Справа № 304/205/26 Провадження № 1-кс/304/185/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Голови громадської організації «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

30.01.2026 року Голова громадської організації «Нон-стоп Україна» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування поданої скарги Голова громадської організації «Нон-стоп Україна» ОСОБА_3 зазначає, що 18.01.2026 року за вих.№ 18/01/2026-1-14 ним подано з офіційної електронної пошти ГО «Нон-Стоп Україна», з накладенням ЕЦП (КЕП), на офіційну електронну пошту ТУ БЕБ у Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення та вказує, що на час звернення з цією скаргою, у порушення вимог ст.214 КПК України, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішено протягом 24 годин, про початок досудового розслідування не повідомлено, витяг з ЄРДР не надано, а тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задовольнити.

Скаржник вказує, що громадською організацією, яку він очолює «Нон-Стоп Україна» виявлено, що народний депутат Верховної Ради України ОСОБА_4 , депутат Закарпатської обласної ради VIII скликання ОСОБА_5 , т.в.о. Голови Агентства з розшуку та менеджменту активів ОСОБА_6 , залучивши низку підконтрольних юридичних та фізичних осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» (), створили організовану злочинну групу, діяльність якої була спрямована на незаконне заволодіння земельними ділянками загальною площею понад 460 гектарів, розташованими на території Мукачівського та Хустського районів Закарпатської області, шляхом маніпулювання процедурами реалізації арештованого майна, зловживання службовим становищем та умисного заниження вартості державних активів. У межах реалізації вказаної злочинної схеми, Агентством з розшуку та менеджменту активів було організовано та проведено торги з продажу вказаних земельних ділянок у формі так званого «голландського аукціону». Формат такого аукціону передбачає поетапне автоматичне зниження початкової (стартової) ціни лоту до моменту її фіксації першим учасником, який зупиняє торги, після чого можливе проведення другого етапу закритих цінових пропозицій. Зазначена процедура, за відсутності реальної конкуренції та за умови координації дій між учасниками, створює передумови для штучного заниження кінцевої ціни активу.

Заявник зазначає, що земельні ділянки загальною площею 460 гектарів були умисно поділені на три окремі лоти, за якими аукціони проводилися одночасно, що унеможливило участь сторонніх потенційних покупців та дозволило реалізувати узгоджену схему викупу. Так, земельну ділянку площею 26,7366 га було придбано ОСОБА_7 за 5,4 млн. грн.. при стартовій ціні 10,4 млн. грн. Він же став набувачем земельної ділянки площею 199,1488 га, сплативши 39,1 млн.грн. при початковій вартості 75,2 млн. грн. Земельну ділянку площею 234,77 га було придбано ОСОБА_8 за 45 млн.грн. при стартовій ціні 88,2 млн. грн.

Зазначає у скарзі, що за результатами трьох аукціонів земельні ділянки загальною площею понад 460 гектарів перейшли у власність фізичних осіб - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли від імені ОСОБА_4 , що свідчить про координоване привласнення стратегічно цінних земельних ресурсів держави. Крім того, учасники організованої злочинної групи, перебувають у злочинній змові, та систематично надають неправомірну вигоду представникам державних, контролюючих, правоохоронних органів, з метою приховування власної злочинної діяльності. У свою чергу, представники державних, контролюючих, правоохоронних органів, перебуваючи у злочинній змові з учасниками організованої злочинної групи, систематично отримуючи від останніх неправомірну вигоду, зловживаючи службовим становищем, умисно покривають злочинну діяльність учасників організованої злочинної групи, а саме не проводять необхідні перевірки, не здійснюють контролюючих заходів, не вносять відомості до ЄРДР, не розслідують кримінальні правопорушення, не притягають винних осіб до кримінальної відповідальності. Виявлено, посадові особи, які входять до організованої злочинної групи, зловживаючи службовим становищем, маючи вплив на представників ТЦК та СП сприяють організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підприємствах, зокрема на тих, які приймають безпосередню участь у реалізації злочинних схем.

Як вказує заявник, 08 січня 2026 року о 09 год. 40 хв., із використанням електронної торгової системи Prozorro.Продажі, було проведено електронний аукціон з продажу активу, переданого в управління Агентству з розшуку та менеджменту активів (АРМА), а саме земельних ділянок, що перебували у власності ТОВ «БОРЖАВА ДЕВЕЛОПМЕНТ», ТОВ «БОРЖАВА ІНВЕСТ», ТОВ «БОРЖАВА ЛЕНД» та ТОВ «ДУМКА». Загальна кількість земельних ділянок, виставлених на продаж у межах зазначеного аукціону, становила 245 одиниць. Початкова ціна лоту була визначена у розмірі 88 296 600,00 грн. З 09 год. 40 хв. по 16 год. 25 хв. тривав голландський етап аукціону, який передбачає поетапне автоматичне зниження ціни лоту до моменту її фіксації одним з учасників. О 16 год. 25 хв. було оголошено результати аукціону, відповідно до яких переможцем визнано ОСОБА_8 з ціновою пропозицією 45 031 266,00 грн, що є істотно нижчою за початкову вартість активу.

