Справа № 347/539/26
Провадження № 1-кс/347/136/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000066 від 26.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 знаходиться клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000066 від 26.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

04.03.2026 року суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід у вказаному кримінальному провадженні. В своїй заяві суддя ОСОБА_3 посилається на те, що одним із медичних працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фігурують у цьому кримінальному провадженні, велась вагітність та приймались пологи 10.07.2018 року у його дружини ОСОБА_4 . У післяпологовий період дитина перебувала в коматозному стані, а згодом була госпіталізована до реанімаційного відділення м.Івано-Франківськ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Слідчий суддя ОСОБА_3 вважає неможливим ухвалення ним об`єктивного рішення у цьому кримінальному провадженні та в силу вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України він не вправі брати участь у розгляді вище вказаного клопотання по суті.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали зазначеного клопотання суддя прийшла до наступних висновків:

За змістом ч. 1 ст. 75 КПК України: суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, за цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ст.75 КПК України перелік підстав для відводу (самовідводу) судді є вичерпним, а також ч.2 ст.76 КПК України передбачена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи в суді іншої інстанції.

Вище наведені обставини, які виключають участь судді у даному кримінальному провадженні, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а також судом встановлено обставин, які можуть викликали у стороннього спостерігача сумнів у неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_3 під час його участі у даному кримінальному провадженні, зокрема, як слідчого судді.

Так, за змістом рішень Європейського суду з прав людини в справах «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 року: наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію береться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість чи безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про небезсторонність суду. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії».

В даному випадку слідчий суддя ОСОБА_3 вбачає наявність суб`єктивного критерію, що унеможливлює ухвалення ним об`єктивного рішення у цьому кримінальному провадженні як підставу, що може викликати сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді ОСОБА_3 під час його участі у цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

За змістом ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 передбачено обов`язок судді заявити самовідвід від участі в розгляді справи у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, в даному випадку, за наявності суб`єктивного ставлення слідчого судді ОСОБА_3 до його ж участі у цьому кримінальному провадженні на неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення, зокрема як слідчим суддею, а зазначені ним підстави для самовідводу можуть викликати також у подальшому сумнів у стороннього спостерігача у безсторонності суду і як наслідок визнання зібраних під час досудового розслідування доказів недопустимими - заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

задовольнити заяву слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000066 від 26.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України та відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду вказаного клопотання.

Матеріали цього клопотання передати до канцелярії Косівського районного суду Івано-Франківської області для здійснення автоматичного розподілу судової справи між слідчими суддями у порядку ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1