Справа № 346/285/26
Провадження № 1-кп/346/497/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про продовження обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, без визначення розміру застави, в обґрунтування якого зазначає про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість останнього, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, переховуватися від суду, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, враховуючи, що обвинувачений не працює та не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, не одружений, у нього слабкі соціальні зв`язки, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів переховуватись від суду.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Захисник заперечив проти задоволення вказаного клопотання, оскільки заявлені прокурором ризики не обгрунтовані і нічим не підтверджені, потерпілий та свідки допитані, обвинувачений раніше не судимий, є особою з інвалідністю, має на утриманні неповнолітню дитину, тому вважає, що відсутня доцільність утримувати його під вартою; просить змінити застосований до останнього запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений у вирішенні клопотання прокурора покладається на розсуд суду.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.01.2026 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27.03.2026 року, без визначення розміру застави.

Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні даного клопотання суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за який визначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та характеру висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує йому, реальними залишаються ризики можливого переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, здійснення тиску при звільненні з-під вартина свідків, які ще не допитані, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу, на переконання суду, свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, та як наслідок існування вказаних в клопотанні ризиків. Суд також враховує особу обвинуваченого та його репутацію, який офіційно не працевлаштований, його вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, (оскільки даних щодо підтвердження неможливості утримання його під вартою до суду не надходило), у зв`язку з чим слід дійти висновку, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення. Станом на день розгляду клопотання прокурора ризики, запобігання спробам, яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, не зменшилися та продовжують існувати. Крім того, завершити розгляд вказаного кримінального провадження до 27.03.2026 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, неможливо з об`єктивних причин.

Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень, тому доводи захисника в цій частині є неспроможними, у зв`язку з чим вважає доцільним продовжити дію раніше застосованого запобіжного заходу, задовольнивши клопотання прокурора.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застава не здатна запобігти ризикам вчинення обвинуваченим вказаних вище дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-184, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кийданці Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, продовжити на строк 60 днів, а саме по 21 травня 2026 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)".

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1