Справа № 346/1660/24
Провадження № 11-сс/4808/50/26
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги

на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта ОСОБА_8 та прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 , яка (бездіяльність) проявилась у: невнесенні всіх відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР; нерозгляді клопотань у передбачені строки та непроведенні необхідних слідчих дій; неналежному процесуальному супроводі;

та про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання вказаного органу поліції, капітана поліція ОСОБА_10 від 30.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 (так вказано у скарзі) потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за № 0000055, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

за участю апелянта ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 :

на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта ОСОБА_8 та прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 , яка (бездіяльність) проявилась у: невнесенні всіх відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР; нерозгляді клопотань у передбачені строки та непроведенні необхідних слідчих дій; неналежному процесуальному супроводі;

та про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання вказаного органу поліції, капітана поліція ОСОБА_10 від 30.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 (так вказано у скарзі) потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за № 0000055, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що станом на час подачі даної скарги (01.12.2025 року) досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за №0000055, закінчено шляхом складення та передання до даного суду клопотання про закриття цього кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (справа № 346/5141/25, провадження № 1-кп/346/426/26), і станом на 15.01.2026 року триває судове провадження щодо розгляду по суті вказаного клопотання, слідчий суддя не наділений повноваженнями здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважав необхідним відмовити в задоволенні скарги, роз`яснивши право заявнику на звернення з відповідними вимогами до суду (суддя ОСОБА_15 ), в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження (справа № 346/5141/25, провадження № 1-кп/346/428/25).

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати постанови про відмову у визнанні потерпілими: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою визнати незаконною бездіяльність дізнавача ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 , яка проявилась у: невнесенні всіх відомостей, викладених у його заяві, до ЄРДР; нерозгляді клопотань у строки та непроведенні необхідних слідчих дій; неналежному процесуальному супроводі; та визнати потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 .

Так, встановлені суддею ОСОБА_1 обставини відмови в задоволенні його скарги визначаються тим, що станом на 15.01.2026р. триває судове провадження (справа №346/5141/25, провадження №1-кп/346/426/26) щодо розгляду клопотання про закриття кримінального провадження №0000055 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що не було встановлено суддею ОСОБА_1 те, що провадження було тільки відкрите ухвалою судді ОСОБА_15 , а по суті розгляд даного провадження не розпочинався, так як ще не було відкрито судове засідання та не оголошено про початок розгляду справи.

За таких самих обставин виносилась ухвала суддею ОСОБА_1 про закриття провадження 11.12.2025р. за його скаргою, вказуючи на помилку відкриття провадження 01.12.2025р. так як було встановлено, що відкрите судове провадження (справа №346/5141/25, провадження №1-кп/346/726/25) суддею ОСОБА_16 по тому ж клопотанню про закриття кримінального провадження №0000055 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказує, що з початку відкриття кримінального провадження №0000055 від 22.02.2024р. суддя ОСОБА_1 здійснював повноваження слідчого судді, хоча на офіційних сайтах Коломийського міськрайонного суду зазначено що на період з 2024р. по 2025р. зборами суддів слідчими суддями Коломийського міськрайонного суду були обрані судді цього суду ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Стверджу, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000055 слідчим суддею ОСОБА_1 : було винесено 12 ухвал, у жодній із них не було враховано дотримання прав свобод та інтересів осіб, які звернулися з заявою про самовільне захоплення їхньої спільної земельної ділянки; затягувались розгляди поданих скарг, закривались уже відкриті на скаргу провадження, виносились ухвали про відмову у визнанні бездіяльності дізнавача і прокурора під час досудового розслідування: невнесення всіх відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР; нерозгляді клопотань у передбачені строки та непроведенні необхідних слідчих дій; неналежному процесуальному супроводі.

Вважає, що суддею ОСОБА_1 , як слідчим суддею, було підтримано бездіяльність дізнавача і прокурора у приховуванні ними повного складу злочину по даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне розглянути апеляційну скаргу у відсутність прокурора.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_14 просили скасувати ухвалу слідчого судді, вважають її незаконною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Так, в своїй скарзі апелянт оскаржує бездіяльність, яка стосується нездійснення процесуальних дій, які передбачені діючим кримінальним процесуальним законом і повинні бути вчинені у визначений КПК України строк, а також постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про визнання відповідних осіб потерпілими в кримінальному провадженні.

Проте, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що станом на час подачі даної скарги (01.12.2025 року) досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за № 0000055, закінчено шляхом складення та передання до даного суду клопотання про закриття цього кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (справа № 346/5141/25, провадження № 1-кп/346/426/26), станом на 15 січня 2026 року триває судове провадження щодо розгляду по суті вказаного клопотання, та слідчий суддя не наділений повноваженнями здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

У ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з положеннями ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування слідчому судді можуть бути оскаржені процесуальні дії, які слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Питання щодо обґрунтованості вимог скарги, якою оскаржується бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора може бути вирішено тільки під час розгляду такої скарги, шляхом перевірки доводів сторін, встановлення обставин, які мають істотне значення для розгляду провадження та дозволяють ухвалити справедливе судове рішення і здійснити належний судовий контроль за ходом досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до безпідставного висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову в задоволенні скарги, фактично відмовивши у відкритті провадження.

Про таке свідчить зміст судового рішення, в якому відсутній аналіз скарги та відсутній висновок з обґрунтуванням та наведенням відповідних мотивів.

Таке судове рішення позбавляє особу доступу до правосуддя.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року (а.с. 120-121) вже за аналогічних підстав скасовано ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 11 грудня 2025 року та призначався новий розгляд.

Разом з тим, слідчий суддя скаргу по суті не розглянув.

Колегія суддів вважає, що скарга апелянта на бездіяльність органу досудового розслідування повинна бути розглянута по суті в судовому засіданні, під час якого слідчий суддя зобов`язаний безпосередньо з`ясувати вимоги ОСОБА_7 щодо оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка на думку скаржника мала місце, та забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст. 307 КПК України, та з наведенням відповідних мотивів саме по суті скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги, яка фактично полягає у відмові у відкритті провадження постановлена з порушенням вимог процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою направленню до суду для розгляду по суті, під час якого слід перевірити доводи скарги та прийняти законне, обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 405-407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 визнати такою, що підлягає до розгляду по суті слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5