Того ж дня, 08 січня 2026 року о 09 год. 50 хв., у системі Prozorro.Продажі було проведено інший електронний аукціон з продажу активу, переданого АРМА, а саме 41 земельної ділянки, що належала ТОВ «ТАУРУС ІНВЕСТ» та була розташована на території Мукачівського району (Воловецька ОТГ) і Хустського району (Пилипецька ОТГ) Закарпатської області. Початкова ціна цього лоту становила 10 450 300,00 грн. За результатами аукціону переможцем було визнано ОСОБА_7 з ціновою пропозицією 5 434 156,00 грн. Крім того, 08 січня 2026 року ОСОБА_7 був визнаний переможцем ще одного електронного аукціону з продажу активів, переданих АРМА, які складалися із земельних ділянок, розташованих у Хустському районі (Пилипецька ОТГ), що перебували у власності ТОВ «ТАУРУС ЛЕНД», а також земельних ділянок, розташованих у Свалявському районі (Березниківська сільська рада) та Хустському районі (Пилипецька ОТГ), разом із об`єктами гірськолижної інфраструктури, зокрема нижньою станцією канатно-крісельної дороги та верхньою станцією гірськолижного витягу, які належали ТОВ «ТАУРУС ПРОПЕРТІ». Загальна кількість земельних ділянок, реалізованих у межах зазначеного аукціону, становила 208 одиниць, що свідчить про концентрацію значного обсягу земельних активів та об`єктів інфраструктури в руках одного учасника торгів упродовж одного дня. За результатами трьох аукціонів земельні ділянки загальною площею понад 460 гектарів перейшли у власність фізичних осіб - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли від імені ОСОБА_4 , що свідчить про узгоджений характер набуття контролю над стратегічно цінними земельними активами.

Зазначеним аукціонам передував тривалий процес підготовки до реалізації арештованих активів. У межах цього процесу АРМА тричі здійснювало відбір суб`єктів господарювання, уповноважених на організацію та проведення електронних торгів, а також тричі ініціювало проведення оцінки земельних ділянок. З листопада 2024 року організацію торгів було визначено за ТОВ «Полонекс», однак первинні та повторні торги не відбулися. У подальшому аналогічні дії з реалізації активів здійснювало ПП «Тендер Онлайн», яке з червня 2025 року також не змогло забезпечити продаж зазначених земельних ділянок. Реалізація активів відбулася лише після залучення ТОВ «Укрінвестенергоконсалт», яке зрештою провело торги та забезпечило їх завершення.

При цьому кожне наступне оновлення оціночної вартості земельних ділянок супроводжувалося суттєвим її зниженням. Первинна сукупна оціночна вартість активів перевищувала 1,067 млрд. грн, у липні 2025 року земельні ділянки були повторно виставлені на реалізацію за сукупною вартістю 827,4 млн. грн.., а станом на 26 вересня 2025 року їх оціночна вартість була визначена на рівні 347,9 млн. грн. без урахування ПДВ, що свідчить про багаторазове та різке зменшення вартості одного й того самого майнового комплексу.

Реалізація земельних ділянок у ході всіх проведених торгів здійснювалася шляхом поділу активу на три окремі лоти, а саме: лот, що включав 245 земельних ділянок; лот, що складався з 208 земельних ділянок разом із об`єктами гірськолижної інфраструктури; а також лот, до якого увійшла 41 земельна ділянка. Такий спосіб структурування активів застосовувався незмінно, попри попередні неуспішні спроби реалізації та відсутність стабільного попиту на зазначені лоти.

З урахуванням наведених обставин, як вважає скаржник, сукупність дій, пов`язаних із багаторазовою зміною організаторів торгів, системним зниженням оціночної вартості одного й того самого майнового комплексу, незмінним поділом активів на ідентичні лоти, а також концентрацією результатів усіх проведених аукціонів у руках одних і тих самих фізичних осіб, свідчить про те, що організація та проведення електронних торгів мали цільовий характер і фактично здійснювалися з орієнтацією на забезпечення перемоги заздалегідь визначених набувачів.

Фактичні результати торгів вказують на те, що сформовані умови реалізації арештованих активів забезпечили перехід земельних ділянок загальною площею понад 460 гектарів у власність фізичних осіб, які перебувають у сфері впливу ОСОБА_4 , що у своїй сукупності свідчить про координований характер дій та контрольований розподіл стратегічно цінних земельних ресурсів через механізм публічних аукціонів. Крім того, встановлено, що вказані земельні ділянки, площею 460 га будуть використані для подальшого будівництва гірськолижного курорту. Слід зазначити, що проєкт майбутнього гірськолижного курорту почав обговорюватись учасниками організованої злочинної групи ще з 2020 року.

Вказує, що у лютому 2020 року проєкт створення всесезонного спортивно-туристичного кластера «Боржава» на державному рівні презентував Гернот Ляйтнер, власник австрійської компанії Teleferic Holdings GMBH. Водночас у ході моніторингу відомостей з відкритих джерел встановлено, що громадянин Австрії фактично використовувався як формальний публічний представник проєкту, тоді як реальну участь у його підготовці та просуванні здійснювали народний депутат Верховної Ради України ОСОБА_4 та депутат Закарпатської обласної ради відповідного скликання ОСОБА_5 . Подальша формальна передача у приватну власність земельних ділянок загальною площею понад 460 гектарів лише підтверджує попередньо сформовану модель контролю над проєктом та свідчить про реалізацію початкових намірів щодо концентрації стратегічно цінних земельних ресурсів у сфері впливу зазначених осіб.

