Справа № 456/6842/25
Провадження № 1-кс/456/127/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2026 про закриття кримінального провадження № 0000350,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, згідно якої просить скасувати постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2026 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 та зобов`язати уповноважені органи відновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданої скарги заявник покликається на те, що вважає таку незаконною та передчасною, оскільки у ході досудового розслідування було допитано шість свідків, покази яких, йому здаються майже повністю ідентичними та такі потребують додаткової перевірки на предмет їх узгодженості. Проте, як зазначає скаржник, на його думку, органом досудового розслідування не здійснено необхідних слідчий дій, зокрема не проведено очної ставки, для усунення можливих суперечностей, а також вважає, що не було надано належної оцінки всіх зібраних доказів.

Крім того, скаржник зазначає, що раніше органом досудового розслідування за аналогічних обставин уже закривалися кримінальні провадження, відкриті за його зверненнями, а натомість відкривалися зустрічні кримінальні провадження відносно нього та складалися протоколи про адміністративні правопорушення.

Також скаржник подав до слідчого судді доповнення до скарги, у яких детально розписав, які саме висновки, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, є для нього незрозумілими та суперечливими. Крім того, у даних доповненнях заявник зазначив, що вважає покази, які надавали свідки брехнею у змові, детально зазначаючи які саме, а також ставить від сумнів інші докази, які лягли в основу прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним просить подану скаргу задовольнити та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просить її задовольнити, покликаючись на викладені в ній мотиви. Зазначив, що вважає дії слідчого неправомірними та таким, які спрямовані на якомога швидше закриття кримінального провадження, без з`ясування всіх обставин справи, які мали місце 15.01.2025 року.

Дізнавач ОСОБА_4 , заперечила проти скарги, покликаючись на те, що постанову від 23.01.2026 про закриття кримінального провадження прийнято після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти доводів скарги, вказавши на їх безпідставність, просила в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку осіб, що приймають участь в справі, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 03.02.2026 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду, з метою з`ясування фактичних обставин скарги, безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбаченим цим кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За змістом ч. 1 ст. 92, ч. 2 ст. 91 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і на підставі оцінки слідчим, дізнавачем у сукупності всіх доказів, що наявні в матеріалах провадження.

Слідчий суддя, в свою чергу, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем, слідчим, прокурором постанови про закриття провадження. В разі, якщо слідчим, прокурором закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи дізнавача, слідчого, прокурора на їх спростування.

