Справа № 289/2578/21
Номер провадження 1-в/289/16/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене клопотання, в якому засуджений ОСОБА_3 просить відстрочити виконання вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.08.2025 строком на 1 рік. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаним вироком йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Однак, на даний час він не може відбувати дане покарання, оскільки є онкохворим, переніс операцію на серці, страждає на хронічну двобічну нейросенсорну приглухуватість, тому потребує спостереження та продовження лікування у лікарів онколога, кардіолога, Лора, а також продовження лікування у хіміотерапевта.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання без його участі. Прокурор зазначив, що злочин, за який засуджено ОСОБА_3 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, тому, згідно з ч. 2 ст. 536 КПК України, клопотання останнього не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.08.2025 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24.12.2025 даний вирок залишено без змін.

Отже, вирок Радомишльського районного суду від 26.08.2025 набрав законної сили 24.12.2025.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 533 КПК України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних осіб, і підлягає виконанню на всій території України. Обов`язкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про відстрочку виконання вироку.

Статтею 536 КПК України визначено, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі:

1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким;

3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Засуджений ОСОБА_3 у своєму клопотанні посилався на наявність у нього чисельних тяжких хвороб, у зв`язку з якими просив відстрочити йому виконання вироку.

У той же час, згідно з ч. 2 ст. 536 КПК України, відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Згідно зі ст. 286 КК України діяння, передбачені частиною другою цієї статті караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Як видно з вироку Радомишльського районного суду від 26.08.2025, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Отже, злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких.

Суд бере до уваги, що закріплення державою інституту відстрочки виконання вироку є однією із складових систем виконання рішень і забезпечення гарантій, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини висловлено в рішенні від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02), де зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично.

Враховуючи, що вимогами КПК України прямо передбачена заборона надання відстрочки виконання вироку щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини, незалежно від строку покарання, клопотання засудженого ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Водночас, суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно приписів ст. 116 Кримінально-виконавчого кодексу України лікувально-профілактична і санітарно-протиепідемічна робота в місцях позбавлення волі організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року № 1769/5, особі, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятора, передбачено можливість надання необхідної медичної допомоги, зокрема, направлення хворого засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Окрім цього, спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572 затверджено «Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», яким передбачено надання засудженим до покарання у виді позбавлення волі необхідної медичної допомоги, зокрема, направлення до спеціалізованих та багатопрофільних лікарень.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 369, 372, 536, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 26.08.2025 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1