УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Київ

справа № 129/2024/24

провадження № 51-4365 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2026 року,

встановив:

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року клопотання прокурора задоволено, продовжено відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 111, ст. 436, ч. 2, 3 ст.436-2 КК України, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 26 березня 2026 року включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вказану ухвалу - без змін.

Не погодившись із зазначеними рішеннями, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані ухвали, посилаючись на те, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою подана з порушенням положень ч. 1 ст. 199 КПК України, у зв`язку з чим наявні виняткові підстави для касаційного перегляду.

Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити у зв`язку з тим, що оскаржувані ухвали не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа

№ 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

До того ж, за приписами ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала від 26.01.2026 за своєю правовою природою є ухвалою місцевого суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження у суді першої інстанції та може бути оскаржена виключно в апеляційному порядку. Однак, за жодних обставин така ухвала не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки незалежно від її перегляду в апеляційному порядку, ухвала про продовження строку тримання під вартою не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 5 ст. 422-1 КПК України ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Ухвалою суду апеляційної інстанції залишено без змін ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Таким чином, вказані ухвали судів попередніх інстанцій не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 26 січня 2026 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3