Справа № 509/1075/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу подане по кримінальному провадженню № 0001609 від 16.11.2023 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в редакції від 28.04.2023), ч.5 ст.27 ч.5 ст.190, ч.5 ст.27 ч.3 ст.209, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в редакції від 28.04.2023), ч.5 ст.27 ч.5 ст.190, ч.3 ст.27 ч.3 ст.358 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в редакції від 28.04.2023), ч.5 ст.27 ч.5 ст.190 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в редакції від 28.04.2023), ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (в редакції від 28.04.2023), ч.3 ст.209 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого продовжений Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.03.2026 року.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання в порядку ст.315 КПК України про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

В обґрунтування заявлено клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_4 має вищу освіту, має дружину ОСОБА_11 та малолітнього сина ОСОБА_12 . Має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає тривалий час та постійне місце роботи. Має системні тяжкі захворювання, а саме гепатит, який був отриманий через скоєння відносно нього кримінального правопорушення. Вказані події є предметом судового розгляду - справа 521/4876/24. Також, внаслідок систематичного отримання ЗЧМТ, ОСОБА_4 було діагностований розлад психічного здоров`я, та йому необхідний догляд спеціалізованих лікарів. Дружина ОСОБА_4 хвора на цукровий діабет та також потребує догляду. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько дружини ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, наразі матір дружини - ОСОБА_14 , яка є пенсіонеркою похилого віку, проживає одна та потребує постійного догляду та допомоги. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 був залучений для конференційного співробітництва, повідомив про обставини кримінального правопорушення, співпрацював зі слідством та приймав участь у НСРД, що унеможливлює його притягнення до кримінальної відповідальності. З урахуванням того, що стороною обвинувачення не доведено про наявність ризиків, передбачених п.п.1-3, 5 ст. 177 КПК України та з урахуванням наявності у підозрюваного міцних соціальних зав`язків та стану його здоров`я, сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не доведено, а слідчим суддею не досліджено про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного. Отже, з урахуванням наведених доказів та обставин сторона захисту вважає, можливим застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Додатково просить суд звернути увагу на розмір застави, яку було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу. На теперішній стадії кримінального провадження, відсутні обставини, які свідчать про винятковість випадку у даному кримінальному провадженні щодо необхідності визначення обвинуваченому ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 5945 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 18 001 460 гривень, що значно перевищує розмір визначений ст. 182 КПК України. Хоча кримінальним процесуальним законодавством і передбачено можливість суду у виключних випадках призначати вищий розмір застави, ніж передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, однак таке рішення слідчого судді має надати ретельний аналіз обставин справи, щоб обґрунтувати таку «виняткову» заставу. Додатково звертає увагу, що до інших обвинувачених у кримінальному провадженні застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. До того ж до організатора ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначений в межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається із ухвал слідчих суддів про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначаючи ОСОБА_4 розмір застави у сумі 18 001 640 гривень слідчі судді враховували виключно розмір ймовірної завданої шкоди. Але в обвинувальному акті зазначено, що внаслідок протиправних дій потерпілим була завдана шкода на загальну суму близько 8 млн. гривень, яка менше в два рази ніж визначений розмір застави в ухвалі слідчого судді. Матеріали провадження не містять інших обставин та доказів, які б вказували на виключений випадок для встановлення розміру застави, який перевищує межі розміру, встановленого п.3 ч.5 ст.182 КПК України. Сторона захисту наголошує на відсутності у обвинуваченого ОСОБА_4 грошових коштів для внесення застави в розмірі визначеному в ухвалі слідчого судді, він не відповідає сукупному доходу його родини, що є неприпустимим та суперечить меті застосування такого заходу та практиці Європейського суду з прав людини. З огляду на викладене він просить суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0001609 від 16.11.2023 або змінити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 18 001 460 гривень визначивши розмір застави в межах визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечує.

Інші учасники процесу віднесли вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання захисника таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено наявність ряду ризиків, а саме обвинувачений можливо буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вказані ризики підтверджуються тим, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжкими, покарання за які може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Окрім цього, як одним із ризиків суд вважає ту обставину, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за іншими звинуваченнями.

Враховуючи обставини справи у сукупності, суд прийшов до висновку, що обвинувачений перебуваючи на волі, може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання досягненню мети кримінального провадження.

Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в п.8 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 як відповідний ризик має ураховуватися запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Тримання під вартою обвинуваченого яз запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Отже, суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відсутні та відмовляє в цій частині в задоволенні клопотання.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави суд зазначає наступне.

За змістом ч.4 ст.182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжкими, покарання за які може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наявності у обвинуваченого постійного місця мешкання, утриманців, стану його здоров`я, майнового стану, відсутність належного рівня доходів у членів сім`ї обвинуваченого, які можуть внести заставу, а також те що визначений раніше судом розмір застави є завідомо непомірним для нього, суд доходить висновку про можливість зменшення застави та визначення її відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 499200 грн. На думку суду застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст. ст.177, 182, 183, 194, 314-317, 331, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в частині зменшення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу задовольнити.

Зменшити розмір застави, визначений ОСОБА_4 .

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 суму застави у розмірі - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 499200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті) грн.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти звільнити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими і свідками у даному кримінальному провадженні, перелік яких визначено прокурором;

- докласти зусиль до пошуку роботи, про що повідомити суд;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади - Державної міграційної служби України або її територіальних органів (підрозділів) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 30.03.2026 року о 13 годині.

Суддя ОСОБА_1