Справа № 521/2731/26
Номер провадження:1-кс/521/986/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого детектива підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання старшого детектива підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000010 від 23.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Детектив підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси з клопотанням про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000010 від 23.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-1 КК України, а саме за фактом умисного ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування єдиного внеску в сумі 1705236,61 грн. виконуючим обов`язки директора ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ім.В.Є.ТАЇРОВА», що в 1000 і більше разів перевищує установлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян та є значним розміром.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000010 від 23.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.212- 1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, виконуючий обов`язки директора ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В.Є. ТАЇРОВА» ОСОБА_5 у період часу з 04.07.2022 по 20.06.2025 умисно ухилився від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування єдиного внеску в сумі 1 705 236,61 грн., що в 1000 і більше разів перевищує установлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян та є значним розміром.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Державне підприємство «Дослідне господарство «ТАЇРОВСЬКЕ» Національного наукового центру «Інститут виноградництва і виноробства імені В.Є. ТАЇРОВА» () (далі ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В.Є. ТАЇРОВА») зареєстровано 15.10.1996 Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської обласні за юридичною адресою: Одеська область, Одеський район, селище Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27А, та взято на податковий облік у Головному управлінні ДПС в Одеській області (Одеська державна податкова інспекція).

Основним видом діяльності ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В. Є. ТАЇРОВА» є вирощування винограду (за КВЕД _01.21), підприємство є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Наказом президента Національної академії аграрних наук України ОСОБА_6 № 164-к від 01.07.2022 ОСОБА_5 призначено виконуючим обов`язки директора ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ.В.Є. ТАЇРОВА» з 04.07.2022.

Таким чином, обіймаючи посаду виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В.Є. ТАЇРОВА», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських фукцій, ОСОБА_5 є службовою особою підприємства та відповідає за правильність нарахування та своєчасну сплату податків та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, ОСОБА_5 , у період часу з 04.07.2022 по 20.06.2025, перебуваючи на своєму робочому місці, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, селище Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27А, при здійсненні фінансово-господарської діяльності підприємства, маючи корисливу мету та злочинний намір, які спрямовані на умисне ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 1 705 236,61 грн, розуміючи незаконність своїх дій, знаючи, що обов`язок його сплати є безумовним і першочерговим, маючи змогу повністю погасити існуючу заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, спрямовував кошти підприємства на погашення інших грошових зобов`язань, що призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування єдиного внеску в сумі 1 705 236,61 грн., що в 1000 і більше разів перевищує установлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян та є значним розміром.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 9/1 від 11.09.2025 встановлено документальне підтвердження здійснення ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В. Є. ТАЇРОВА» платіжних операцій з перерахування коштів з рахунків ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В. Є. ТАЇРОВА» за зобов`язаннями, відмінними від першочергових, що визначені статтею 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, із змінами і доповненнями, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів у сумі 1 705 236,61 грн, що більш ніж в 1000 разів перевищує встановлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян, що є значним розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності або особою, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана його сплачувати, якщо таке діяння призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у значних розмірах.

23.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212-1 КК України.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.212-1 КК України, Державному бюджету завдано збитки у розмірі 1 705 236,61 грн.

В ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у приватній власності ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова () знаходяться виробничі та невиробничі будівлі та споруди, розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд.45 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 237).

Окрім того, встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у приватній власності директора ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться житлове приміщення за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Шишацька, буд.29, кв.46. та земельної ділянка за адресою: Херсонська область, Білозерський р., с/рада Кізомиська, кадастровий номер: :05:001:0002 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 03).

Необхідність накладення арешту на майно зумовлюється тим, що не застосування цього заходу зумовить неправомірне формування використання та відчуження вищезазначеного майна на користь третіх юридичних осіб або на підконтрольних фізичних/юридичних осіб на території України.

Метою накладення арешту на майно відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 2 ст.170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, з метою не допущення дій зі сторони ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужити на користь третіх осіб майно, вчинити реєстраційні дії щодо передачі його іншим особам, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно вказаної юридичної особи та директора.

Таким чином, з метою ухилення від відповідальності, внаслідок вчинення реєстраційних дій щодо передачі, відчуження майна (основних засобів) іншим особам, з метою уникнення від відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження, завданої внаслідок кримінального правопорушення виникла необхідність застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить юридичної особі ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова () та директору підприємства ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У зв`язку з чим детектив просить накласти арешт на зазначене майно. Крім того, відповідно до клопотання просить з метою забезпечення арешту майна, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, розглянути дане клопотання без виклику представників власника та власника майна.

Детектив підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити. Крім того, зазначила, що ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова () є Державним підприємством та право власності на майно зазначеної юридичної особи є державною. Орган досудового розслідування вважає, що оскільки підозрюваний є керівником зазначеної установи, то може здійснити дії по відчудженню майна юридичної особи, що буде перешкоджати відшкодуванню заподіяної шкоди.

Власники майна з метою забезпечення арешту майна в судове засідання не викликався відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати можливу конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст.212-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Спеціальна конфіскація відповідно до ч.1 ст.96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4)були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Крім того, детективом у клопотанні порушується питання про арешт на нерухоме майно у вигляді виробничих та невиробничих будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд.45 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 237), слідчий суддя приходить до наступних висновків, власником яких є ДП «ДГ «ТАЇРОВСЬКЕ» ННЦ «ІВІВ ІМ. В.Є. ТАЇРОВА»

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

-можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

-наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 4 ст.173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, зі змісту клопотання зазначено, що метою накладення арешту на майно відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 2 ст.170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене майно не визначено речовим доказом у відповідності до вимог ст.98 КПК України. Щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що майно, яке належить підозрюваному буде достатньо, для відшкодування шкоди.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, власником об`єкту нерухомого майна за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд.45 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 237) є ДП «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова» ().

Матеріали кримніального провадження, надані слідчому судді, не містять відомостей щодо здійснення кримінального провадження стосовно юридичної особи, у даному випадку стосовно Державного підприємства «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова»

Також в судовому засіданні встановлено, що Державне підприємство «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова» () є підприємством з державною формою власності, що у свою чергу свідчить про особливий порядок відчудження майна, що належить державі, відповідно до чинного законодавства. Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №803 від 6 червня 2007 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави та детективом не доведено, що зазначене нерухоме майно, підлягає арешту із врахуванням вимог ч.2 ст.170 КПК України, оскільки не є речовим доказом, метою збереження якого зазначає детектив у клопотанні підставою його арешту, та не може бути в майбутньому предметом спеціальної конфіскації у даному кримінальному провадженні.

Таким чином відсутні підстави для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить Державному підприємству «ДГ «Таїровське» ННЦ «ІВІВ ім. В.Є.Таїрова» ()

На підставі викладеного та враховуючи, що детектив своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить на праві власності підозрюваному, може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання зазначеного майна для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання детектива, проте частковому з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання детектива задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно у вигляді житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . та 1/2 земельної ділянки за адресою: Херсонська область, Білозерський р-н., с/рада Кізомиська, кадастровий номер: :05:001:0002 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 03), власником якого є ОСОБА_5 .

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вказаного об`єкту нерухомості.

В задоволені інших вимог клопотання - відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити детективу та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1