У судовому засіданні, під час перевірки матеріалів кримінального провадження, встановлено, що 12.12.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000350 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Кримінальне провадження відкрито за подією, яка мала місце 15.01.2025 року близько 15:05-15:25 год. у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, щодо нібито побиття ОСОБА_5 охоронцем суду у присутності учасників судового процесу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування було проведено ряд заходів для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, у процесуальному статусі потерпілого допитано ОСОБА_5 , який зазначив, що близько 14:58 год., з коридорного приміщення в кімнату, де очікують на судові засідання, він пройшов через магнітну рамку та поставив свій рюкзак у камеру схову. Надалі, охоронець ОСОБА_6 , сказав йому, щоб він показав вміст своїх кишень, нащо останній погодився та показав все що було в кишені, тобто виклав на стіл, заборонених предметів та речей не було в нього. Після чого, охоронець ОСОБА_7 сказав ОСОБА_8 , щоб він показав вміст свого рюкзака, нащо ОСОБА_9 категорично був проти. Охоронець ОСОБА_7 , почав ОСОБА_10 штовхати з місця, де є магнітна рамка, щоб нібито виштовхати з даної кімнати. При цьому, ОСОБА_7 постійно натискав на кнопку металошукача, щоб був сигнал. Під час шарпанини ОСОБА_7 , неодноразово розмахував металошукачем та наніс удар по ОСОБА_10 руці правої кисті. В ході шарпанини, ОСОБА_9 був кинутий на топчан, який розташований біля стіни в кімнаті, де очікують на судові засідання. Коли ОСОБА_9 падав на топчан, то вдарився головою лівою стороною об стіну, піднявшись на ноги, знову був повалений охоронцем ОСОБА_7 , і отримав травму правого голіностопа ноги та тазового суглоба (до бокової сторони топчана). Потім, ОСОБА_7 відійшов від ОСОБА_11 , а останній почав дзвонити на лінію 102 та повідомив про дану подію. Надалі, ОСОБА_12 пішов із вищевказаними особами на судове засідання. Даний словесний конфлікт тривав до 15-ти хвилин. Після судового засідання ОСОБА_9 написав заяву в поліцію, а на наступний день ОСОБА_12 пішов в ЛІЛ КНП «ТМО СМОЛ», де його оглянув черговий лікар травматолог, та надав йому довідку з діагнозом: забій гематоми правого стегна, забій м`яких тканин голови.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Так, у процесуальному статусі свідка допитано ОСОБА_13 , який працює в судовій охороні в приміщенні Стрийського міськрайонного суду та за даним фактом повідомив, що того дня ОСОБА_5 одразу почав себе поводити зухвало та некоректно дозволяв собі образливі та зневажливі репліки, щодо присутніх в приміщенні Стрийського міськрайонного суду. Оскільки ОСОБА_5 мав на своїх плечах рюкзак, ОСОБА_7 попросив його показати вміст свого рюкзака, нащо останній категорично був проти. ОСОБА_14 запропонував поставити рюкзак у камеру схову, нащо ОСОБА_5 також не погодився. Надалі, ОСОБА_7 сказав ОСОБА_5 , що заборонено з даним рюкзаком заходити в судове засідання, оскільки ОСОБА_15 не показав його вміст, тому неможливо перевірити чи наявні в ньому заборонені предмети та речі. Після чого, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 , розпочав вживати нецензурну лексику в його сторону, принижувати ОСОБА_7 , а також розпочав словесний конфлікт, ОСОБА_7 уникав даного конфлікту. Крім того, ОСОБА_16 почав розмахувати своїми руками до ОСОБА_7 , де останнього схопив обома руками за верхній одяг, ОСОБА_7 йому сказав заспокоїтися, або ж він викличе поліцію, тоді ОСОБА_5 відпустив ОСОБА_7 та відійшов в сторону. ОСОБА_6 до ОСОБА_17 , не застосовував фізичної сили та жодних тілесних ушкоджень не спричиняв ОСОБА_18 . За декілька хвилин приїхали працівники поліції, оскільки ОСОБА_5 , потребував послуг поліції. Пригадує, ще ОСОБА_5 , 15.01.2025 перебував в агресивному та схвильованому стані, та перший розпочав словесний конфлікт. Хоче зазначити, що тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не спричиняв ОСОБА_18 , а також окуляри останнього ОСОБА_7 не рухав, тобто не пошкоджував, пригадує, що ОСОБА_5 зайшов в приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, з уже пошкодженим окулярами, а саме на лівій стороні було відсутнє скло.

Також, у процесуальному статусі свідків допитано ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які безпосередньо, стверджували про те, що коли охоронець ОСОБА_7 попроси ОСОБА_5 показати вміст свого рюкзака, останній категорично відмовився. ОСОБА_14 запропонував поставити рюкзак у камеру схову, роз`яснивши, що з даним рюкзаком не можна заходити у зал судових засідань, оскільки неможливо встановити його вміст. Після чого, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_24 , з яким розпочав словесний конфлікт, однак ОСОБА_7 , уникав конфлікту. ОСОБА_6 не рухав ОСОБА_5 , жодних ударів чи будь-яких тілесних ушкоджень не спричиняв, а лише належно реагував на його нав`язливу та конфліктну поведінку та намагався припинити некоректну поведінку ОСОБА_5 , не завдаючи жодних ударів та не вчиняючи інших насильницьких дій.

