КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/805/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2095/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 00000169 від 15.05.2025, року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_12 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , визначено до 13.03.2026

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , як необгрунтованого.

У випадку, якщо суд буде вважати, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу до ОСОБА_8 , - скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити рішення яким застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби, з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 ., з покладанням на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також просить дослідити документи додані до клопотання про обрання запобіжного заходу та документи додані до апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням відповідних обов`язків.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 , зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Апелянт вказує на те, що фактично, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею було допущено істотні порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. Без належного аналізу матеріалів доданих до клопотання слідчого, слідчий суддя обрав щодо підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою без визначення застави, що суперечить як національному законодавству, так і усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема слідчий суддя під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, помилково вважав доведеними ризики, підозру обґрунтованою, не взяв до уваги стан здоров`я ОСОБА_8 , а також те, щопісля затримання він не створював жодних перешкод органу досудового розслідування, фактично співпрацював зі слідством та навпаки сприяв у безперешкодному проведенні слідчих дій.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, до того ж підозрюваний ОСОБА_8 має низку захворювань, які перешкоджають утримання під вартою, має групу інвалідності та має необхідність у постійному прийомі лікарських засобів.

Тримання під вартою об`єктивно ускладнює або унеможливлює отримання своєчасної, безперервної та спеціалізованої медичної допомоги, необхідної підозрюваному ОСОБА_8 , який має онкологічні захворюванням, що створює ризик істотного погіршення стану здоров`я підозрюваного.

Взяття під варту є виключним і найбільш суровим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки, однак апелянт вважає, що є усі підстави для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту.

Оцінюючу у сукупності обставини, відомостей щодо особи підозрюваного та його процесуальну поведінку підозрюваного, обґрунтованим є висновок, що прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник ОСОБА_7 , зазначає, що дана ухвала судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з її явною незаконністю та необґрунтованістю.

Апелянт вказує на те, що суду не було надано доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 КК України та вказані в оскаржуваній ухвалі, реально існують. При вирішенні питання щодо обрання дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 посилання прокурора на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, мали характер припущень, проте, суд не звернув належної уваги на положення цієї норми Закону.

Також апелянт звертає увагу на вік підозрюваного, наявність інвалідності 3 групи, міцність його соціальних зв`язків, наявність позитивної характеристики, в тому числі за місцем роботи. При цьому стан здоров`я підозрюваного, який має онкологічне захворювання, тобто потребує постійного медичного нагляду, яке не може бути забезпечене в умовах установи попереднього ув`язнення.

Зазначене також унеможливлює реалізацію низки ризиків, які заявлені прокурором, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_8 повинен отримувати належну медичну допомогу, перебувати під наглядом лікарів, відвідувати медичну установу.

Слідчим суддею не розглянуто можливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, застосування якого спростувало б порушення основоположних прав та свобод людини і громадянина, які передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 56,57, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України та нівелювало б припущення прокурора про наявність усіх видів ризиків, які передбачені КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, в підтримку вимог поданих апеляційних скарг, які просили їх задовольнити з наведених в них підстав, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах сторони захистудоводи, колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи встановлено, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000169 від 15.05.2025, за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення ЗС РФ на територію України, ОСОБА_8 у період з початку липня 2024 року до кінця серпня 2024 року, перебуваючи на підконтрольній Уряду України території держави, точне місцезнаходження досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи про те,що на території України введено воєнний стан, а також про те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, не зважаючи на встановлену Законом України № 2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за свої дії, про яку йому було достеменно відомо, переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди та отримання прибутку, усвідомлюючи, що постачання товарів на користь РФ чи контрольованих РФ підприємств, є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, що в свою чергу сприятиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу РФ, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, свідомо став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України - допомоги (пособництва) державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_8 , будучи начальником технічного відділу енергозапчастин АТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ТУРБОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» (), маючи необхідні спеціальні знання та навички у сфері енергетики, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця липня 2024 року, маючи на меті завдання шкоди інтересам України, усвідомлюючи наявність законодавчих обмежень на будь-яку співпрацю із суб`єктами господарювання держави-агресора та підконтрольними їй компаніями, а у разі здійснення такої взаємодії - можливість нести передбачувану законом відповідальність, умисно, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку РФ підривної діяльності проти України, вирішив співпрацювати з представниками держави-агресора та підконтрольними їй компаніями шляхом передачі проектно-конструкторської документації та постачання комплектуючих деталей турбінного обладнання, необхідних для виробництва електричної та теплової енергії на об`єктах критичної інфраструктури, зокрема на теплових, гідравлічних та атомних електростанціях, чим забезпечити працездатність енергетичної інфраструктури РФ, тим самим реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дії, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Також встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності ОСОБА_8 , як діючого працівника АТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ТУРБОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», разом з іншими громадянами України, які здатні вирішувати поставлені завдання, володіють професійними знаннями і навичками, та мають необхідний досвід роботи у сфері енергетики, у не встановленому досудовим розслідуванням час та місці, залучив колишній технічний директор АТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ТУРБОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» громадянин України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вирішив продовжити співпрацю з представниками держави-агресора та підконтрольними їй компаніями, та реалізувати злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів.

