОМЕР_3 окремої мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 29 армії східного військового округу ЗС РФ, молодший лейтенант, усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, 27.03.2022 року приблизно о 12 годині дня, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у дворі будинку громадянина ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , будучи озброєним автоматичною зброєю та одягненим у військову форму без розпізнавальних знаків, діючи умисно, у складі групи осіб, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є цивільною особою, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та яка не повинна бути об`єктом нападів, застосував до ОСОБА_5 фізичне насильство, катування (тортури) у вигляді побиття в тому числі прикладом автомата та погроз вбивством потерпілому.

Унаслідок вчинення нападу ОСОБА_5 отримано тілесні ушкодження у вигляді множинні підшкірні гематоми в області ребер, забій м`яких тканин спини, грудної клітки, які могли утворитися 27.03.2022 року від дії тупих предметів - ударів ногами, прикладом автомата, що по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, зокрема, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження, надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Згідно обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, в жорсткому поводженніз цивільним населенням, вчиненним групою осіб, яке було вчинене за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, до зміни адміністративно-територіального устрою (до 17.07.2020 року) с. Вовчків входило до складу Поліського району Київської області, яке територіально юрисдикції відноситься до Іванківського районного суду Київської області.

В свою чергу, Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Україні утворено 136 нових та ліквідовано існуючі 490 районів, зокрема створено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України;

Система судоустрою хоча і будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, однак на практиці вона не завжди може співпадати з існуючим адміністративно-територіальним поділом держави. Зміна ж адміністративно-територіального устрою може бути лише підставою для перегляду існуючої системи судоустрою в порядку визначеному Конституцією та законами України.

Відповідно, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, кожен місцевий загальний суд продовжує здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів від 03.11.2020 року, розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнено пунктом 3-1 такого змісту, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів від 03.11.2020 року, розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнено пунктом 3-1 такого змісту, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року. Законом продовжено термін на один рік здійснення місцевими судами своїх повноважень у межах раніше визначеної (до утворення (ліквідації) районів згідно з Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів») територіальної юрисдикції, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» від 01.12.2022 року за №2808-IX встановлено, що відповідно до п. 3-1 вищезазначеного Закону: «До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX».

Згідно листа Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановлюється вмотивована ухвала.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні в справі «Коем та інші проти Бельгії» від 22.06.2000р. ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не був судом, уповноваженим законом, оскільки без вирішення питання підсудності через вищестоящі органи, сам суд самостійно не може вирішувати питання підвідомчості кримінальних справ та констатував порушення п. 1 статті 6 Конвенції.

Пунктом 6 частини 2 статті 412 КПК України визначено, що порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно з приписами статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На даний час не змінено систему місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, водночас, до ухвалення Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 за № 807-IX с. Вовчків відноситься до Поліського району Київської області.

Таким чином, кримінальне правопорушення було вчинено за межами територіальної юрисдикції Вишгородського районного суду Київської області, на розгляд якого надійшов обвинувальний акт. Розгляд даного обвинувального акту за територіальною юрисдикцією відноситься до Іванківського районного суду Київської області.

Виходячи зі змісту положень статей 32, 34 КПК України, та враховуючи практику ЄСПЛ з аналогічних підстав, з огляду на вищевикладене, оскільки вказаний обвинувальний акт, надійшов на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області не після визначення підсудності, а безпосередньо з Київської обласної прокуратури, з метою забезпечення дотримання загальних засад кримінального провадження, визначених статтею 7 КПК України і не порушення вимог кримінального процесуального закону, суд вважає за необхідне направити до Київського апеляційного суду подання для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, суд, -

ухвалив:

Передати обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000026 від 16.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення до відповідного суду за підсудністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1