Крім того, у процесуальному статусі свідків допитано ОСОБА_25 , яка повідомила, що тільки чула крики внаслідок конфлікту, однак не пригадує між ким саме, та ОСОБА_26 , який повідомив, що не бачив та не чув конфлікту, оскільки знаходився у навушниках та був зайнятий підготовкою до судового засідання.

Поряд з цим, твердження скаржника про те, що органом досудового розслідування не проведено необхідних слідчих дій, зокрема так званої очної ставки, задля усунення можливих суперечностей у перевірці на предмет їх узгодженості, суд оцінює критично, оскільки 17.01.2026 року проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , кожен з яких наполягав на своїх показах.

Показання свідків, отримані в ході досудового розслідування, є послідовними, логічними та такими, що відображають фактичні обставини події, яка мала місце у відповідний день. Свідки виклали перебіг подій у хронологічному порядку, з урахуванням власного сприйняття ситуації.

Зазначені показання є подібними за своїм змістом у частині ключових обставин події (місце, час, характер дій учасників), однак не є ідентичними за формою викладення чи деталізацією. Така відмінність у формулюваннях та другорядних деталях свідчить про самостійність сприйняття кожним зі свідків обставин події, відсутність узгодження між ними показань та штучної уніфікації змісту їхніх свідчень.

Істотних суперечностей між показаннями свідків не встановлено. Вони взаємно доповнюють одне одного та кореспондуються з іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні. Обставини, які могли б свідчити про їхню заінтересованість у результатах провадження, упередженість або надання завідомо неправдивих показань, матеріалами справи не підтверджені.

Отже, показання свідків є належними, допустимими та достовірними доказами, які обґрунтовано були враховані дізнавачем під час оцінки доказів у їх сукупності та прийняття відповідного процесуального рішення.

Також встановлено, що для з`ясування істини у кримінальному провадження органом досудового розслідування також було проведено слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_5 , у ході якого останній відтворював механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.

Поряд з цим, для встановлення фактичних обставин, які мали місця 15.01.2025 року у приміщенні Стрийського міськрайонного суду, 18.12.2025 скеровано запит голові Стрийського міськрайонного суду Львівської області, щодо надання відеозапису з камер внутрішнього відеоспостереження приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 89, за 15.01.2025 в період часу з 14:00 по 16:00 год. та отримано відповідь, що надати відеозаписи з камер внутрішнього спостереження за період з 14:00 до 16:00 год. 15.01.2025 технічно не можливо, оскільки станом на 18.12.2025 закінчився строк їх зберігання.

Крім того, 17.12.2025 дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУНП у Львівській області було винесено постанову на проходження судово-медичної експертизи ОСОБА_5 ..

Так, згідно з висновком судово-медичного експерта №208/25 від 18.12.2025 у ОСОБА_27 , при вивченні медичних документів виявлено ушкодження «підшкірна гематома правого стегна». Вказані ушкодження утворилися в результаті контакту з твердими предметами, по давності утворення можуть відповідати часу 15.01.2025, та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Тілесні ушкодження не могли утворитися в результаті падіння на площину, а утворилися в результаті удару до твердого предмету. Встановлений в довідці за №181 діагноз: «Забій правого гомілкового-ступневого суглобу, та забій м`яких тканин голови» до уваги не брався так, як не підтверджений об`єктивними відомостями (синець, садно, та ін.).

Таким чином, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було вжито всіх передбачених кримінальним процесуальним законодавством заходів, спрямованих на всебічне, повне та неупереджене встановлення обставин події і досягнення об`єктивної істини.

Зокрема, проведено комплекс необхідних слідчих дій, серед яких: допитано свідків та потерпілого, проведено одночасний допит осіб для усунення суперечностей у їхніх показаннях, слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення фактичних даних, а також призначено та проведено судово-медичну експертизу для встановлення характеру, механізму та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (за наявності таких) або інших істотних для провадження обставин.