Так, ОСОБА_13 довів до відома ОСОБА_8 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам свій злочинний умисел, направлений на пособництво державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, на що останні надали добровільну згоду.

Після цього, ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_8 та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, з метою реалізації протиправного механізму передачі проектно-конструкторської документації та постачання комплектуючих деталей, які необхідні для роботи парових установок на об`єктах критичної інфраструктури (ТЕС, ГЕС, ТЕЦ, АЕС тощо) та безперебійного постачання електричної та теплової енергії по всій території держави-агресора, розробили план дій, який включав в себе визначення та розподіл функцій кожної особи, яка братиме участь у вказаній злочинній діяльності; отримання та передача проектно-конструкторської документації; виготовлення та підготовка продукції з метою подальшої реалізації; оптимізація логістичних шляхів постачання виготовленої продукції; отримання прибутку від вказаної діяльності в обхід наявних законодавчих обмежень щодо здійснення фінансових операцій із представниками держави-агресора.

ОСОБА_13 , діючи як співвиконавець вищевказаної протиправної діяльності, на виконання єдиного злочинного умислу, спрямованого на пособництво державі-агресору, використовуючи технічний пристрій, який перебуває у його користуванні, під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, використовуючи, серед іншого, програму для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця липня 2024 року, розпочав проведення перемовин з представником зареєстрованого на території РФ суб`єкта господарювання «ООО «СТК Комплект»» (ОГРН 191), що спеціалізується на виконанні комплексних інженерних проектів у сфері забезпечення постачання складного обладнання на об`єкти критичної інфраструктури, які є виробниками та постачальниками електричної та теплової енергії на території РФ, громадянкою РФ ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виготовлення та постачання необхідної продукції на їхню користь.

Так, ОСОБА_13 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи протиправність своїх дій, досягнувши домовленостей з представником «ООО «СТК Комплект»» ОСОБА_14 , вирішили здійснити виготовлення необхідної продукції, використовуючи потужності підприємства, зареєстрованого на території Китайської Народної Республіки, - «Dongturbo Electric Company Ltd.» (м. Ченду, КНР), після чого в обхід існуючих законодавчих заборон щодо провадження господарської діяльності з резидентами країни-агресора, безперешкодно експортувати виготовлені матеріальних цінностей від «Dongturbo Electric Company Ltd» на адресу «ООО «СТК Комплект»».

ОСОБА_13 , перебуваючи на території України, надаючи вказівки ОСОБА_8 та іншим не встановленим досудовим розслідуванням особам щодо копіювання проектно-конструкторської документації, яка перебуває у користуванні АТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ТУРБОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», проведення перемовин з представниками «Dongturbo Electric Company Ltd.», підготовки, а також підписання необхідної документації для реалізації продукції, особисто здійснював контроль та координацію діяльності кожного із залучених до протиправної схеми осіб.

Відповідно до технічного розподілу функцій учасників кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , перебуваючи на території України, використовуючи технічний пристрій, який перебуває у його користуванні, під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, будучи працівником АТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ТУРБОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД», виконуючи вказівки ОСОБА_13 , здійснював копіювання проектно-конструкторської документації, яка перебуває у користуванні Товариства, і до якої останній має безперешкодний доступ, що є необхідним для виготовлення та постачання запасних частин до енергоустаткування відповідно до технічних та нормативних вимог, передаючи вищевказану документацію ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в результаті чого буде завдана шкода основам національної безпеки України, систематично передавав представнику «ООО «СТК Комплект»» громадянці РФ ОСОБА_14 активи у вигляді проектно-конструкторської документації турбінного обладнання задля забезпечення постачання виготовлених згідно даної документації запасних частин до енергоустаткування на адресу теплових, гідравлічних та атомних електростанцій.

Одночасно з цим, ОСОБА_8 згідно розробленого протиправного механізму, спрямованого на здійснення пособництва державі-агресору, перебуваючи на підконтрольній Уряду України території держави, використовуючи технічний пристрій, який перебуває у його користуванні, під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, діючи за вказівкою ОСОБА_13 , здійснював домовленості з представниками «Dongturbo Electric Company Ltd» щодо виготовлення (підготовки) на підставі наданих останнім проектно-конструкторської документації та постачання (передачі) матеріальних цінностей у вигляді запасних частин до енергоустаткування на адресу суб`єктів господарської діяльності РФ, забезпечував підписання контрактів та іншої документації, необхідної для експортування товару від «Dongturbo Electric Company Ltd» на адресу «ООО «СТК Комплект»», про що систематично звітував ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими не встановленими на даний час особами, в обхід наявних законодавчих обмежень експортування продукції на адресу підприємств-резидентів РФ, перебуваючи на території Україні, попередньо надавши 17.09.2024 представнику «ООО «СТК Комплект»» громадянці РФ ОСОБА_14 проектно-конструкторську документацію складальної одиниці турбінного обладнання - «Пружина» з номером креслення «6954.505», у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.09.2024, на підставі контракту № 20240910 від 10.09.2024 та специфікації № 1 до нього, забезпечили експорт товарно-матеріальних цінностей, вантажовідправником яких є «Dongturbo Electric Company Ltd.», а саме: «пружини із чорних металів», на загальну суму 7386,81 доларів США, на адресу «ООО «СТК Комплект»».

Після цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншими не встановленими на даний час особами, з метою реалізації протиправного умислу, спрямованого на підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, попередньо надавши представнику «ООО «СТК Комплект»» громадянці РФ ОСОБА_14 проектно-конструкторську документацію комплектуючої деталі для турбінного обладнання, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.10.2024, на підставі контракту № 190324 від 19.03.2024 та специфікації № 1 до нього, забезпечили експорт товарно-матеріальних цінностей, вантажовідправником яких є «Dongturbo Electric Company Ltd.», а саме: «муфта з`єднувальна пружинна, збірної конструкції, виготовлена із сталі, призначена для з`єднувального ротора високого тиску з ротором низького тиску в турбіні ПТ-60-130 ЛМЗ, визначення 6954.500СБ А», в кількості 1 шт., на загальну суму 37678,8 доларів США, на адресу «ООО «СТК Комплект»».

Разом з цим, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншими не встановленими на даний час особами, з метою реалізації протиправного умислу, спрямованого на підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, попередньо надавши представнику «ООО «СТК Комплект»» громадянці РФ ОСОБА_14 проектно-конструкторську документацію комплектуючої деталі для турбінного обладнання, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.10.2024, на підставі контракту № 20240809 від 09.08.2024 та специфікації № 1 до нього, забезпечили експорт товарно-матеріальних цінностей, вантажовідправником яких є «Dongturbo Electric Company Ltd.», а саме: «муфта з`єднувальна пружинна, збірної конструкції, виготовлена із сталі, призначена для з`єднувального ротора високого тиску з ротором низького тиску в турбіні ПТ-60-130 ЛМЗ, визначення 6954.500СБ А», в кількості 1 шт., на загальну суму 37737,8 доларів США, на адресу «ООО «СТК Комплект»».

Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та інші не встановлені досудовим розслідуванням особи, реалізуючи протиправний механізм передачі проектно-конструкторської документації та постачання комплектуючих деталей турбінного обладнання, необхідних для виробництва електричної та теплової енергії у вигляді промислової пари та гарячої води на об`єктах критичної інфраструктури, зокрема на теплових, гідравлічних та атомних електростанціях, та забезпечення працездатності енергетичної інфраструктури РФ, передали представнику «ООО «СТК Комплект»» громадянці РФ ОСОБА_14 активи у вигляді проектно-конструкторської документації турбінного обладнання, а також у період з 19.09.2024 по 09.10.2024, із використанням іноземного суб`єкта господарської діяльності «Dongturbo Electric Company Ltd.», забезпечили експортування вищевказаних матеріальних цінностей (комплектуючих деталей турбінного обладнання), на адресу зареєстрованого на території держави-агресора суб`єкта господарювання «ООО «СТК Комплект»», що спеціалізується на виконанні комплексних інженерних проектів у сфері забезпечення постачання складного обладнання на адресу об`єктів критичної інфраструктури РФ, які є виробниками та постачальниками електричної та теплової енергії на території держави-агресора, на загальну суму 82 803,41 доларів США, що станом на 09.10.2024 за курсом валют Національного банку України становило 3 409 480, 0888 гривень.

Після цього, «ООО «СТК Комплект»», за використанням вищезазначених комплектуючих деталей турбінного обладнання, виробником яких є «Dongturbo Electric Company Ltd.» та наданої ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_8 проектно-конструкторської документації, здійснило постачання товарно-матеріальних цінностей на адресу суб`єктів господарської діяльності приватного та державного сектору РФ, зокрема: «АО «Интер РАО-Электрогенерация»» (ІНН ), «АО «Енисейская ТГК» (ТГК-13)» (ІНН ), «ПАО «ЮНИПРО»» (ІНН ), «ПАО «Южно-Кузбасская ГРЭС»» (ІНН ), «АО «ТГК-11»» (ІНН ), «ООО «БГК»» (ІНН ), «АО «НАК «АЗОТ»» (ІНН ), «АО «ТГК-16»» (ІНН ), «ПАО «ТГК-14»» (ІНН ), «АО «КУЗБАССЭНЕРГО»» (ІНН ), «АО «АБАКАНСКАЯ ТЭЦ»» (ІНН ), «АО «НЕВИННОМЫССКИЙ АЗОТ»» (ІНН ), «АО «НАЗАРОВСКАЯ ГРЭС»» (ІНН ), «АО «СГК-НОВОСИБИРСК»» (ІНН ), «АО «КЫЗЫЛСКАЯ ТЭЦ»» (ІНН ), «ООО «ТЕПЛОЭНЕРГЕТИК»» (ІНН ), «АО «КУЗНЕЦКАЯ ТЭЦ»» (ІНН ), «АО «НАЗАРОВСКАЯ ГРЭС»» (ІНН ) тощо, які, у свою чергу, здійснюють організовану та систематичну діяльність з виробництва (когенерації), а також подальшого продажу електричної і теплової енергії державним та приватним підприємствам держави-агресора, забезпечуючи стабільне та безперебійне функціонування об`єктів критичної інфраструктури, підприємств військово-промислового комплексу, інших підприємств, установ та організацій державної і приватної форм власності РФ, у тому числі залучених до забезпечення потреб ЗС РФ та ведення військової агресії проти України.