Щодо організованої злочинної діяльності з використанням державних інвестиційних проєктів для незаконного заволодіння бюджетними коштами та землями у гірському регіоні Закарпатської області, Яковець вказує, що починаючи з 2010 року на території Закарпатської області реалізується організована схема протиправної діяльності, ініціаторами та фактичними кураторами якої виступали колишній голова Адміністрації Президента України ОСОБА_4 та призначений за його протекцією керівник Державного агентства з інвестицій та управління національними проєктами України ОСОБА_5 . У зазначений період під виглядом державного проекту створення гірськолижного курорту «Олімпійська надія» у селі Пилипець Закарпатської області було закладено основу для системного розкрадання бюджетних коштів та подальшого незаконного заволодіння земельними ділянками у гірському регіоні Карпат.

Державна програма будівництва гірськолижного курорту «Олімпійська надія» фактично використовувалася виключно як формальний механізм прикриття для виведення бюджетних ресурсів. За документально встановленими обставинами у кримінальному провадженні № 760/14676/19 встановлено, що під керівництвом ОСОБА_5 було незаконно виведено щонайменше 260 млн грн шляхом спрямування коштів на підконтрольні йому та пов`язаним із ним особам юридичні особи. Надалі ці ж кошти були використані для скупівлі земельних ділянок у районі села Пилипець з метою підготовки до реалізації курортного проєкту.

Тобто вказує, що таким чином, мала місце реалізація єдиного злочинного умислу, що полягав у первинному заволодінні державними коштами, а згодом - у незаконному набутті у приватну власність земель стратегічного значення. Безпосереднім організатором зазначених дій виступав ОСОБА_5 , тоді як ОСОБА_4 здійснював координацію та політичне прикриття, використовуючи свій статус керівника Адміністрації Президента України для недопущення належного реагування з боку правоохоронних органів.

Після повернення ОСОБА_5 в Україну у 2020 році зазначена схема була відновлена та адаптована до нових умов. Використовуючи статус депутата Закарпатської обласної ради, він продовжив лобіювати реалізацію курортного проєкту вже на території Боржавських полонин. Формально проєкт подавався як інвестиційна ініціатива у сфері туризму, однак фактично зберіг ті самі ознаки протиправної діяльності, що й у 2010 році, а саме: використання фіктивних та номінальних інвесторів для прикриття незаконного походження коштів, підготовку до нового етапу заволодіння земельними ділянками під прикриттям інвестиційного проєкту, а також забезпечення політичного захисту через особисті зв`язки ОСОБА_5 .

Також у скарзі вказує, що в 2020 році відбулася презентація проєкту за участю формального іноземного інвестора, зокрема громадянина Австрії, при цьому фактичним організатором та бенефіціаром діяльності залишався ОСОБА_5 , а координація його дій здійснювалася у взаємодії з ОСОБА_4 , який забезпечував збереження політичного прикриття проєкту. Після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України у 2022 році діяльність організованої групи не була припинена. Навпаки, у 2023 році зафіксовано нові факти тиску на мешканців села Пилипець Закарпатської області, яким висловлювалися погрози з боку осіб, пов`язаних із ОСОБА_5 , з метою примусового відчуження земельних ділянок. Паралельно ОСОБА_5 систематично відвідує м. Київ, де проводить зустрічі у закритих приміщеннях, зокрема в Подільському районі, з ОСОБА_4 , а також з іншими особами колишніми посадовцями та представниками великих будівельних компаній. Зазначені зустрічі мають системний характер і свідчать про підготовку до чергового етапу реалізації схеми заволодіння землями у Карпатському регіоні. Додатково встановлено, що ОСОБА_4 продовжує мати істотний бізнес-інтерес у Закарпатській області, зокрема через контроль над ПАТ «Закарпаттяобленерго» та низкою компаній у сфері відновлюваної («зеленої») енергетики.

Окремо встановлено, що організована схема, пов`язана з незаконним заволодінням та підготовкою до подальшого використання земельних ділянок у гірському регіоні Пилипця, здійснюється під безпосереднім контролем депутата Закарпатської обласної ради ОСОБА_5 та народного депутата України ОСОБА_4 .

Використовуючи службове становище та політичний вплив, зазначені особи вибудували багаторівневий механізм виведення земель лісового фонду з державної власності для реалізації масштабного приватного проєкту туристично-спортивного кластера «Боржава». Загальна площа земель, що перебувають у сфері інтересів зазначеного проєкту, може сягати близько 800 гектарів, з яких 460 гектарів були арештовані у межах кримінального провадження № 760/14676/19; понад 25 гектарів уже оформлено під земельні сервітути для будівництва гірськолижних витягів; близько 90 гектарів лісових земель планується перевести у землі рекреаційного призначення; ще близько 240 гектарів планується вилучити зі складу природного заказника «Темнатик».

Підконтрольні ОСОБА_5 суб`єкти господарювання, зокрема ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» () та ТОВ «ГОНДОЛА» (), отримали від Закарпатської обласної державної адміністрації права користування (земельні сервітути) на понад 25 гектарів земель для встановлення гірськолижних витягів. При цьому ТОВ «ГОНДОЛА» у заяві до Закарпатської ОДА від 24.06.2025 року прямо зазначає, що реалізує на території Пилипецької сільської ради Хустського району проєкт створення високогірного всесезонного спортивно-туристичного екокластеру «Боржава», що свідчить про реальну мету використання зазначених земельних прав.

