Справа № 461/2074/25
Провадження № 1-кп/461/196/26
УХВАЛА

18.02.2026 року Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

ОСОБА_11

законного представника обвинуваченого ОСОБА_12 (в режимі ВКЗ).,

( ОСОБА_7 )

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_9 про витребування доказів в кримінальному провадженні № 0000772 від 23.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 -ч. 2 ст. 361 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Галицькому районному суді м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_13 звернувся до суду із клопотанням, у якому просив суд витребувати з Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо перебування (відсутності перебування) вказаних в клопотанні осіб у приміщеннях зазначених органів у відповідні дати, із зазначенням часу входу та виходу, підстав перебування, а також підрозділу, посадової особи, у якої вони перебували. Подане клопотання мотивує тим, що згідно з матеріалами кримінального провадження, усі потерпілі були допитані у ІНФОРМАЦІЯ_2 , водночас, останні є жителями інших областей України. Тому, з метою перевірки фактичних обставин справи, підтвердження чи спростування перебування зазначених осіб у м. Львові, захисник просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що звертався до уповноваженої особи із адвокатським запитом щодо отримання відповідних відомостей. однак йому було відмовлено.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що заявлене захисником клопотання не відповідає вимогам КПК України, а викладена у ньому процедура отримання доказів (інформації) не передбачена кримінально-процесуальним законодавством України. Крім того, вказав, що потерпілі в ході допитів в судових засіданнях чітко зазначили порядок та місце надання ними показань під час досудового розслідування, а тому витребування зазначеної в клопотанні інформації є недоцільним.

Обвинувачені та їхні захисники клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи сторін, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У поданому клопотанні захисник заначив, що відповідно до ст.ст. 84, 93, 94, 350 КПК України, суд під час судового розгляду має право витребувати докази за клопотанням сторони, якщо вони мають значення для правильного вирішення справи та не можуть бути отримані стороною самостійно.

Детально проаналізувавши вищезазначені норми КПК України, судом встановлено, що такі не містять положень про обов`язок суду «сприяти» стороні у отриманні доказів.

Так, статтею 93 КПК України встановлено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Стаття 84 КПК України містить визначення поняття «доказів» та їх процесуальні джерела.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що поставляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що чинним КПК України не передбачено можливості та порядку витребування судом доказів за клопотанням сторони, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 слід відмовити.

Водночас, суд зауважує, що частиною першою статті 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку); тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, без їх вилучення. Відповідно до ч.2 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне роз`яснити захиснику, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду з відповідним клопотанням, у порядку визначеному главою 15 розділу ІІ КПК України (тимчасовий доступ до речей і документів)

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про витребування доказів,- відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 23 лютого 2026 року, о 15 год. 40 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1