ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20623/22

Провадження № 11-кп/820/288/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2026,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000070 від 05.05.2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2026, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.110 ч.3 КК України, та призначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, за виключенням житла.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2026 року визначено колегію суддів: головуючу суддю ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду вказаного провадження суддя ОСОБА_2 заявила самовідвід з тих підстав, що ОСОБА_5 , будучи депутатом Державної Думи Федеральних Зборів РФ восьмого скликання, який вступив у повноваження 19 вересня 2021 року, будучи представником влади російської федерації, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів російської федерації, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і збройних сил російської федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу російської федерації, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що інші співучасники діють всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), ст. 1-3, 68 Конституції України, 22 лютого 2022 року, за адресою російська федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, прийняв участь у засіданні державної думи федеральних зборів російської федерації, де підтримав ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між російською федерацією і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між російською федерацією і так званою Луганською народною республікою, у такий спосіб ОСОБА_5 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Оскільки попередня реєстрація місця проживання судді ОСОБА_2 була в м. Маріуполь Донецької області, яке окуповане та підконтрольне Російській Федерації, де наразі знаходиться її майно та перебувають громадяни, пов`язані із нею родинними зв`язками, тому для виключення сумнівів у неупередженості, суддя ОСОБА_2 просить задовольнити її заяву про самовідвід..

Дослідивши надані матеріали провадження, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_2 , з наведених підстав, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.75 ч.1 п.4 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з вимогами ст. 80 ч.ч. 1, 2 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно з положеннями ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства ). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 про самовідвід є законною та обґрунтованою, оскільки наведені у ній підстави можуть викликати сумніви у її неупередженості при здійсненні судового розгляду, а тому вказана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_2 від апеляційного розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000070 від 05.05.2022, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2026.

Кримінальне провадження передати для повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3