Закарпатською ОДА одночасно ініційовано процедури зміни цільового призначення низки земельних ділянок із земель лісового фонду на землі рекреаційного призначення, що має на меті легалізацію будівництва капітальних об`єктів на землях, де таке будівництво прямо заборонене законодавством. Такі дії супроводжувалися незаконним втручанням Закарпатської обласної ради у статус природоохоронного об`єкта - заказника «Темнатик», межі якого були змінені з перевищенням повноважень та з грубим порушенням вимог природоохоронного законодавства, внаслідок чого зі складу заказника було виключено земельні ділянки, що перешкоджали реалізації курортного проєкту.

Крім того, встановлено ознаки лобіювання проєкту «Боржава» шляхом організації закритих неформальних зустрічей із впливовими представниками політичних та бізнесових кіл. Так, 16 травня 2025 року зафіксовано зустріч за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , колишнього керівника ПРАТ «ХК «Київміськбуд». Подальша участь зазначених осіб у діяльності ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» () свідчить про узгодження комерційних інтересів щодо реалізації курортного проєкту.

Особливу увагу, на думку скаржника, привертає участь у зазначених процесах ОСОБА_10 - власника ТОВ «СІТІ ВАН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), який є співзасновником ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР», а також ОСОБА_11 - особи, що перебуває у фактичних особистих відносинах із ОСОБА_5 та за останні роки набула у власність понад півсотні земельних ділянок у регіоні без наявності достатніх офіційних доходів, що свідчить про використання її як номінального власника. Також серед засновників ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» присутній ОСОБА_7 - чоловік ОСОБА_12 , сестри ОСОБА_4 , що підтверджує прямий родинний контроль над проєктом.

Додатково зафіксовано зустріч 27 травня 2025 року за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , під час якої знову обговорювалося питання реалізації курортного проєкту, що підтверджує системність та цілеспрямованість лобістських дій. Закритий характер зазначених зустрічей, відсутність будь-яких публічних процедур та громадського обговорення свідчать про умисне уникнення прозорості та офіційного контролю.

Крім зазначеного, народний депутат Верховної Ради України - ОСОБА_4 , Київський міський голова - ОСОБА_14 , директор Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - ОСОБА_15 , голова Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування - ОСОБА_16 , залучивши ряд підконтрольних фізичних та юридичних осіб, зокрема, ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357), створили організовану злочинну групу, яка діє з метою незаконного привласнення та використання земельної ділянки комунальної власності площею 1,2568 га за адресою: м.Київ, Кільцева дорога, 12-Б, 12-В, 12-Г, кадастровий номер :75:230:0200, з подальшою реалізацією будівельного проєкту торговельно-розважального комплексу та закладів громадського харчування з порушенням норм земельного, містобудівного і екологічного законодавства України.

Встановлено, що Київською міською радою земельну ділянку площею 1,2568 га з кадастровим номером :75:230:0200, розташовану за адресою: м.Київ, Кільцева дорога, 12-б, 12-в, літ. «А», 12-г, літ. «А» передано в оренду ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) для будівництва торговельно-розважального комплексу та закладів громадського харчування. Зазначена земельна ділянка безпосередньо межує зі Святошинським кладовищем та відокремлюється від нього масивом зелених насаджень, які виконують функції санітарно-захисної та екологічної буферної зони.

Реалізація проєкту забудови ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) передбачає часткову вирубку зелених насаджень, що призведе до знищення зеленої зони, порушення вимог екологічного та санітарного законодавства, погіршення стану довкілля та умов проживання мешканців прилеглих територій, а також нівелювання охоронної функції зелених насаджень у зоні суміжності з кладовищем. Питання збереження зеленої зони та дотримання санітарно-захисних розривів не було належним чином відображено в публічних матеріалах проєкту та не стало предметом повноцінного громадського обговорення.

Окремо встановлено, що ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) є формальним суб`єктом реалізації проєкту, який використовується для маскування реальних вигодоодержувачів забудови. Виявлено складний ланцюг корпоративних і управлінських зв`язків, який виводить фактичний контроль над проєктом до осіб з орбіти впливу ОСОБА_17 - представника газовоолігархічної та девелоперської групи, діяльність якої системно пов`язується з непрозорими земельними та будівельними схемами.

Встановлено, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) є ОСОБА_18 , яка одночасно є керівником ПП "МІРТА-Т" (ЄДРПОУ - 21658755). Власником ПП "МІРТА-Т" (ЄДРПОУ - 21658755) є ОСОБА_19 , який є співзасновником ТОВ "ФІРМА СПЕЦТОРГ" (ЄДРПОУ - 40660479) разом із ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Виявлено, що ОСОБА_20 обіймає посаду директора ТОВ "ІСТ-ВЕСТ ФІНАНС" (ЄДРПОУ - 30050202), засновником якого є безпосередньо ОСОБА_4 . Також встановлено, що ОСОБА_21 є власником компанії «Драккар», яка є акціонером «Миколаївського КХП», наглядову раду якого очолювала ОСОБА_12 . Сукупність наведених фактів свідчить, що забудова здійснюється не в інтересах розвитку міської інфраструктури чи забезпечення потреб громади, а в інтересах комерційної групи ОСОБА_4 , яка системно використовує підконтрольні юридичні особи для отримання доступу до цінних земельних ресурсів міста Києва. Встановлено, що без політичного сприяння та негласної згоди органів місцевого самоврядування передача земельної ділянки такого розташування та значення була б неможливою.

