ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/3001/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/521/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Авдіївка Донецької області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.02.2001 Авдіївським районним судом Донецької області за ст.17-117 ч.2, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) на 6 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 26.07.2006 на невідбутий строк 10 місяців 25 днів;

-01.06.2006 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст.69, 71 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 09.04.2008 по відбуттю строку покарання;

-24.06.2010 Октябрським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 11.11.2013 по відбуттю строку покарання;

-24.11.2014 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

-26.05.2015 Харківським районним судом Харківської області за ст.395 КК України на 2 місяців арешту, звільненого 30.09.2015 по відбуттю строку покарання;

-04.05.2017 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 07.12.2017 по відбуттю строку покарання;

-12.11.2020 Новопсковським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 23.09.2024 по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_8 13.03.2025, близько 18:00, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходилися у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає останній, де спільно вживали спиртні напої. Через деякий проміжок часу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, заснули в квартирі. В цей час ОСОБА_8 побачив в залі кімнаті на підвіконні мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone XR Black (MRY42)», в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_11 та перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_10 , після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 цього ж дня, приблизно у той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території Україні та Указом Президента України №26/2025 від 14.01.2025 продовжено його дію з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 року строком на 90 діб, впевнившись, що ніхто за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone XR Black (MRY42)», в корпусі чорного кольору вартістю 5733 гривні 33 копійки, який належить ОСОБА_11 .

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вищевказану суму.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить пом`якшити йому покарання, посилаючись на те, що останній він визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, багаторазово пожалкував про скоєне, просив вибачення у потерпілої, яка його пробачила, претензій до нього не має та цивільний позов не заявляла. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тим самим скористався на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, діяв повторно, вчинив злочин з корисливих мотивів через 6 місяців після звільнення по відбуттю строку покарання та має слабкі соціальні зв`язки.

Суд також врахував наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, а також обтяжуючої покарання обставини рецидив злочинів.

Твердження сторони захисту про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, є безпідставними.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією статті, яке колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, без застосування положень ст.75 КК України.

Що стосується посилання сторони захисту на відсутність претензій з боку потерпілої, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни або скасування вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: