провадження № 1-кс/208/737/26
УХВАЛА

17 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ).

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України у кримінальному провадженні №0000598 від 17.09.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, достовірно розуміючи, що її незаконна діяльність спричиняє шкоду здоров`ю населення країни вчинила кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів при наступних обставинах:

Так, починаючи з вересня 2025 року (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, свідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 530-v від 22.12.2006, вирішила займатися збутом психотропної речовини, обіг якої заборонено (PVP), на території м. Слов`янська Донецької області.

З метою отримання від своєї незаконної діяльності прибутку, ОСОБА_4 підшукувала з кола своїх знайомих бажаючих придбати психотропної речовини, обіг якої заборонено (PVP), при цьому уточнювала суму, на яку покупець бажає придбати дану речовину та її масу або кількість.

ОСОБА_4 , з метою збуту у невстановлений досудовим розслідуванням день, але не пізніше 22 жовтня 2025 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбала психотропну речовину, обіг якої заборонено (PVP) у не встановленому досудовим розслідуванням масою, але не менше 0,2559 г та почала зберігати з метою збуту.

22 жовтня 2025 року, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи про порядок обігу та відповідальність за незаконний обіг психотропних речовин на території України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу психотропних речовин, що охороняють здоров`я населення України, домовилася у телефонному режимі про продаж особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Того ж дня, о 08 годині 05 хвилин ОСОБА_4 у меседжері «WhatsApp» з абонентського номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , надіслала «оперативному покупцю» ОСОБА_8 реквізити банківської картки на яку необхідно здійснити перерахування грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

За попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , «оперативний покупець» ОСОБА_8 о 09 годин 06 хвилин, шляхом застосування платіжного терміналу самообслуговування, який знаходиться в відділенні банку «А-Банк» за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, здійснив перерахування грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) гривень, вручених останньому співробітниками поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, на банківську картку НОМЕР_2 , реквізити якої останньому надіслала ОСОБА_4 у меседжері «WhatsApp» з абонентського номеру НОМЕР_1 , після чого повідомив ОСОБА_4 про перерахування грошових коштів у телефонному режимі та домовилися про місце, де необхідно буде забрати психотропну речовину та через який час.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, того ж дня, приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на автобусній зупинці яка розташована в м. Слов`янськ по вул. Тараса Шевченка напроти лікарні, де зустрілася з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 , якому під час особистої зустрічі незаконно збула заздалегідь заготовлену пачку з-під цигарок, в якій знаходився прозорий зіп-пакет, всередині якого знаходився паперовий згорток з кристалічною речовиною масою 0,3129 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP становить 0,2559 г.

Крім того 24 грудня 2025 року ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, направлений на повторний незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, заздалегідь домовилась у телефонному режимі про продаж вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

У той же день, приблизно о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи на автобусній зупинці яка розташована в м. Слов`янськ по вул. Тараса Шевченка напроти лікарні у м. Словянськ Донецької області, де зустрілася з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 , та діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_8 один зіп пакет з кристалічною речовиною бурого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, за що ОСОБА_8 у свою чергу передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, які були йому вручені співробітниками поліції в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

PVP включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

24.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

24.12.2025 року ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янське Дніпропетровської області від 25.12.2025 відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з триманням її в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком на 60 днів, тобто до 21.02.2026 включно, з одночасним визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2025, що складає 181 680,00 гривень.

Постановою першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури від 12.02.2026 строки досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 24 березня 2026 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами продовження строку запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів і наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваної, її захисника, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваної, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Слов`янськ Донецької області;

- зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку;

- має базову загальну середню освіту;

- офіційно не працює;

- раніше не судима;

- не має вкладів у банках, але є власником квартири за місцем проживання.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- ризик незаконно впливати на свідківпідтверджується тим, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_8 , який купував у ОСОБА_4 психотропні речовини та безпосередньо за участю якого проводились оперативні закупки; на ОСОБА_9 , який підтвердив, що ОСОБА_4 займається збутом психотропної речовини; на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були присутніми у якості понятих під час проведення оперативних закупок психотропних речовин у ОСОБА_4 22.10.2025 та 24.12.2025, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були присутніми на обшуках місць проживання ОСОБА_4 та які в свою чергу являються мешканцями Донецької області, покази яких в подальшому будуть основоположними для доведення винуватості останньої перед судом, вона може намагатися у будь-який спосіб впливати на даних свідків або загрожувати їм з метою зміни чи відмови від показів;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має законних джерел доходу, що свідчить про те, що остання заробляє на життя злочинним шляхом, а отже, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 строку запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваною, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрювана не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, а також те, що остання підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваної ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети - забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: "Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися".

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: "Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого".

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , з визначенням розміру застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотаннястаршого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000598 від 17.09.2025 року - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.03.2026 року включно.

Одночасно зменшити обраний раніше ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання нею обов`язків, визначених КПК України до 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 164 400 грн., зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

В разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися із. м. Слов`янськ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи (служби);

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, якщо такі маються.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18.02.2026 року о 08-10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1