КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3602/2026 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: захисника - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконеференції

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 березня 2026 року включно.

Захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2026 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 . Постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, ОСОБА_8 є співробітником Офісу Всесвітньої продовольчої програми Організації Об`єднаних Націй (ВПП ООН) з 01.09.2022 року і обіймає посаду спеціаліста з програмної діяльності за трудовим контрактом, який діє до 21.03.2026 року. Всесвітня продовольча програма направила до Міністерства закордонних справ України вербальні ноти вих. NV-WFP-711 від 29.05.2025 та вих. NV-WPF-728 від 07.07.2025 року, в яких ВПП офіційно підтвердила, що функціональний імунітет співробітників не знімався. МЗС України зареєструвало та переслало зазначені вербальні ноти до органу досудового розслідування - Служби безпеки України, офіційно поінформувавши про чинність імунітету. Однак, незважаючи на це, слідчі та прокурори не припинили досудове розслідування, ініціювали питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, після чого обвинувальний акт був переданий до суду для розгляду. Отже, національні органи влади, знаючи про чинний функціональний імунітет, продовжують переслідування ОСОБА_8 , що є грубим порушенням міжнародного права та зобов`язань України за міжнародними договорами.

На думку захисника, ігнорування вербальної ноти ВПП, навіть після її передачі через МЗС, не звільняє Україну від обов`язку виконувати міжнародні зобов`язання. Направлення запиту прокурором до Міністерства закордонних справ України жодним чином не скасовує діючий імунітет ОСОБА_8 , який повністю ігнорується, як органами досудового розслідування, прокуратурою та судом.

Зауважує, що суду першої інстанції були надані всі необхідні докази, а саме: довідка від 21.02.2025, що ОСОБА_8 є співробітником Офісу Всесвітньої продовольчої програми Організації Об`єднаних Націй в Україні, де ВПП підтвердило його статус, привілеї та імунітети; вербальні ноти вих. NV-WFP-711 від 29.05.2025 та вих. NV-WPF-728 від 07.07.2025 року, в яких ВПП офіційно підтвердила, що функціональний імунітет співробітників не знімався; лист Міністерства закордонних справ України №202/36-091-130520 від 27.10.2025 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність продовження існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про що, зокрема, свідчать обставини встановлені судом першої інстанції та які характеризують особу обвинуваченого.

Так, судом першої інстанції враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який хоча і є раніше не судимою особою, однак на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із державною зрадою, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, в умовах воєнного стану, що свідчить про істотно високий рівень суспільної небезпеки таких дій, при цьому, з урахуванням обставин кримінального провадження (вжиття заходів конспірації з метою приховування обставин вчинення кримінального правопорушення, наявність зв`язків із представниками спецслужб РФ), обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність у ОСОБА_8 функціонального імунітету є безпідставними, зважаючи на наступне.

Відповідно до розділу 18 (a) статті V Конвенції про привілеї та імунітети ООН 1946 року, посадові особи Організації не підлягають судовій відповідальності за сказане чи написане ними та за всі дії, вчинені ними у якості посадових осіб, що, зокрема, свідчить про функціональний, а не абсолютний характер такого імунітету.

Варто звернути увагу на Розділ 20 даної Конвенції, де чітко зазначено, що привілеї та імунітети надаються посадовим особам в інтересах ООН, а не для їхньої особистої вигоди. Генеральний секретар має право та обов`язок зняти імунітет у будь-якому випадку, коли він перешкоджає правосуддю.

Разом з тим, невід`ємне право володіти привілеями та імунітетами міжнародних організацій та їх посадових осіб, закріплене в установчих актах більшості міжнародних організацій. Зокрема, відповідно до ст.105 Статуту ООН: «Організація Об`єднаних Націй користується на території кожного зі своїх членів такими привілеями та імунітетами, які потрібні для досягнення її мети.

Представники членів Організації і її посадові особи також користуються привілеями та імунітетами, які потрібні для самостійного виконання ними своїх функцій, що зв`язані з діяльністю Організації».

Таким чином, привілеї та імунітети міжнародних організацій і їх посадових осіб мають функціональний характер, тобто вони надаються для досягнення організацією своєї мети і для безперешкодного виконання її посадовими особами своїх функцій. На практиці це означає, що вони діють тоді, коли посадова особа безпосередньо виконує службові обов`язки. А тому вони значною мірою відрізняються від дипломатичних привілеїв та імунітетів. Ця відмінність полягає в тому, що обсяг вказаних привілеїв та імунітетів у міжнародних організаціях і їх посадових осіб вужчий, ніж обсяг привілеїв та імунітетів як самого дипломатичного представництва, так і її співробітників. Винятком із загального правила є категорія вищих посадових осіб: Генеральний секретар організації і його заступники, а також члени Міжнародного Суду ООН, які користуються дипломатичними привілеями та імунітетами.

Стороною захисту не надано належних і допустимих доказів того, що інкриміновані ОСОБА_9 дії безпосередньо пов`язані з виконанням ним службових обов`язків у межах мандату міжнародної організації.

Надані вербальні ноти міжнародної організації про не зняття функціонального імунітету не є безумовною та самостійною підставою для звільнення особи від кримінального переслідування, оскільки питання поширення імунітету на конкретні дії підлягає правовій оцінці суду з урахуванням характеру інкримінованого діяння та його зв`язку зі службовими повноваженнями.

Посилання сторони захисту на вербальні ноти ВПП ООН та лист Міністерства закордонних справ України підтверджують лише дипломатичний статус особи як співробітника міжнародної організації, але не встановлюють юридичний факт поширення імунітету на конкретні злочинні діяння.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2026 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4