Справа № 461/1801/26
Провадження № 1-кс/461/1421/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчої відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Івано-Франківськ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обіймає посаду лікаря-судинного хірурга Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, раніше не судимого, не депутата, не адвоката,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідча звернулася зі клопотанням до слідчої судді Галицького районного суду м. Львова зі вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199680,00 гривень, а також з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва прокурорів Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 02.03.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду лікаря-хірурга-судинного Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (надалі ВМКЦ ЗР), 03.01.2026, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у службовому кабінеті, що за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 26, за результатами проведення огляду пацієнта військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що в останнього наявні підстави для проходження Військово-лікарської комісії (надалі ВЛК) на підставі Наказу №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та достовірно знаючи, що встановлений діагноз ОСОБА_7 відповідає вимогам статті 42б графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби у частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, висловив вимогу ОСОБА_7 у наданні йому неправомірної вигоди в сумі 1500 доларів США, за організацію видачі необхідних медичних документів, зокрема висновку спеціаліста ВМКЦ ЗР, який слугуватиме підставою для проходження ВЛК та вплив на прийняття рішення службовими особами ВЛК при ВМКЦ ЗР щодо визнання останнього придатним до військової служби у частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені умови ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що у разі відмови у наданні неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави з числа службових осіб ВМКЦ ЗР та службових осіб ВЛК при ВМКЦ ЗР, останньому будуть штучно створенні перешкоди для реалізації свої законних прав, ОСОБА_7 погодився на вимогу ОСОБА_4 у наданні йому неправомірної вигоди, після чого, 25.02.2026 отримав направлення на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби у зв`язку із захворюванням.

Надалі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати протиправний умисел на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами ВМКЦ ЗР та ВЛК, 28.02.2026 о 12.36 год., організував отримання ОСОБА_7 висновка спеціаліста лікаря-хірурга-судинного ОСОБА_9 , який обіймає посаду начальника відділення судинного хірургії ВМКЦ ЗР, відповідно до якого встановлено, що на підставі статті 42б графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби у частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, для подальшої подачі до ВЛК.

01.03.2026 близько о 19.30 год., у ході зустрічі із ОСОБА_7 у попередньо обумовленому місці, а саме у м. Львові по вул. Кульпарківська, 230, поблизу готелю «Гелікон» та 05.03.2026 приблизно о 16.00 год., перебуваючи на АЗС «ОККО», що за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 58, в автомобілі марки «Mitsubishi», ОСОБА_4 повторно висловив вимогу ОСОБА_7 у наданні йому неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США за вплив на прийняття рішення службовими особами ВМКЦ ЗР щодо видачі висновку спеціаліста та службових осіб ВЛК при ВМКЦ щодо прийняття рішення на підставі статті 42б графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби у частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Завершуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами ВМКЦ ЗР щодо видачі висновку спеціаліста та службових осіб ВЛК при ВМКЦ ЗР щодо визнання придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення, під час зустрічі 09.03.2026 приблизно о 20 год. 51 хв., за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в автомобілі марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», з реєстраційними номерами НОМЕР_2 , отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на 09.03.2026 становить 65580 грн.), за вплив на прийняття рішення службовими особами ВМКЦ ЗР щодо видачі висновку спеціаліста та службових осіб ВЛК при ВМКЦ щодо прийняття рішення на підставі статті 42б графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби у частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 1500 доларів США вилучено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Івано-Франківськ, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який обіймає посаду лікаря судинного хірурга Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, раніше не судимий, не депутат, не адвокат, обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Отже, оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може виїхати з території України, зокрема неофіційно, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочин пов`язаний із вимаганням неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 2 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення (злочин), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні (злочину), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Неможливим є і застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжкого корупційного злочину, вчиненого під час дії в державі військового стану, умисно та з корисливих мотивів.

За таких обставин, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_4 з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень. Саме такий розмір застави, на думку органу досудового розслідування, забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Ураховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні, оскільки таке необґрунтоване та безпідставне. У разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі з ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення ст. 177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу до підозрюваного у цій справі, слідча суддя враховує таке.

Слідча суддя встановила, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000208 від 02.03.2026 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

09.03.2026 о 23:05 год ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

10.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На виконання вимог положень ч. 1 ст. 194 КПК України слідча суддя встановила, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 02.03.2026; матеріалами оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 02.03.2026; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 02.03.2026, 06.03.2026 та 10.03.2026; протоколом огляду від 02.09.2026; протоколом обшуку автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Shogun», з реєстраційними номерами НОМЕР_2 , за адресою: м. Львів, вул. Таллінська, 3; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 09.03.2026, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження №0000208 від 02.03.2026 у їх сукупності.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідча суддя приходить до переконання у наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінуються йому, є тяжким, у разі доведення вини може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, та останній, будучи обізнаним про покарання, що загрожує за інкримінований йому злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на теперішній час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлені усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення).

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, у тому числі біографічних даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являється фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню кримінальної відповідальності.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, та усвідомлюючи факт вчинення протиправних дій, обставини яких на теперішній час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину.

Оцінюючи зазначені слідчою у клопотанні та наведені прокурором у судовому засіданні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідча суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність таких у діях підозрюваного.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Водночас, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідча суддя враховує: особу підозрюваного; наявність офіційно зареєстрованого місця проживання; відсутність даних про притягнення до кримінальної відповідальності; наявність на його утриманні трьох малолітніх дітей (6 років, 10 років та 2 місяці); відсутність інших осіб, які можуть утримувати сім`ю, стан його здоров`я (тяжка травма, пов`язана з проходженням військової служби), професійну діяльність (військовий медик), мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідча суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи порука.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідча суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 182, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком два місяці, тобто до 11 травня 2026 року включно.

3. У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

- не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , у період часу з 23.00 год. по 06.00 год.;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

5. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000208 від 02.03.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 12.03.2026 о 09:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_10