Справа 522/14/26
Провадження 1-кп/522/4/26
УХВАЛА

03.03.2026 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0000511 від 16.09.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Фастів Київської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хорой Республіки Чувашія, російської федерації, місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених терміном на шістдесят днів, посилаючись продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно її підзахисної ОСОБА_4 , посилаючись на заяви останньої про те, що вона не вчиняла інкриміновані їй кримінальні правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків та просив визначити розмір застави у якості альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд встановив наступне.

Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.01.2026 продовжено відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто до 06.03.2026, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, докази суду не надавались та судом - не досліджувались.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також клопотання сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, та у разі визнання винуватою, їй загрожує покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також клопотання сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, суд вважає, що заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення продовжують існувати.

Водночас, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинувачених у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинувачених в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я в ході розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 продовжено строком на 90 діб. Законом України № 4757-IX від 14.01.2026 зазначений Указ затверджено.

За даних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, відповідно, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за можливе визначати розмір застави обвинуваченим у якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315, 331, 371, 372, 376,392,395,532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою стосовно . ОСОБА_4 обвинуваченої за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 до 60 днів, тобто до 01.05.2026, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 60 днів, тобто до 01.05.2026, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1