ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4986/25

Номер рядка у звіті 98

11 березня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представник потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000512 від 29.10.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого інженером СТОВ «ППЗ «Коробівський», особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не являється, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він у кінці травня 2024 року близько 16 години 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що розташована за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Садовий проїзд, 2, діючи як пособник, умисно, в порушення п. 3 «Порядку видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.12.2001 № 482, надав особисті дані відносно себе та своєї неповнолітньої доньки для виготовлення йому завідомо підробленого документу медичного висновку Форма № 080/о. У подальшому невстановлена особа у невстановлений час та у невстановленому місці виготовила підроблений документ - медичний висновок Форми № 080/о від 30.05.2024 № 1678/І, виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надає право для отримання посвідчення на дитину з інвалідністю та одержання допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні офіційного документа, який видається підприємством.

Крім того, 04.06.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, що розташоване за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 70, умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, використав завідомо підроблений документ, а саме: медичний висновок Форми № 080/о від 30.05.2024 №1678/І, який виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради на ім`я його неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання вказаного висновку Управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради під час подання заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, що в подальшому стало підставою для отримання посвідчення на дитину з інвалідністю та одержання допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років. Після чого, 04.02.2025, перебуваючи у приміщенні Золотоніського районного центру комплектування та соціальної підтримки, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, в порушення розділу IV «Обов`язки підприємств, установ і організацій та громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації» ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ухваленого Верховною Радою України 21.10.1993, усвідомлюючи свої протиправні дії, використав завідомо підроблений документ, а саме: медичний висновок Форми № 080/о від 30.05.2024 №1678/І, який виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради на ім`я його неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання вказаного висновку ІНФОРМАЦІЯ_4 під час подання заяви та оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що в подальшому стало підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Крім того, ОСОБА_5 , 04.06.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, що розташоване за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 70, перебуваючи з 04.06.2024 на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, як одержувач допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння бюджетними коштами, шляхом обману, в порушення п. 5 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79, під час заповнення заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій № 186 від 04.06.2024 надав підроблену медичну документацію, а саме: медичний висновок Форми № 080/о від 30.05.2024 №1678/І, виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради, у зв`язку із чим у період часу з 04.06.2024 по 30.04.2025 незаконно заволодів бюджетними коштами на загальну суму 25 734 гривні 90 копійок.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, зазначені в обвинувальному акті, вказав, що шкоду, завдану вчиненням даних кримінальних правопорушень на даний час повністю відшкодував. Просив призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних проступків при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається підприємством; ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа; ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.ст. 50,65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обгрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, а саме: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, при застосуванні обвинуваченому необхідного покарання судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

З урахуванням вищезазначених обставин по справі, враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, враховуючи думку представника потерпілого у судових дебатах, яка зазначила, що шкода обвинуваченим відшкодована у повному обсязі, просила суворо його не карати, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 59-1 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, а також випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини.

Начальником Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради було подано цивільний позов до обвинуваченого (відповідача) ОСОБА_5 про відшкодування шкоди державі, заподіяної кримінальним проступком в сумі 25734,90 грн.

16.02.2026 до суду надійшла заява від начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради ОСОБА_4 про залишення цивільного позову без розгляду, оскільки шкода, заподіяна кримінальним проступком у сумі 25734,90 грн. відшкодована ОСОБА_5 у повному обсязі.

Зважаючи на вище викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст.368-370,373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.ч. 2,3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: завірену копію особової справи ОСОБА_5 на 15 арк. зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов, поданий начальником Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування шкоди державі, заподіяної кримінальним проступком в сумі 25734,90 грн. залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1