ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/302/26
Провадження №1-кс/477/139/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

10 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: скаржника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Вітовського районного суду Миколаївської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000086 від 11 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року до слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області на дійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000086 від 11 лютого 2026 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, за змістом якої просив визнати бездіяльність слідчого протиправною та зобов`язати слідчого повернути вилучене під час проведення огляду майно.

Скарга обґрунтовується тим, що 12 лютого 2026 року під час огляду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , який здійснював перевезення вантажу належного ОСОБА_4 , уповноваженим працівником ВП №4 вилучено транспортний засіб, марки «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом марки «Krone» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в середині якого перебувало 8 метало-бетонних прогонів.

Оскільки вилучене майно, всупереч вимогам частини третьої статті 169 КПК України, з 12 лютого 2026 року дня вилучення майна до теперішнього часу не повернуто власнику, та відсутні будь-які процесуальні документи, якими вирішено питання про накладення арешту на вилучене майно, ОСОБА_3 , звернувся з цією скаргою.

Ухвалою слідчого судді від 05 березня 2026 року відкрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області та призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні в за участі скаржника та слідчого.

09 березня 2026 року від адвоката ОСОБА_3 до суду надійшло доповнення до поданої ними скарги, у якій останній доповнивши раніше заявлені вимоги, просив скасувати арешт на майно, що вилучене 12 лютого 2026 року, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді від 27 лютого 2026 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене 12 лютого 2026 року в період часу з 20.00 години по 20.50 годину слідчим СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 під час огляду місця події ділянки автодороги Н-14, сполученням «Миколаїв-Кропивницький», поблизу с. Капустине Миколаївського району Миколаївської області.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав свої доводи, викладені у поданій скарзі, та з урахуванням поданих доповнень до цієї скарги наполягав на її задоволенні, вказував що орган досудового розслідування без належних правових підстав утримує майно належне ОСОБА_4 .

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки слідчого суддю не повідомив.

За приписами частини третьої статті 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Частиною першою статті 303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України -володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Матеріалами скарги, встановлено, що в провадженні слідчим відділом ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 11 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України за фактом ймовірного викрадення майна 12 лютого 2026 року, що було виявлено цього ж дня під час зупинки транспортного засобу, марки «МАN» реєстраційний номер НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричепом марки «Krone» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому виявлено 8 метало-бетонних прогонів під керуванням ОСОБА_5 .

Як встановлено матеріалами скарги, 12 лютого 2026 року проведено огляд місцевості, а саме ділянки автодороги Н-14 «Миколаїв - Кропивницький» неподалік с. Капустине, Миколаївського району Миколаївської області, під час якого виявлено та вилучено транспортний засіб - спеціалізований вантажний автомобіль «МАN» модель «ТGX 18.440», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , із загальним напівпричепом марки «Krone» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в середині якого виявлено 8 метало-бетонних прогонів, та товарно-транспортну накладну № 9182 від 12 лютого 2026 року, яка надана ОСОБА_5 .

Оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що документи, які були надані ОСОБА_5 , а саме: товарно-транспортна накладна має ознаки підробки, з огляду на що наявні підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане із викраденням чужого майна, зазначене вище майно було вилучене.

Аналізом матеріалів скарги та поданих до неї доповнень встановлено і те, що ухвалою слідчого судді від 27 лютого 2026 року задоволено клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна та з метою збереження речового доказу накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб - спеціалізований вантажний автомобіль «МАN» модель «ТGX 18.440», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; ключ від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; загальний напівпричіп марки «Krone», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , держаний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_8 ; товарно-транспортну накладну на 1 арк.; 8 метало-бетонних прогонів, що було вилучене 12 лютого 2026 року в період часу з 20.00 години по 20.50 годину слідчим СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 під час огляду місця події ділянки автодороги Н-14, сполученням «Миколаїв-Кропивницький», поблизу с. Капустине Миколаївського району Миколаївської області із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном

Вказана ухвала в апеляційному порядку не переглядалася, набрала законної сили та силу положень КПК України є обов`язковою, в тому числі й для усіх органів влади.

Для вирішення питання, щодо наявності бездіяльності у неповерненні тимчасово вилученого майна, слідчий суддя у першу чергу має визначити чи має майно, відносно якого порушене питання, статус тимчасово вилученого.

Так, відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відповідають одній з ознак пунктів1-4 вказаної статті.

При цьому, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні статті 167 КПК України залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з частиною другою цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час огляду.

У зв`язку із цим, статтею 237 КПК України, якою встановлено порядок проведення огляду, розрізнено статус майна, яке може вилучатися під час такої слідчої дії. Така різниця у статусі обумовлена відмінностями у подальшому процесуальному оформленні майна у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінністю в питанні повернення власнику.

Так, положення частини сьомої статті 237 КПК України передбачає, що під час проведення огляду, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тож, законодавцем визначено, що тимчасово вилученим майном під час огляду є майно, яке не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Як встановлено слідчим суддею, під час огляду транспортного засобу, що було здійснено 12 лютого 2026 року на підставі добровільної заяви володільця, органом досудового розслідування було виявлено та вилучено майно, належне серед іншого і ОСОБА_4 ..

Оскільки огляд майна проводився за правилами, передбаченими положеннями статті 237 КПК України, тому вилучення майна відбувалося відповідно до положень статті 168 цього кодексу, що відносить вказане майно до такого, що тимчасово вилучене.

Положення частини першої статті 169 КПК України визначають перелік підстав, за яких тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема і в разі відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

У свою чергу, як встановлено судом, питання доцільності накладення арешту на майно, що було вилучено 12 лютого 2026 року під час проведення огляду місця події, вирішено ухвалою слідчого судді 27 лютого 2026 року за наслідками розгляду клопотання прокурора про арешт майна, та встановивши наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вилучене майно має ознаки речового доказу, слідчим суддею постановлено ухвалу про накладення арешту на вищевказане майно.

Отже, встановлено, що на даний час існує рішення слідчого судді про накладення арешту на майно, що було вилучене 12 лютого 2026 року слідчим СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 під час огляду місця події ділянки автодороги Н-14, сполученням «Миколаїв-Кропивницький», поблизу с. Капустине Миколаївського району Миколаївської області, а тому доводи скаржника щодо бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна є безпідставними.

За вказаного, отримавши ухвалу слідчого судді від 27 лютого 2026 року про арешт тимчасово вилученого майна, у слідчого виникла правова підстава для подальшого утримання майна.

Посилання скаржника, що наведенні у доповненнях до його скарги, які відображені у заяві від 09 березня 2026 року, щодо наявності підстав для скасування арешту майна, не можуть бути предметом судового контролю в порядку, визначеному параграфом 1 глави 26 КПК України та для їх вирішення встановлено окремий порядок, визначений положенням статті 174 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що подана скарга є не обґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303-307, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000086 від 11 лютого 2026 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9