ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/513/26 Справа № 182/993/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2026 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2026 року до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 квітня 2026 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на потерпілого шляхом вмовляння або погроз з метою зміни ним своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що більш м`які не зможуть запобігти заявленим ризикам. Вказує на відсутність підстав для застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу. Зазначає, що підозрювана співпрацює зі слідством, тому відсутні підстави вважати, що її поведінка свідчить про існування ризику переховування. Звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має двох малолітніх дітей, які потребують її піклування та догляду. Наголошує, що слідчим суддею не обґрунтована відмова у виклику у судове засідання потерпілого, для з`ясування його думки з приводу обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зауважує, що потерпілий ОСОБА_9 згоден переїхати на іншу адресу проживання, а також матеріально підтримувати дружину та дітей.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з чоловіком ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дитиною від першого шлюбу - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спільними дітьми: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якими перебувала у сімейних відносинах, маючи взаємні права та обов`язки.

19.02.2026 о 13:00 годині, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дітьми, почала сварити свою падчерку ОСОБА_11 за непослух останньої.

Під час словесного конфлікту у ході раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень малолітні ОСОБА_11 .

У той же день, приблизно о 13:00 годин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись у приміщені кімнати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень своїй падчерці ОСОБА_11 , розуміючи свою фізичну перевагу над останньою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання обравши фізичне насильство, як форму домашнього насильства відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству", з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_11 , яка не здійснювала фізичного опору, тяжких тілесних ушкоджень, умисно нанесла численні удари руками по голові та тулубу останній. Від отриманих ударів ОСОБА_11 втратила рівновагу та впала на підлогу при цьому вдарившись головою.

Після цього, від отриманих тілесних ушкоджень фізичний стан ОСОБА_11 поступово погіршувався та приблизно 15:30 годині каретою швидкої допомоги останню у тяжкому стані, без свідомості, госпіталізували до Нікопольської міської лікарні № 4.

19.02.2026 о 18:45 годині ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень померла в приміщенні лікарні.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 спричинила ОСОБА_11 , згідно лікарського свідоцтва про смерть, тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку, інші уточнені травми голови, від яких ОСОБА_11 померла.

Таким чином ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

20.02.2026 о 00:05 год. ОСОБА_8 затримано працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом повідомлення на лінію «102» про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події та трупу від 19.02.2026; протоколом огляду місця події, а саме місця проживання малолітньої ОСОБА_11 від 19.02.2026; лікарським свідоцтвом про смерть №225 від 20.02.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.02.2026; протоколом затримання ОСОБА_8 від 20.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.02.2026.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою.

При обрані ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана може здійснити хоча б одну з дій, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення підозрюваній покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого шляхом вмовляння або погроз з метою зміни ним своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Вік та стан здоров`я підозрюваної дозволяє застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невизначення альтернативного виду запобіжного заходу застави, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на обставини провадження та підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на даному етапі не буде здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2026 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді