Справа № 569/2446/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рівне матеріали кримінального провадження №0002195 від 07.11.2025 року

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Рівне, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

03 лютого 2026 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №0002195 від 07.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2026 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

18 березня 2026 року в підготовчому судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_6 було заявлено усне клопотання про колегіальний розгляд справи.

19 березня 2026 року на підставі розпорядження керівника апарату суду №58 проколом автоматизованого визначення складу колегії суддів визначено колегію суддів у складі головуючої судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження, зазначивши при цьому, що кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається. Щодо клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту заперечила, вказала, що відсутність відомостей про громадянство, не призводить до невизначеності щодо особи, та може бути усунуто без повернення обвинувального акту. Просила відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту та призначити судовий розгляд кримінального провадження.

25 березня 2026 року до початку підготовчого судового засідання прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту із забороною без дозволу суду цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, строком на 2 (два) місяці та покладенням на обвинувачену ОСОБА_6 наступних обов`язків: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; заборонити спілкуватися із потерпілимм та свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінального провадження. Вказала, що ризики, визначені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення не перестали існувати. На підтвердження вказаних ризиків зазначила, що обвинувачена засуджена вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 15.05.2026 року за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України. Крім того, в провадженні слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП перебувають матеріали досудовго розслідування, розпочатого за заявою ОСОБА_9 від 18.02.2026 року, що свідчить про реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. В підготовчому судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Вважає його складеним в порушення вимог

ч. 2 ст. 291 КПК України, в ньому відсутні відомості про громадянство обвинуваченої та потерпілих. Просив клопотання задовольнити, проти призначення судового розгляду кримінального провадження заперечував з вищезазначених підстав. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 заперечував, вказав, що дане клопотання не підлягає до задоволення в тому об`ємі запропонованих прокурором обов`язків, оскільки обов`язків прибувати до прокурора за першою вимогою та повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи в попередній ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 10.02.2026 року зазначено не було, відтак в цій частині задоволенню не підлягає. Не заперечував проти продовження запобіжного заходу в разі зміни його умов застосування з цілодобового домашнього арешту на арешт в нічну пору доби з 22 години до 06 години, оскільки ОСОБА_6 є керівником ТОВ «ВІП ПРЕЗИДЕНТ» та на даний час позбавлена можливості заробляти кошти для належного утримання в тому числі чоловіка, який є інвалідом I групи.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, підтримавши клопотання адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої зазначив, що ОСОБА_6 як керівник товариства має певні обов`язки перед своїми клієнтами, виконання яких унеможливлює застосування до неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Наразі ОСОБА_6 разом з чоловіком проживають на пенсію чоловіка по інвалідності, яка становить 3500 грн, оскільки інших джерел доходу немає.

Обвинувачена ОСОБА_6 повністю підтримала позицію своїх захисників. Щодо клопотання про продовження запобіжного заходу додатково зазначила, що з 2016 року вона за кордон не виїжджала, здала свій паспорт на зберігання до відповідних державних органів. Жодних порушень обов`язків, покладених на неї ухвалою, не вчиняла. Крім того зазначила, що оскільки є керівником, і на даний час єдиним працівником ТОВ «ВІП ПРЕЗИДЕНТ», має зобов`язання перед клієнтами, які у разі їх невиконання можуть стати підставою для порушення нових кримінальних проваджень.

До початку судового розгляду від представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 надійшла позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 136 300 (сто тридцять шість тисяч триста) доларів США 00 центів і 158 000 (сто п`ятдесят вісім тисяч) грн 00 коп матеріальної шкоди та 200 000 (двісті тисяч) грн 00 коп моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явилися, представник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його присутності та присутності потерпілої ОСОБА_10 , не заперечують проти призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_12 та його представник адвокат ОСОБА_13 в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає за необхідне призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду з наступних підстав.

Так, дане кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України - немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду по суті.

Щодо клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення прокурору обвинувального акту , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Отож, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, яка містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам до змісту та форми передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Отже, суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, і для ухвалення рішення про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта.

Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, вбачається, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Тобто, визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора, адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Окрім цього, повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, одже підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім цього, КПК України містить положення про зміну обвинувачення у суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримки державного обвинувачення, а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення у частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, що передбачено ст.ст. 337-340 КПК України.

Відсутність в обвинувальному акті відомостей про громадянство обвинуваченої та потерпілих, може бути усунута у подальшому, та жодним чином не впливає на можливість призначення судового розгляду кримінального провадження.

Стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10.02.2026 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено без дозволу суду цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ та покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк до 09.04.2026 року включно.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у виді домашнього арешту суд бере до уваги тяжкість інкримінованого їй правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше судима, заміжня, має постійне місце проживання, має на утриманні чоловіка, який має інвалідність 1 групи, є керівником товариства та не може здійснювати його діяльність належним чином, жодного факту порушення обраного до неї запобіжного заходу, покладених судом обов`язків не встановлено. Вказані обставини в своїй сукупності дають суду можливість застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною без дозволу суду залишати житло, в період часу з 22:00 години до 06.00 години, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, під час оголошення повітряної тривоги, оскільки прокурором не доведено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України та обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Щодо цивільного позову, поданого до суду представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства і таку позовну заяву слід прийняти до розгляду в межах даного кримінального провадження.

З урахуванням вимог ст. ст. 61, 62 КПК України у зв`язку з пред`явленням у даному кримінальному провадженні цивільного позову, обвинувачену ОСОБА_6 слід визнати цивільним відповідачем, а потерпілу ОСОБА_10 - цивільним позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 61-62, 128, 176-178, 181, 194, 291, 314-316, 369-372, 395 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0002195 від 07.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, у відкритому судовому засіданні на 27 березня 2026 року о 12 год 00 хв в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області за адресою: вул. Шкільна, 1, м. Рівне, в складі колегії суддів.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002195 від 07.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло відносно обвинуваченої ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченої ОСОБА_6 із забороною без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 години до 06.00 години, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, під час оголошення повітряної тривоги, строком на 2 (два) місяці, до 23 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 23 травня 2026 року.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї вище обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції, з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Прийняти до розгляду цивільний позов представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 136 300 (сто тридцять шість тисяч триста) доларів США 00 центів і 158 000 (сто п`ятдесят вісім тисяч) грн 00 коп матеріальної шкоди та 200 000 (двісті тисяч) грн 00 коп моральної шкоди.

Визнати цивільним позивачем ОСОБА_10 та цивільним відповідачем ОСОБА_6 .

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу.

Повний текст ухвали виготовлений 27 березня 2026 року.

Головуюча суддя ОСОБА_14

Суддя ОСОБА_15

Суддя ОСОБА_16