Отже, як вважає скаржник, під прикриттям створення торговельно-розважального комплексу та закладів громадського харчування фактично реалізується злочинна схема комерційної забудови зеленої зони, наслідками якої є знищення лісового масиву, обмеження доступу громадськості до території, що межує зі Святошинським кладовищем.

Щодо порушень процедури виділення земельної ділянки, вимог містобудівного та екологічного законодавства, а також узгоджених дій посадових осіб в інтересах ОСОБА_4 , скаржник ОСОБА_3 зазначає, що встановлено ті обставини, що передача земельної ділянки площею 1,2568 га з кадастровим номером :75:230:0200 у користування ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) була здійснена без проведення земельних торгів, що суперечить принципам конкурентності, відкритості та рівності доступу до земель комунальної власності, унаслідок чого територіальна громада міста Києва була позбавлена можливості отримати економічно обґрунтований дохід від використання цінної земельної ділянки.

Крім того, встановлено невідповідність намірів забудови функціональному призначенню території відповідно до Генерального плану міста Києва та містобудівної документації на місцевому рівні. Виявлено, що розміщення торговельно-розважального комплексу та закладів громадського харчування на зазначеній земельній ділянці суперечить планувальній структурі території, її рекреаційному та санітарно-захисному значенню, з урахуванням безпосередньої близькості до Святошинського кладовища та наявності зелених насаджень, які виконують функції екологічного бар`єра.

Також встановлено порушення порядку надання та змісту містобудівних умов і обмежень. Виявлено, що при їх підготовці та погодженні не було належним чином враховано фактичні обмеження використання земельної ділянки, вимоги щодо санітарно-захисних зон, обмеження забудови поблизу кладовищ, а також реальний стан зелених насаджень. Зазначені містобудівні умови і обмеження мають ознаки виданих з перевищенням повноважень та з ігноруванням вимог чинного законодавства.

Окремо встановлено порушення вимог екологічного законодавства. Виявлено, що проєктна реалізація забудови передбачає вирубку значної кількості зелених насаджень без проведення належної оцінки впливу на довкілля, без визначення компенсаційних заходів та без реального врахування екологічних наслідків для прилеглих житлових кварталів. Такі дії створюють загрозу погіршення екологічної ситуації, порушення санітарних норм та права мешканців на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

У сукупності встановлено ознаки узгоджених дій між Київським міським головою ОСОБА_14 , Київською міською радою, Департаментом земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Постійною комісією Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, спрямованих на створення штучно сприятливих умов для реалізації забудовного проєкту в інтересах комерційної групи ОСОБА_4 .

Отже, виділення земельної ділянки, надання містобудівних умов та фактичний початок реалізації проєкту забудови є результатом порушенням вимог земельного, містобудівного та екологічного законодавства і завдає шкоди публічним інтересам територіальної громади міста Києва.

Щодо концентрації впливу ОСОБА_4 на муніципальні активи м. Києва, ознак політичного лобізму та встановлених фактів неправомірного тиску Встановлено, що за сприяння Київського міського голови - ОСОБА_14 , відбувається системна концентрація контролю над стратегічно важливими муніципальними активами в інтересах ОСОБА_4 скаржником виявлено, що структури, афілійовані з ОСОБА_4 , отримали фактичний вплив на діяльність муніципального ПРАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД" (код ЄДРПОУ - 23527052), а також на Бессарабський ринок об`єкт комунальної власності, який у результаті управлінських рішень був перетворений з традиційного ринку на комерційний фуд-корт.

Зазначена модель використання комунального майна має послідовний характер без належного врахування інтересів територіальної громади. В свою чергу, забудова території поблизу Святошинського кладовища, де в інтересах ОСОБА_4 планується створення торговельно-розважального комплексу, що супроводжується вирубкою зелених насаджень.

Окремо встановлено факти системного психологічного, інформаційного та адміністративного тиску з боку ОСОБА_4 . З публічних матеріалів, заяв та відкритих джерел встановлено, що ОСОБА_22 , яка перебувала з ОСОБА_4 у тривалих фактичних сімейних відносинах, зазнавала погроз, переслідування та тиску з його боку. Встановлено, що ОСОБА_4 , організовував спостереження за ОСОБА_22 та використовував наявний політичний і неформальний вплив як інструмент залякування та контролю.

Сукупність наведених фактів підтверджує існування надмірної та суспільно небезпечної концентрації неформального політичного, економічного та адміністративного впливу ОСОБА_4 , який використовується як для отримання контролю над комунальними активами міста Києва, так і для здійснення персонального тиску на окремих осіб.

Щодо системних порушень земельного законодавства з боку ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) встановлено, що ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) системно ігнорує вимоги земельного законодавства України, що підтверджується матеріалами судової справи № 910/6662/24, яка перебуває на розгляді Господарського суду міста Києва. У зазначеній справі керівник Святошинської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом до ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) про стягнення 5 050 369,95 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 1,2568 га з кадастровим номером :75:230:0200.

Встановлено, що ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) упродовж 2021 2024 років фактично користувалося земельною ділянкою комунальної власності за адресою: місто Київ, Святошинський район, Кільцева дорога, 12-Б, 12-В, літ. «А», 12- Г, літ. «А», без оформлення у встановленому законом порядку права користування землею. Виявлено, що Товариство не уклало договір оренди земельної ділянки з Київською міською радою та не здійснило державну реєстрацію речових прав на землю, чим порушило вимоги статей 125 та 126 Земельного кодексу України.

