УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 рокуСправа № 495/1909/26
Номер провадження 1-кс/495/844/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2026 року слідчий СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

В клопотанні зазначено, що у провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 05.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

04.03.2026 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що група осіб підробили офіційний документ від 14.02.2025 року, який посвідчується нотаріусом, внаслідок чого заволоділи належною на праві власності ОСОБА_4 нежитловою будівлею, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування було допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка в ході допиту надала показання, що їй на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.2022 року, належить нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 . З часу отримання у власність вказаної нерухомості потерпіла сплачувала податки на земельну ділянку, на якій нерухомість розташована. На початку березня ОСОБА_4 звернулась до Кароліно-Бугазької сільської ради із проханням надати реквізити для оплати земельного податку та розмір суми, однак їй повідомили, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона вже не є користувачем земельної ділянки під вищевказаною нерухомістю через наявність запису про припинення речових прав на нежитлову будівлю. Кароліно-Бугазькою сільською радою було надано документи, які стали підставою припинення права власності на нерухоме майно ОСОБА_4 .

До вказаних документів належить заява від 26.02.2025 року громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про державну реєстрацію припинення права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Також, довіреність від 14.02.2025 посвідчена польським нотаріусом ОСОБА_6 разом з перекладом на українську мову з польської. Відповідно до змісту довіреності ОСОБА_4 начебто, перебуваючи в Польші у м.Ярослав, надала довіреність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала необмежені права розпорядження, відчуження та підписання, подання заяви про державну реєстрацію припинення права власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, громадянка ОСОБА_4 не знає громадянина ОСОБА_5 , до Польші ніколи не виїжджала, навіть не має паспорта для виїзду за кордон, довіреність від 14.02.2025 не підписувала. Потерпіла стверджує, що шляхом підроблення офіційних документів, ОСОБА_5 разом з невстановленими особами припинили право власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

Було отримано інформацію з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що ОСОБА_4 не перетинала державний кордон України.

В ході досудового розслідування було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 . Також, ОСОБА_5 надав пояснення, що він поставив свій підпис у вищевказаних документах на прохання свого знайомого ОСОБА_7 , за що ОСОБА_8 йому заплатив 50 доларів США. ОСОБА_9 особисто завіз ОСОБА_5 до нотаріуса та вказав де необхідно поставити свій підпис. Зазначених документі у ОСОБА_5 немає.

Було встановлено, що громадянин ОСОБА_10 проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від 04.05.2026 справа №495/1909/26, номер провадження 1-кс/495/821/2026, 5 травня 2026 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обшуку у приміщенні квартири було виявлено та вилучено наступне:

-мобільний телефон VOVE, належний ОСОБА_10 вилучено та запаковано до спец пакету ICR0235738;

- пристрій травматичної дії № НОМЕР_2 з магазином та 14 набоїв з гумовими кулями, а також дозвіл на зброю № НОМЕР_1 , виданий 31.08.2020 року, термін дії якого закінчився 17.06.2023 року, вилучено та поміщено до спец пакету №NPU5506152.

Постановою слідчого від 05.05.2026 вказані вилучені в ході обшуку речі визнані речовим доказом.

З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду місця події, і в подальшому використанні відповідно ст. ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, слідчий просить клопотання задовольнити.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Мотивація суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На переконання слідчого судді, слідчий та прокурор довели необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, яке законно відповідає критеріям ст.98 КПК України та наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на мобільний телефон VOVE, запакований до спец пакету ICR0235738, що був вилучений 5 травня 2026 року в ході проведеного санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз у кримінальному провадженні №0000277.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що з матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000277, від 05.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Згідно наданого до матеріалів протоколу обшуку з 09 години 16 хвилин по 10 годину 32 хвилин 05 травня 2026 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-мобільний телефон VOVE, належний ОСОБА_10 вилучено та запаковано до спец пакету ICR0235738;

- пристрій травматичної дії № НОМЕР_2 з магазином та 14 набоїв з гумовими кулями, а також дозвіл на зброю № НОМЕР_1 , виданий 31.08.2020 року, термін дії якого закінчився 17.06.2023 року, вилучено та поміщено до спец пакету №NPU5506152.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 05.05.2026 вилучене майно на підставі положень ст. 84, ч.1 ст.98, ст. 110 КПК України визнано речовими доказами.

На виконанняч.1 ст.171КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз та після проведення необхідних слідчих дій.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що враховуючи те, що досудове розслідування здійснюється за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, не вбачається необхідності у накладенні арешту на пристрій травматичної дії № НОМЕР_2 з магазином та 14 набоїв з гумовими кулями, а також дозвіл на зброю № НОМЕР_1 , виданий 31.08.2020 року, термін дії якого закінчився 17.06.2023 року. Вказане майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні, а отже відсутні підстави для накладення арешту на пристрій травматичної дії № НОМЕР_2 з магазином та 14 набоїв з гумовими кулями, а також дозвіл на зброю № НОМЕР_1 , виданий 31.08.2020 року, термін дії якого закінчився 17.06.2023 року, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон VOVE, запакований до спец пакету ICR0235738, що був вилучений 5 травня 2026 року в ході проведеного санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на - пристрій травматичної дії № НОМЕР_2 з магазином та 14 набоїв з гумовими кулями, а також дозвіл на зброю № НОМЕР_1 , виданий 31.08.2020 року, термін дії якого закінчився 17.06.2023 року, вилучено та поміщено до спец пакету №NPU5506152 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12