Справа № 521/1703/26
Номер провадження:1-кп/521/1359/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001298 від 08.09.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2024 у справі № 521/5403/24, що набрала законної сили 28.05.2024, притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, маючи реальну можливість її виконати у встановлений вказаним судовим рішенням термін, діючи з прямим умислом на невиконання судового рішення, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, систематично керував транспортними засобами та був притягнутий у встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ОСОБА_4 , 27.11.2024 о 23 годині 40 хвилин в м.Одесі по вул. Генерала Цвєтаєва (нині Геннадія Афанасьєва) керував транспортним засобом «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_1 та був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, який відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №114678 від 28.11.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. За результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2024 у справі № 521/19963/24, що набрала законної сили 06.01.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_4 , 25.02.2025 о 16 годині 42 хвилині в м. Одесі по пров. Хвойний біля буд. 8 керував транспортним засобом та був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, який відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №256215 від 25.02.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. За результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 у справі № 521/3506/25, що набрала законної сили 26.05.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без вилучення транспортного засобу.

Також, ОСОБА_4 , 11.07.2025 о 17 годині 55 хвилин в м. Одесі по вул. Артилерійській, 11, керував транспортним засобом «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_1 та був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, який відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 388492від 11.07.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 388479 від 11.07.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. За результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 у справі № 521/13010/25, що набрала законної сили 22.08.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Крім того, ОСОБА_4 , 31.10.2025 о 17 годині 11 хвилин в м. Одесі по вул. Дальницькій біля буд. 13 керував транспортним засобом та був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, який відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 499530 від 31.10.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. За результатами розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01.12.2025 у справі № 521/19891/25, що набрала законної сили 12.12.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без вилучення транспортного засобу.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.1 ст.382 КК України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно за вказаних обставин, був притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, будучи ознайомленим з рішенням суду, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, продовжував керувати транспортним засобом та був ще декілька разів притягнутим до адміністративної відповідальності за керування без прав. Продовжував керування транспортного засобу без водійського посвідчення, оскільки потрібно було заробляти грошові кошти для забезпечення свого життя, харчування. Проживає сам, має на утриманні тварин, працевлаштуватися за професією не може. Постанову суду намагався оскаржити, але рішення суду залишилося без змін. Зі всіма рішеннями суду погодився, але не виконав їх, штрафи не сплатив, бо не має грошей та продовжував керувати автомобілем, який успадкував після смерті сестри, без прав, хоча ознайомлений з рішенням суду, що позбавлений права керування. На цей час підробляє допомогою по господарству, в сурудньому має дохід до 15000 грн. на місяць. Щиро кається в скоєному, просив його суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого злочину, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання та стосовно речових доказів.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст.12 КК України правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обтяжують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.

Таким чином, враховуючи обставини, що покарання та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Суд приходить до висновку, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи не обирались. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Після набрання вироком законної сили речові докази :

- 2 компакт-диска DVD-R марки «НР» - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

- мобільний телефон марки «Meizu» моделі «M8» в корпусі синього кольору - повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1