Також встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також згідно з листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.01.2024 року № 0570202/2-62, право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :75:230:0200 за ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) у встановленому законом порядку оформлено не було.

Скаржник зазначає, що внаслідок протиправного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та без сплати обов`язкових орендних платежів ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) без достатньої правової підстави зберегло кошти за рахунок власника землі - територіальної громади міста Києва - у розмірі 5 050 369,95 грн. Виявлено, що зазначені дії прямо порушили інтереси територіальної громади, яка була позбавлена можливості ефективно та виключно в інтересах громади розпоряджатися земельними ресурсами міста Києва та отримувати надходження до місцевого бюджету.

Крім того, встановлено, що з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі, розташовані за вказаною адресою, ТОВ "РЕКОНІС" (ЄДРПОУ - 42663357) свідомо використовувало земельну ділянку, на якій ці об`єкти розміщені, без будь-якого правового титулу на землю та без виконання фінансових зобов`язань перед громадою міста Києва.

Вважає, що такі дії мають ознаки зловживання правом та свідчать про сформовану практику ігнорування обов`язкових вимог законодавства у сфері землекористування.

Сукупність встановлених фактів свідчить, що ТОВ "РЕКОНІС" (код ЄДРПОУ - 42663357) як суб`єкт господарювання не дотримується принципів законності, добросовісності та відповідальності перед територіальною громадою, що ставить під обґрунтований сумнів доцільність надання цьому товариству права користування земельними ділянками значної площі та особливої суспільної й екологічної цінності. Зазначене набуває особливої ваги з огляду на наміри ТОВ "РЕКОНІС" (код ЄДРПОУ - 42663357) реалізувати масштабний забудовний проєкт у безпосередній близькості до Святошинського кладовища та зеленої зони.

Щодо організації схем по ухиленню від мобілізації з боку учасників організованої злочинної групи слід вказати, що ряд впливових осіб, які входять до організованої злочинної групи, зокрема, ТОВ «РЕКОНІС» (), ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» (), маючи вплив на представників ТЦК та СП сприяють організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підприємствах, зокрема на тих, які приймають безпосередню участь у реалізації злочинних схем.

У зв`язку з вищенаведеним, ряд фізичних осіб працівників, зокрема які працевлаштовані у ТОВ «РЕКОНІС» (), ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» () ухиляються від мобілізації під час дії воєнного стану.

Схеми ухилення від мобілізації, які організовує ТОВ «РЕКОНІС» (), ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» (), у змові з іншими учасниками організованої злочинної групи, базуються на низці корупційних механізмів. Основна схема полягає в маніпуляціях із документами, які підтверджують непридатність до служби, надання статусу «броньованих» працівників та оформлення фіктивного працевлаштування на підприємствах, що входять до сфери його впливу, які зазначені в попередньому абзаці.

Вказує, що для цього використовуються корумповані зв`язки в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), які, зловживаючи своїм службовим становищем, забезпечують видачу потрібних довідок та ухвалення рішень, які дозволяють уникнути призову.

Це стає можливим через неформальні корупційні домовленості ТОВ «РЕКОНІС» (), ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» () та представниками ТЦК та СП, які за значну матеріальну вигоду забезпечують прикриття таких схем. До цієї злочинної діяльності також залучені юристи, кадрові служби підприємств і медичний персонал, які фальсифікують документи про стан здоров`я та спеціальний статус працівників.

Крім того, впливові зв`язки ТОВ «РЕКОНІС» (), ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» () у правоохоронних органах сприяють уникненню розслідувань та відповідальності.

Метою таких дій є забезпечення безперервної роботи підприємств, які приносять в тому числі нелегальні прибутки від інших злочинних схем, а також захист власних інтересів та лояльності персоналу. Таким чином, ТОВ «РЕКОНІС» (), ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» (), зберігає контроль над значною кількістю ресурсів та працівників, які залишаються поза обов`язками щодо захисту держави.

Скаржник зауважує, що вказані дії є вкрай небезпечними, оскільки підривають систему мобілізації в умовах війни, створюючи нерівні умови між громадянами, дискредитують державні інституції та знижують боєздатність Збройних Сил України. Ухилення від мобілізації підриває довіру до держави та суспільну згуртованість, формуючи враження безкарності та впливу корупції на всі сфери життя. Як наслідок, послаблюється обороноздатність країни та створюється ризик ескалації злочинної діяльності на інших рівнях, оскільки такі дії часто супроводжуються відмиванням коштів, шахрайством та іншими порушеннями закону.

Скаржник також зазначає, що за вказаними фактами і порушеннями ГО «НОН-СТОП Україна» проведено великий обсяг медійної і юридичної роботи, зокрема направлено заяву за вих. № 25/09/2025-2 від 25.09.2025 та скаргу за вих. №25/09/2025-2 від 25.09.2025 до ряду компетентних органів. За результатами розгляду яких, через корупційні зв`язки з посадовими особами, жодних заходів не вжито, правопорушення укриті і продовжують тривати, винні особи до відповідальності не притягнуті. Вказане свідчить про зловживання, покривання і корупцію у вищих і контролюючих органах.

Таким чином, як зазначає скаржник, народний депутат Верховної Ради України ОСОБА_4 , депутат Закарпатської обласної ради VIII скликання ОСОБА_5 , т.в.о. Голови Агентства з розшуку та менеджменту активів ОСОБА_6 , залучивши низку підконтрольних юридичних та фізичних осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» (), створили організовану злочинну групу, діяльність якої була спрямована на незаконне заволодіння земельними ділянками загальною площею понад 460 гектарів, розташованими на території Мукачівського та Хустського районів Закарпатської області, шляхом маніпулювання процедурами реалізації арештованого майна, зловживання службовим становищем та умисного заниження вартості державних активів.