Таким чином, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 та іншими не встановленими досудовим розслідуванням особами, достеменно розуміючи, що «ООО «СТК Комплект»» здійснює реалізацію продукції на адресу суб`єктів господарської діяльності РФ, які забезпечують електричною і тепловою енергією державні та приватні підприємства держави-агресора, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в результаті чого буде завдана шкода основам національної безпеки України, використовуючи компанію-резидента КНР - «Dongturbo Electric Company Ltd.», забезпечили підготовку (виробництво) та передачу (експорт) матеріальних ресурсів (комплектуючих деталей турбінного обладнання) та інших активів (проектно-конструкторської документації комплектуючих деталей для турбінного обладнання) на адресу представників РФ, а саме: «ООО «СТК Комплект»», яким в свою чергу за використанням вищевказаних матеріальних ресурсів і активів здійснено постачання продукції на адресу суб`єктів господарської діяльності приватного та державного сектору РФ, зокрема: «АО «Интер РАО-Электрогенерация»» (ІНН ), «АО «Енисейская ТГК» (ТГК-13)» (ІНН ), «ПАО «ЮНИПРО»» (ІНН ), «ПАО «Южно-Кузбасская ГРЭС»» (ІНН ), «АО «ТГК-11»» (ІНН ), «ООО «БГК»» (ІНН ), «АО «НАК «АЗОТ»» (ІНН ), «АО «ТГК-16»» (ІНН ), «ПАО «ТГК-14»» (ІНН ), «АО «КУЗБАССЭНЕРГО»» (ІНН ), «АО «АБАКАНСКАЯ ТЭЦ»» (ІНН ), «АО «НЕВИННОМЫССКИЙ АЗОТ»» (ІНН ), «АО «НАЗАРОВСКАЯ ГРЭС»» (ІНН ), «АО «СГК-НОВОСИБИРСК»» (ІНН ), «АО «КЫЗЫЛСКАЯ ТЭЦ»» (ІНН ), «ООО «ТЕПЛОЭНЕРГЕТИК»» (ІНН ), «АО «КУЗНЕЦКАЯ ТЭЦ»» (ІНН ), «АО «НАЗАРОВСКАЯ ГРЭС»» (ІНН ) тощо, які, у свою чергу, здійснюють організовану та систематичну діяльність з виробництва (когенерації), а також подальшого продажу електричної і теплової енергії державним та приватним підприємствам держави-агресора, забезпечуючи стабільне та безперебійне функціонування об`єктів критичної інфраструктури, підприємств військово-промислового комплексу, інших підприємств, установ та організацій державної і приватної форм власності РФ, а відтак сприяють у здійсненні військової агресії проти України, тим самим вищевказані громадяни України вчинили умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

13.01.2026 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

14.01.2026 старший слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_15 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 00000169 від 15.05.2025.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, клопотання обґрунтоване тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється тим, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

14.01.2026 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , визначено до 13.03.2026

Відповідно до ст. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею в цілому прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання, було вислухано пояснення підозрюваного,думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує, майновий стан підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення в достатній мірі підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- даними повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення № 66/8/13-1780 від 30.06.2025;

- даними відповіді ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області щодо виконання доручення № 66/8/13-1874 від 04.07.2025 з додатками, № 66/8/13-3469 від 20.10.2025 з додатками, № 66/8/13-3984 від 10.12.2025;

- даними протоколу огляду інтернет-ресурсів від 15.10.2025 з додатками;

- даними протоколу огляду інтернет-ресурсів від 17.10.2025 з додатками;

- даними протоколу огляду інтернет-ресурсів від 03.12.2025 з додатками;

- даними протоколу огляду від 17.12.2025;

- даними протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 23.09.2025 № 66/8/13-3151 з додатками;

- даними протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 23.09.2025 № 66/8/13-3148 з додатками;

- даними протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 23.09.2025 № 66/8/13-3165 з додатками; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 07.01.2026;

- даними висновку спеціаліста за супровідним листом № 01-9/20 від 06.01.2026;

- даними протоколу обшуку від 13.01.2026 та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя щодо причетності ОСОБА_8 , до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, всупереч твердженням апелянтів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів також встановлено, всупереч твердженням сторони захисту, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею під час розгляду клопотання, при аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_8 , його вік, який має місце проживання, сім`ю, в той же час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, покарання, яке може бути призначене, отже існують ризики, що останній зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, колегія суддів, бере до уваги, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Вивченням особи підозрюваного, слідчим суддею на даний час не встановлено обставин, які б перешкоджали утриманню під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Враховуючи наявність ризиків, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_8 злочину, колегія суддів дійшла до переконання, що загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчинення злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Дані, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Разом із цим, враховуючи, фактичні обставини даних повідомлення про підозру, конкретні обставини кримінального провадження та суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України вчиненого в умовах воєнного стану, всупереч твердженням апелянтів, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, майновий стан та інші дані, які характеризують особу підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту, за змістом апеляційних скарг, про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційних скаргах про те, що слідчий суддя не встановив, чому не є достатнім такий запобіжний захід як домашній арешт чи застава, є безпідставними.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 має низку захворювань, має групу інвалідності та має необхідність у постійному прийомі лікарських засобів, також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з того, що особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення»та ст.ст. 6, 39 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відтак, колегія суддів зазначає, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини були виправданими та необхідними елементами, що визначали потреби в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники просили скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2026 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4