Справа № 750/7630/24
Провадження № 1-кп/750/78/26
У Х В А Л А

11 березня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді (головуючої) ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Чернігові клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення додаткової судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2024 за №0000538, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 315, ч. 4 ст.152, ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді суду перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

В судовому засіданні 11.03.2026 захисником подано письмове клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що потерпіла надала показання про те, що відносно неї обвинуваченим були вчинені дії сексуального характеру з використанням геніталій, пов`язаних з вагінальним проникненням в її тіло. В той же час в експертизі потерпілої №147 від 13.02.2024 вказано, що не виявлені тілесні ушкодження, характерні для вчинення насильницького статевого акту, потерпіла статевим життям не жила, порушення анатомічної цілісності дівочої пліви не виявлено, у вмісті піхви та входу у піхву, ротової порожнини і анального отвору сперма не знайдена, під час судово-медичної експертизи не виявлено об`єктивних даних, щоб могли свідчити про введення статевого члену до піхви, анального отвору чи ротової порожнини. Згідно із висновком №148 від 14.02.2024 відносно ОСОБА_6 та пояснень експерта в судовому засіданні було встановлено, що експертом не проводились дослідження анатомічних особливостей, прихованих аномалій, наявності чужорідних тіл та розмірів статевого члена обвинуваченого в стані ерекції. В судовому засіданні обвинувачений заявив, що в його статевий член вживлені чужорідні тіла, внаслідок чого статевий член значно деформується в стані збудження і таким чином проникнення в піхву малолітньої потерпілої є фізично неможливим без збереження цілісності дівочої пліви. На думку захисту, дослідження анатомічних особливостей, прихованих аномалій, наявності чужорідних тіл та розмірів статевого члена обвинуваченого в стані ерекції має суттєве значення для встанолення відповідності розмірів статевих органів обвинуваченого і потерпілої, та на можливість або неможливість здійснювати статеві зносини без заподіяння ушкоджень потерпілої.

Також захисник зазначив, що не було проведено експертизу статевого органу в збудженому стані, оскільки статевий акт здійснюється лише коли статевий орган в збудженому стані.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення даного клопотання. Зазначила, що призначення такої експертизи є недоцільним і призводить лише до затягування справи. З часу подій минув значний проміжок часу, що також могло вплинути на стан статевого органу обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав думку своєї колеги.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 підтримала думку прокурорів.

Заслухавши думку учасників, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що до основних засад судочинства належать змагальність сторін, підтримання державного обвинувачення в суді, забезпечення доведеності вини.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

За змістом ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Імперативними положення ст. 101 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатом висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

У висновку експерта повинно бути зазначено докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка (п. 6 ст. 102 КПК України).

Ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із п. 1.2.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року у п. 10 та 11 надано роз`яснення про те, що судам слід мати на увазі, що первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Висновки експертів №147 та №148 були досліджені в ході судового розгляду. Судом встановлено, що експерти надали повні відповіді щодо поставлених перед ними питань.

Відомості за вказаними висновками були підтверджені і судовими експертами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час їх допиту у суді, які надали роз`яснення щодо наданих ними висновками. Крім того, експерт ОСОБА_9 надав роз`яснення щодо властивостей пліви як сполученої тканини.

Сторона захисту не наводить відомостей, які не були надані чи відомі експертові під час проведення первинної експертизи.

Крім того, захисник ні в клопотанні, ні у судовому засіданні не вказав на правову підставу, визначену ч.2 ст 242 КПК України, обов`язкову для призначення експертизи, зокрема, на стадії судового розгляду.

Разом з тим, не є підставою, без обґрунтованого доведення у світлі ст. 242, 332 КПК України, для призначення експертизи той факт, що під час досудового розслідування не було поставлено на вирішення експертизи те чи інше питання.

Проведення судово-медичної експертизи через два роки після подій, суд, погоджуючись із думкою прокурорів, вважає неактуальним, оскільки результати такої експертизи не будуть інформативними по відношенню до подій та обставин дворічної давності.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Оцінюючи обґрунтованість поданого клопотання, суд зазначає, що згідно приписів ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.

В той же час, слід зазначити, що відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінка доказів по справі, в тому числі, висновкам експертів, поясненням експертів, буде надаватися судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по справі в порядку, встановленому ст.89 КПК України.

Підсумовуючи викладене вище, з огляду на зміст норм ст.242, 332 КПК України, суд зазначає, що експертиза за клопотанням сторін може призначатися судом не в будь-якому випадку і тільки тому, що сторона захисту вважає необхідним її проведення, а лише за наявності передбачених законом умов.

Також суд звертає увагу й на ту обставину, що призначення нових експертиз сприятиме затягуванню розгляду кримінального провадження, яка тривалий час розглядається судом. В силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданого затягування строку судового розгляду справи та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Таким чином враховуючи, що стороною захисту не обґрунтовано належним чином необхідність призначення додаткової судово-медичної експертизи обвинуваченого з урахуванням норм ст.242, 332 КПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.

Керуючись ст.ст.26,242,332, 395 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду кримінального провадження.

Повний текст складено 13.03.2026 о 08 год 30 хв.

Суддя ОСОБА_10