У скарзі вказує, що подальша реалізація діяльності зазначеної організованої злочинної групи відбулася 08 січня 2026 шляхом проведення трьох електронних аукціонів у системі Prozorro.Продажі, за результатами яких у приватну власність було передано 494 земельні ділянки (245, 208 та 41), що в сукупності становлять понад 460 гектарів земель, розташованих у межах Мукачівського та Хустського районів Закарпатської області, зокрема на території Пилипецької та Воловецької територіальних громад.

За результатами першого аукціону лот, що включав 245 земельних ділянок, був реалізований за 45 031 266,00 грн. при початковій вартості 88 296 600,00 грн. За результатами другого аукціону лот, що складався з 41 земельної ділянки, був реалізований за 5 434 156,00 грн. при початковій вартості 10 450 300,00 грн. У межах третього аукціону 208 земельних ділянок, у тому числі разом з об`єктами гірськолижної інфраструктури (нижня станція канатно-крісельної дороги та верхня станція гірськолижного витягу) були передані одному набувачу в той самий календарний день.

Усі зазначені земельні ділянки до проведення торгів перебували у власності ТОВ «БОРЖАВА ДЕВЕЛОПМЕНТ», ТОВ «БОРЖАВА ІНВЕСТ», ТОВ «БОРЖАВА ЛЕНД», ТОВ «ДУМКА», ТОВ «ТАУРУС ІНВЕСТ», ТОВ «ТАУРУС ЛЕНД» та ТОВ «ТАУРУС ПРОПЕРТІ», однак за результатами всіх трьох аукціонів були повністю акумульовані у власності двох фізичних осіб - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , без залучення інших незалежних набувачів.

Фактичним наслідком зазначених дій стало зосередження у приватній власності земельного масиву, який утворює територіально цілісний комплекс, придатний для подальшої реалізації масштабного проєкту у сфері гірськолижної та туристичної інфраструктури. Набуті земельні ділянки використовуються та плануються до використання у межах реалізації проєкту створення туристично-спортивного кластера «Боржава», підготовка до якого здійснювалася протягом тривалого часу до проведення зазначених торгів.

Як вважає скаржник, в діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.1 ст.336, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України.

Отже, скаржник ОСОБА_3 вважає, що ним надано органу досудового розслідування достатні відомості про вчинення злочинів у вичерпних обсягах і способах, доступних не слідчим. При цьому додаткові відомості та докази можуть і повинні бути зібрані лише у спосіб та уповноваженими особами, передбаченими КПК України, а відомості та елементи складу злочину, зазначені ним у заяві, можуть і повинні бути спростовані лише слідчим у ході досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР. Та за наведених обставин, посилаючись на положення статті 214 КПК України, вказуючи на імперативний обов`язок внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, голова ГО «НОН-СТОП Україна» ОСОБА_3 просить подану скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування ТУ БЕБ у Закарпатській області внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 від 18.01.2026 року за №18/01/2026-1-14 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.1 ст.336, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України.

В судове засідання скаржник голова ГО «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 повторно не з`явився, про день та час розгляду поданої ним скарги був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте у прохальній частині скарги висловив клопотання проводити розгляд скарги без його участі.

Старший детектив Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_23 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду поданої скарги повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмові заперечення проти поданої ОСОБА_3 скарги, викладені в редакції від 02.02.2026 року. Також зазначено детективом, що викладені 18.01.2026 року у заяві ОСОБА_3 факти та обставини не містять відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, та які підслідні детективам Територіального управління БЕБ у Закарпатській області. Просить в задоволенні скарги голови ГО «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість скарги, у зв`язку з відсутністю підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, 27.02.2026 старшим детективом ОСОБА_23 подано до суду письмову заяву, в якій просить провести судовий розгляд скарги ОСОБА_24 без їх участі, та просить врахувати раніше подані заперечення та взяти до уваги публікації в мережі Інтернет про те, що Офіс Генерального прокурора та Державне бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 12 січня 2026 року за фактом можливих неправомірних дій службових осіб Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА).

Повно та всебічно дослідивши матеріали поданої ОСОБА_3 скарги та додані до скарги матеріали, вивчивши письмові заперечення, подані старшим детективом ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_23 від 02.02.2026 року, оцінивши додані до скарги документи на її обґрунтування, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України.

Відповідно до ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч.1 ст.11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч.1 ст.1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч.2 ст.1 КК України).

При цьому, слід зазначити, що особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження неможливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Так, порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 року за № 298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК України).

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Інформація, стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

«…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст.383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином, Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі вказаних критеріїв.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст.214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, про яку вказує скаржник є помилковою, адже сама норма КПК опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення

Отримавши заяву про злочин, уповноважена особа повинна перевірити наявність у заяві інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення, що не є тотожним встановленню складу злочину. Відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

Окрім того, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами ст.214 КПК України і Наказом № 298 від 30.06.2020 року. Таким чином, для визначення попередньої правової кваліфікації, необхідним є виклад обставин вчинення кримінального правопорушення, який повинен бути зазначений у заяві про вчинення злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (частина 5 статті 214 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень Закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, аналіз вищенаведених норм, зокрема, положень ст.1,2,11 КК України, ст.214 КПК України свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа №818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 30.01.2026 року звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 18.01.2026 року (вих. №18/01/2026-1-14).

