Справа № 686/7706/26
Провадження № 1-кс/686/2808/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000529 від 09.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 поштовою кореспонденцією звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caddy» з д.н.з. НОМЕР_1 з Vin-code НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУГІГІ в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120Д у м. Хмельницький, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen моделі Caddy з длі.з. НОМЕР_1 з Vin-code WV1ZZZ2KZ8X109992 серії НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання даного автомобіля, які поміщено до сейф пакету №7339597, та зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000529, власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 09.03.2026, близько 10:57 год., екіпажем патрульної поліції Сапфір 101 по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1 у м. Хмельницькому зупинено транспортний засіб марки Volkswagen моделі «Caddy» з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2026 у спразі №686/36438/25 строком на 1 рік, який ігнорує покладені на нього обов`язки, що виражається у продовженні останнім керування транспортним засобом, таким чином умисно не виконує рішення суду.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 09.03.2026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 382 КК України.

09.03.2026 в ході проведення огляду місця події за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caddy» з д.н.з. НОМЕР_1 з Vin- НОМЕР_4 , який поміщено па майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120 Д у м. Хмельницький;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen моделі Caddy з д.п.з. НОМЕР_5 з Vin-code НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання даного авто, які поміщено до сейф пакету №7339597.

Слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області 09.03.2026 визнано речовими доказами транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Caddy» з д.н.з. НОМЕР_1 з Vin-code НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120Д у м. Хмельницький, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen моделі Caddy з д.н.з. НОМЕР_1 з Vin-code НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання даного автомобіля, які поміщено до сейф пакету №7339597 та зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Підставою накладення арешту є те, що вказане майно, яким користується ОСОБА_4 є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та визнано речовим доказом та могло зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, пюдо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки воно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Перелік і види майна, що належить арештувати - належний ОСОБА_4 транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caddy» з д.тт.з. НОМЕР_6 з Vin-code НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ 1УН11 в Хмельницькій області по вул. Романа ІІІухевича, 120Д у м. Хмельницький, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen моделі Caddy з д.н.з. НОМЕР_1 з Vin-code НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання даного авто, які поміщено до сейф пакету №7339597.

Необхідність накладення арешту саме на не майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутності, вимоги підтримав.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 131 ч.1 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України арешт на вказану річ накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, та слідової інформації, що міститься на них, можливої конфіскації майна, проведення експертиз, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, відчуження. Відповідно до змісту ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченому частиною другою пунктом 1 цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу. За змістом ст. 98 ч. 1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, з-поміж іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Диспозиція статті 382 ч.1 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні, передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Приймаючи рішення слідчий суддя виходить з наступного, транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі

«Caddy» з д.н.з. НОМЕР_1 з Vin-code НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120Д у м. Хмельницький, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen моделі Caddy з длі.з. НОМЕР_1 з Vin-code НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання даного автомобіля, не відповідають ознакам речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України у провадженні внесеному до ЄРДР за ст. 382 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи.

Слідчим суддею враховується і те, що станом на момент звернення прокурора з клопотанням про арешт майна жодній особі, у даному кримінальному провадженні не вручено письмового повідомлення про підозру, відповідно до ст. 278 КПК України.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора. Даних, які б свідчили про те, що автомобіль підлягає арешту в якості засобу забезпечення кримінального провадження клопотання прокурора не містить

Тому, в даному випадку такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами володільців майна і завданнями цього кримінального провадження. Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000529 від 09.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя