ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року

м. Київ

справа № 643/18821/25

провадження № 51-47км26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року,

Зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2025 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві від 25 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000198 від 29 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Салтівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2025 року, а апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_6 .

Вимоги й узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року та поновити їй строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2025 року. Також у касаційній скарзі містяться вимоги про скасування ухвали слідчого судді, постанови слідчого ДБР, направлення листа ЄРДР на переоформлення.

Обґрунтовуючи свою вимогу про скасування оскарженої ухвали апеляційного суду та доводи про наявність підстав до поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що вона не була присутня на проголошенні вказаної ухвали слідчого судді.

Також наводить доводи про незгоду з ухвалою слідчого судді, вказує, що слідчий суддя належним чином не врахував показань свідків та експерта, відсутність чеків та диску у справі.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив ухвалу апеляційного суду залишити без зміни, як таку, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Від прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 надійшло клопотання про проведення касаційного розгляду без його участі, де він також виклав мотиви незгоди з доводами касаційної скарги та просив оскаржене судове рішення залишити без зміни.

Від ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення розгляду без її участі.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд не врахував наведених вище вимог закону.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2025 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві від 25 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000198 від 29 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК.

Згідно з наявним у матеріалах кримінального провадження рекомендованим повідомленням, ОСОБА_6 отримала копію цієї ухвали слідчого судді 20 листопада 2025 року.

21 листопада 2025 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, які надійшли до Харківського апеляційного суду 27 листопада 2025 року.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_6 обґрунтовувала тим, що не була присутня під час проголошення ухвали слідчого судді, оскільки судове засідання було призначено на 11 годину 03 листопада 2025 року, а рішення було постановлено слідчим суддею о 14 годині 03 листопада 2025 року, де вона не мала змоги бути присутньою у зв`язку із запізненням на потяг.

Залишаючи без задоволення клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_6 була присутня під час судового розгляду 03 листопада 2025 року та надавала пояснення по суті скарги. За таких обставин, з огляду на положення ст. 395 КПК, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_6 починає обчислюватися з дня наступного після ухвалення судового рішення, тобто з 04 листопада 2025 року, та з урахуванням вихідних днів закінчується 10 листопада цього року.

Водночас поважних причин, які б перешкодили їй подати скаргу у встановлений законом строк, цей суд не встановив з відповідного клопотання, отже не знайшов підстав до поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом із тим, за висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження № 51 - 6470кмо18), у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їхнім клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 була присутня під час судового розгляду до видалення суду у нарадчу кімнату і не була присутня на проголошенні судового рішення, отже не була ознайомлена з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення до дня отримання 20 листопада 2025 року копії ухвали слідчого судді.

Необізнаність заінтересованої особи з мотивами постановленого слідчим суддею рішення апеляційний суд під сумнів не ставив, водночас не навів переконливих мотивів, чому вказану причину не може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою до його поновлення в цьому провадженні, натомість зосередив свою увагу на тому, чи доведено ОСОБА_6 факт перебування в іншому місці, на що остання посилалася у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку, не вказавши при цьому, які саме приписи кримінального процесуального закону перешкоджають у такому разі застосуванню ч. 1 ст. 117 КПК щодойого поновлення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що апеляційний суд без належного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання особи про поновлення пропущеного процесуального строку, необґрунтовано відмовив ОСОБА_6 у поновленні строку апеляційного оскарження, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою до скасування оскарженого рішення і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 436 вказаного Кодексу.

При цьому, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_6 необхідно задовольнити частково, оскільки постанова ДБР та ухвала слідчого судді, з огляду на положення ст. 424 КПК, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку та не є предметом касаційного перегляду, а вимога ОСОБА_6 направити лист ЄРДР на переоформлення суперечить повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, визначеним ст. 436 КПК.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3