Зі змісту вищевказаної заяви Голови громадської організації «Нон-стоп Україна» ОСОБА_3 , поданої до Територіального управління БЕБ від 18.01.2026 року слідує, що вказаною заявою ним повідомлено про кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.1 ст.336, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.3 ст.369 КК України, що, на його думку, вчинені народним депутатом Верховної Ради України - ОСОБА_4 , депутатом Закарпатської обласної ради VIII скликання - ОСОБА_5 , Т.в.о. Голови Агентства з розшуку та менеджменту активів ОСОБА_6 , залучивши низку підконтрольних юридичних та фізичних осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ «БОРЖАВА ЕСЕТ» (), ТОВ «ГОНДОЛА» (ЄДРПОУ - 44074354), ТОВ «БОРЖАВА ЦЕНТР» (ЄДРПОУ - 44710382), створили організовану злочинну групу, діяльність якої була спрямована на незаконне заволодіння земельними ділянками загальною площею понад 460 гектарів, розташованими на території Мукачівського та Хустського районів Закарпатської області, шляхом маніпулювання процедурами реалізації арештованого майна, зловживання службовим становищем та умисного заниження вартості державних активів.

З листа-відповіді керівника Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_25 за вих.28.6/03.1.20/914-26 від 02.02.2026 року вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 18.01.2026 року встановлено, що викладені факти та обставини не містять відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, які підслідні детективам ТУ БЕБ у Закарпатській області, у зв`язку з чим заходи реагування не вживалися. Також зазначено у відповіді, що АРМА є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, уповноваженим на формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, які можуть бути арештовані у кримінальному провадження. АРМА фактично знаходиться за адресою: м.Київ вул.Б.Грінченка, буд.1. Юрисдикція ТУ БЕБ у Закарпатській області розповсюджується на територію Закарпатської області. Адресатами у поданій ОСОБА_3 заяві зазначені відповідні правоохоронні органи, що уповноважені за суб`єктивною і територіальною юрисдикцією приймати законні рішення за викладеними у скарзі фактами.

Зокрема, слід зазначити, що при зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення особа переслідує певний правовий інтерес, який має узгоджуватися із завданнями кримінального провадження, зокрема щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (пункт 4 частина п`ята статті 214 КПК України).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 231 від 17.08.2023 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 8 Глави 4 Розділу 2 та п. 1 Глави 9 Розділу 2 Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається, відповідні заяви та повідомлення, у випадку їх реєстрації в ЄРДР, реєструються як «дублікат» та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави дійти висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проаналізувавши зміст заяви та доводи, наведені головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 , відповідь керівника Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області за вих.28.6/03.1.20/914-26 від 02.02.2026 року, заперечення на скаргу ОСОБА_3 , подані старшим детективом Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_23 , в редакції від 02.02.2026 року, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, що заява Голови ГО «Нон-стоп Україна» ОСОБА_3 від 18.01.2026 року за вих. № 18/01/2026-1-14 містить відомості, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, які підслідні детективам територіального управління БЕБ у Закарпатській області, у зв`язку з чим останніми заходи реагування не вживалися.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя не вбачає ознак неправомірності у бездіяльності уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 18.01.2026 року.

Крім того, переважна частина кримінальних правопорушень, про які стверджує заявник ОСОБА_3 , не належить до підслідності органів БЕБ. Таким чином, скаржник, хоч і заявляв про вчинення кримінальних правопорушень, тобто про наявність гіпотетичної умови підслідності БЕБ, проте не навів будь-яких переконливих аргументів, які б у своїй сукупності переконували б щодо реального існування ознак кримінальних правопорушень, які підслідні саме ТУ БЕБ у Закарпатській області.

Також із скарги не вбачається чи звертався заявник із подібними заявами до інших органів, оскільки, зважаючи на діяльність Громадської організації, від імені якого подана скарга, можливість такого звернення не може виключатись, а також чи відкрито іншими органами кримінальне провадження за фактами, які викладені заявником.

Викладена у заяві від 18.01.2026 року та скарзі ОСОБА_3 від 30.01.2026 року інформація щодо вчинюваних певною особою ряду злочинів, має обширний і узагальнений характер, не спирається на конкретні дати та обставини щодо суттєвих ознак кримінального правопорушення.

Враховуючи також той факт, що заява Голови ГО «Нон-стоп Україна» ОСОБА_3 від 18.01.2026 року за вих. № 18/01/2026-1-14 не містить жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій, а містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, така заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 (провадження № 51-8007км18) положеннями статті 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи те, що головою ГО «Нон-стоп Україна» ОСОБА_3 від 18.01.2026 року за вих. № 18/01/2026-1-14 не вказано конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Таким чином, вважаю, що підстави для прийняття та внесення до ЄРДР відомостей по заяві ОСОБА_3 від 18.01.2026 року та, відповідно, зобов`язання уповноважених осіб органу досудового розслідування ТУ БЕБ у Закарпатській області вчинити такі дії, згідно положень ст.214 КПК України, відсутні. У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування ТУ БЕБ у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність заявленої скаржником бездіяльності з боку уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись ст. ст. 26, 214, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Голови громадської організації «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.