Справа № 496/1172/26
Провадження № 1-кп/496/501/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області угоду про визнання винуватості у кримінальному проваджені за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тропова, Могилів-Подільського району, Вінницької області, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді гранатометника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді гранатометника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, будучи неодноразово притягнутим в період часу з 11.04.2025 до 15.08.2025 до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення відносно своєї співмешканки, з якою перебуває у близьких відносинах, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , психологічного домашнього насильства, яке виражалось у застосуванні словесних образ, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні її людської гідності, що призвело до психологічних страждань, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та скоїв злочин проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах. Так, 20.12.2025 приблизно о 16 год 00 хв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , виражався в бік потерпілої ОСОБА_4 нецензурною лайкою, що призвело до погіршення якості її життя, психологічних страждань, змін емоційного стану, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню потерпілої, як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї систематичного домашнього насильства, яке мало місце в період 2025 року.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_4 фізичних і психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілої. Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних і психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб. 05.02.2026 року, під час досудового розслідування, між ОСОБА_6 у статусі підозрюваного, та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення підозрюваного з потерпілими, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України. Згідно умов вказаної угоди ОСОБА_6 у статусі підозрюваного та потерпіла ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.126-1 КК України щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 28.01.2026, які за своїм змістом є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 06.02.2026, ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.126-1 КК України у виді 150 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні, підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, просила її затвердити та пояснила, що укладення угоди є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її укладенні. Зазначила, що будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не має. І наголосила суду, що саме вона ініціювала укладення угоди на стадії досудового розслідування.

Прокурор у підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду від 05.02.2026 про примирення між потерпілою та обвинуваченим. Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений, потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство та приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України з призначенням узгодженого між обвинуваченим та потерпілою покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обране покарання не може вважатися справедливим.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин. Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він є військовослужбовцем, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває та раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно обвинувального акту та угоди про примирення є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 05.02.2026 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000008.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілій положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про примирення як в частині невиконання засудженим покарання, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Біляївський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1