справа № 361/4934/22
провадження № 1-кп/361/477/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 24.02.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Калинівка, броварського району, Київської області, громадянина України, українця, такого що має середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 23 лютого 2022 року приблизно о 12 годині 30 хвилин перебував біля будинку №22 на вулиці Щорса в селищі Велика Димерка, Броварського району, Київської області, де звернув свою увагу на те, що ворота на території вказаного вище будинку відчинені та у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла та подальшого обернення майна на власну користь.

Того ж дня, а саме 23 лютого 2022 року, з метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник через відчинені двері вказаного вище будинку до кухонного приміщення, після чого підійшов до кухонного столу, на якому знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A», належний на праві власності потерпілому ОСОБА_5 , звідки таємно його викрав. Після вчинення злочину ОСОБА_4 із викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілому майнової шкоди у розмірі 1997 гривень 67 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, сторони кримінального провадження не заперечували проти проведення судового засідання у його відсутність.

Відповідно до ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Відтак, враховуючи, те що потерпілий був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду та думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість продовження судового розгляду за відсутності потерпілого.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують прожитковий мінімум для працездатних осіб. встановлений на 01 січня року, в якому вчинене кримінальне правопорушення, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Разом з тим зазначив, що саме по собі проникнення в домоволодіння особи повинно кваліфікуватися, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України. Відтак, просив суд перекваліфікувати інкримінований обвинуваченому злочин, оскільки це не погіршує становище обвинуваченого та закрити провадження у зв`язку з закінчення строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений просив задовольнити клопотання прокурора.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд і беззаперечно згоден з клопотанням прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає таке.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі Закон №3886-ІХ), встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, з 09.08.2024 підвищився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

З наведеного внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі та скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до житла і такі дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що загальна сума майнової шкоди нанесена умисними діями обвинуваченого складає 1997 гривень 67 копійок, тобто вартість викраденого майна не перевищувала 2481 гривню (прожитковий мінімум встановлений для працездатних громадян станом на 01 січня 2022 року).

З наведеного суд дійшов висновку, що підвищення Законом №3886-ІХ межі, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку до 2481 грн (у 2022 році) є підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки завдана обвинуваченим шкода за інкримінованим кримінальним правопорушенням є меншою ніж встановлена новим законодавством межа.

Проте, оскільки діяння вчинене з проникненням до житла особи, дії засудженого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку з таким.

Частиною 3 ст. 337 КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тис. НМ або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК) України.

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 3 ст. 185 КК, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України суд виходить із фактичних обставин, установлених в обвинувальному акті.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до житла.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, враховуючи положення ч. 3 ст. 337 КПК, суд уважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України , оскільки це покращує становище обвинуваченого.

Водночас статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49ККУкраїни визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Санкція кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Як встановлено в судовому засіданні з обвинувального акту подія кримінального правопорушення відбулася 23 лютого 2022 року, тобто строк давності три роки закінчився 23 лютого 2025 року. Обвинувачений ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду не ухилявся, та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

З наведеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284КПКУкраїни кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відтак, кримінальне провадження №0000461 від 24.02.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284КПКУкраїни, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальністю.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 514 гривень 86 копійок слід віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який було передано під зберігальну розписку потерпілому громадянину ОСОБА_5 слід залишити у його власності.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 2 ст. 284, 314, 337, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження №0000461 від 24.02.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284КПКУкраїни, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальністю.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 514 гривень 86 копійок віднести за рахунок держави.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який було передано під зберігальну розписку потерпілому громадянину ОСОБА_5 залишити у його власності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1