УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 728/3110/25

провадження № 51-215 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі (далі - Суд):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на судові рішення,

установив:

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 16 лютого 2026 року було залишено без руху подану скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), зокрема, скаргу від імені ОСОБА_4 було подано електронною поштою без накладення кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачалося, що ОСОБА_4 не погоджувався з ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2025 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року. При цьому скаржник не звернув увагу на те, що рішення слідчого судді з огляду на положення, передбачені статтею 424 КПК, не може бути предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Водночас ОСОБА_4 не вказував, яке саме рішення прийнято апеляційним судом за результатами розгляду ухвали слідчого судді та не додавав його до касаційної скарги. Також не конкретизував у чому полягає недодержання судом апеляційної інстанції норм права при здійсненні провадження в цій конкретній справі та не наводив обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 404, 405, 412, 419 КПК тавимог у прохальній частині касаційної скарги щодо цього рішення не ставив.

При цьому в порушення частини п`ятої статті 427 КПК скаржником не було долучено до касаційної скарги копії оскаржуваного судового рішення.

Скаржнику було надано строк для усунення зазначених недоліків та роз`яснено наслідки їх невиконання.

В межах встановленого строку на усунення недоліків до Верховного Суду електронною поштою надійшла касаційна скарга, яка має назву додаток до касаційної скарги (Вх № 3771/0/170-26, Вх № 3723/0/170-26 від 23 лютого 2026 року), подана від імені ОСОБА_4 , яка подана без кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Якщо касаційна скарга подана електронною поштою і не містить кваліфікованого електронного цифрового підпису, вона вважається такою, що не підписана належним чином.

При цьому скаржник у цій скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду у справі № 728/3110/25. Тобто ОСОБА_4 знову не звернув увагу на те, що рішення слідчого судді з огляду на положення, передбачені статтею 424 КПК, не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Водночас ОСОБА_4 повторно не вказує, яке рішення прийнято апеляційним судом за результатами розгляду ухвали слідчого судді та не додає його до касаційної скарги. Також знову не конкретизує у чому полягає недодержання судом апеляційної інстанції норм права при здійсненні провадження в цій конкретній справі та не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 404, 405, 412, 419 КПК.

Крім того, прохальна частини вказаної касаційної скарги ОСОБА_4 знову викладена не у відповідності до положень статті 436 КПК та без врахування положень статті 424 КПК.

В порушення частини п`ятої статті 427 КПК скаржник повторно не долучив до касаційної скарги копію рішення апеляційного суду.

Вказане позбавляє Суд можливості встановити чи є оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції предметом перегляду в касаційному порядку відповідно до вимог закону.

Отже, при скеруванні цієї касаційної скарги вимог статті 427 КПК знову не було додержано.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції з урахуванням викладеної особою позиції та її обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами розгляду провадження, з огляду на роль суду касаційної інстанції як суду права. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху, а надалі, у разі неусунення недоліків, повернення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлення більш формалізованих вимог звернення до суду касаційної інстанції є сумісним із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови, що особі надано реальну можливість їх виконати.

Суд зазначає, що скаржнику було надано реальну можливість усунути недоліки касаційної скарги. Вимоги ухвали про залишення скарги без руху були чіткими, зрозумілими та співмірними із завданням забезпечення належної процесуальної форми касаційного перегляду. Повторне подання скарги з тими самими недоліками свідчить про невиконання вимог закону.

Згідно з вимогами пункту 1 частини третьої статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Отже, ОСОБА_4 не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги є наслідком недотримання заявником процесуальних вимог та не становить непропорційного обмеження права на доступ до суду.

Суд окремо зазначає, що відповідно до частини 4 статті 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 1 частини третьої статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд

постановив:

Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на судові рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3