Усі отримані в ході досудового розслідування докази були належним чином зафіксовані у відповідних процесуальних документах, перевірені на предмет допустимості, належності та достовірності, а також оцінені дізнавачем у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого процесуального рішення.

Щодо твердження скаржника ОСОБА_5 , що під час досудового розслідування не було надано належної оцінки зібраним доказам, слідчий суддя зазначає, що як вставнолено дізнавачем ОСОБА_4 з аналізу висновку експерта №208/25 від 18.12.2025, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 утворилися в результаті удару до твердого предмету. Наведене, може відповідати свідченням ОСОБА_5 про те, що в ході конфлікту з працівником судової охорони ОСОБА_28 та шарпанини, він впав та вдарився ногою до бокової сторони тапчана. За таких обставин, працівник судової охорони ОСОБА_29 не передбачав, що у ході конфлікту ОСОБА_5 може вдаритись до тапчана та отримати тілесні ушкодження, тобто в даному випадку йдеться про необережну форму вини.

Крім того, згідно з даним висновком експерта інших тілесних ушкоджень, на які вказує потерпілий ОСОБА_5 , а саме на правій кисті руки та голові зліва, у нього не виявлено.

Також показання ОСОБА_5 про нанесення йому охоронцем ОСОБА_30 тілесних ушкоджень, спростовувалися показаннями усіх допитаних свідків.

Так, відповідно до положень КПК України, слідчий (дізнавач) є самостійним у своїй процесуальній діяльності, самостійно визначає черговість та порядок проведення слідчих дій.

Слідчий суддя зазначає, що межі судового розгляду скарги полягають у перевірці достатності вжитих слідчим заходів для встановлення істини.

З оскаржуваної постанови видно, що підставою для закриття провадження за ч. 1 ст. 125 КК України стала відсутність суб`єктивної сторони та причинно-наслідкового зв`язку між виявленими у ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями та діями працівника судової охорони ОСОБА_31 .

Даного висновку дізнавач дійшла за результатами повного, всебічного та неупередженого аналізу зібраних доказів. Крім того, встановлено відсутність належного та допустимого доказового підтвердження прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_13 та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 .

Водночас межі судового розгляду такої скарги чітко окреслені її предметом. Слідчий суддя не наділений повноваженнями виходити за межі доводів і вимог конкретної скарги, а також надавати оцінку процесуальним рішенням чи діям дізнавача або слідчого в інших кримінальних провадженнях, які не є предметом оскарження у даному судовому провадженні. Надання оцінки таким обставинам фактично означало б здійснення судового контролю поза межами визначеної законом компетенції.

Окрім того, сама по собі незгода заявника з процесуальним рішенням органу досудового розслідування, без наведення конкретних порушень вимог кримінального процесуального закону, неповноти чи однобічності розслідування, не може бути достатньою підставою для його скасування. Судовий контроль не підміняє собою досудове розслідування і не передбачає переоцінки доказів лише з мотивів суб`єктивного невдоволення сторони прийнятим рішенням.

Таким чином, під час вирішення питання про скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний виходити виключно з аналізу матеріалів конкретного кримінального провадження та перевірки відповідності оскаржуваного рішення вимогам закону.

На підставі викладеного, слідчий суддя, не вдаючись у детальну оцінку кожного доказу як суд при розгляді справи по суті, дійшов висновку, що в рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування було вчинено необхідні процесуальні дії для встановлення фактичних обставин провадження, а також вжито передбачені законом заходи щодо збирання та оцінки доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положень ст. 2 КПК України, та дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що рішення дізнавача стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова дізнавача сектору дізнання СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2026 про закриття кримінального провадження №0000350, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винесена законно та обґрунтовано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вказане, в судовому засіданні встановлено, що обставини викладені в скарзі ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, а доводи скаржника зводяться до суб`єктивного тлумачення обставин та незгоди з результатами розслідування, що не є підставою для скасування законного процесуального рішення, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.01.2026 про закриття кримінального провадження № 0000350 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_32