Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/449/2026 Справа № 646/5063/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду міста Харкова 23.02.2026 надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 23.02.2026.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 23.02.2025 призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у вказаному кримінальному провадженні.

В ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з такого.

Угод про визнання винуватості чи про примирення в порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходило. Підстав, передбаченихст. 284 КПК України, для закриття провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. При його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Слобідському районному суду міста Харкова згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 23.02.2026.

Суд з`ясовав питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Отже, суд вчинив всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , прокурор посилався на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років та вважає, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, або ж розглянути можливість визначення розміру застави у мінімальному розмірі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про таке.

У відповідності до вимогст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченимст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями109-114-2,258-258-6,260,261,437-442-1Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених устатті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Рішенням Конституційного Суду України від 19.06.2024 №7-р (ІІ)/2024, частину шосту статті 176 КПК України визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною).

Суд установив, що 12.04.2023 слідчим ухвалено постанову про оголошення у розшук ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16.04.2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

28.12.2025 ОСОБА_4 о 11.30 год. затримали відповідно до протоколу затримання.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського роайонного суду міста Харкова від 28.12.2025 застосовано до обвинуваченої ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів. Строк дії ухвали до 25.02.2026.

Відповідно до ч. 1ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3ст. 315 КПК Українипід час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

В клопотання прокурор наголошує на тому, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у вигляді позбавлення волі, вбачається ризик того, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); обвинуваченій ОСОБА_4 відомо місце проживання свідків вчинення кримінального правопорушення у вищевказаному кримінальному провадженні, показання яких, надані під час досудового розслідування, тому існує ризик того, що обвинувачена може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях. Наявність зв`язків, в тому числі з місцевою адміністрацією, може бути використано обвинуваченою для перешкоджання кримінальному провадженню (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); крім того, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 добровільно зайняла посаду в незаконно створеному органі владі, вбачається ризик того, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, наголошуючи на невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, на відсутності будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказали на наявність близьких родичів, які можуть гарантувати дотримання ОСОБА_4 обов`язків з`являтися до суду на час розгляду даного кримінального провадження. Стверджує про відсутність ризику впливу на свідків, оскільки фактично свідки дають показання, які свідчать на користь ОСОБА_4 .

При вирішенні даного клопотання суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення має свій раціональний зміст, оскільки така обставина свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжке кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачена може ухилитись від суду.

При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченимист. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, а також ту обставину, що ОСОБА_4 оголошувалася у розшук та переховувалася від слідства.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачена може з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, вдатися до відповідних дій щодо переховування від суду.

Щодо наявності ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд зазначає таке.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Доводи захисника адвоката ОСОБА_5 щодо відсутності ризику впливу на свідків з підстав того, що фактично свідки дають показання, які свідчать на користь ОСОБА_4 , суд відхиляє, адже такі аргументи є виключно суб`єктивної позицією сторони захисту.

За таких обставин ризик впливу на свідків продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Наведені обставини формують у судді переконання щодо наявності ризику впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає таке.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 є раніше не судимою та має міцні родинні зв`язки, однак остання обвинувачується у добровільній співпраці з державою агресором, підтримці дії держави агресора. Вказане свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, чим буде перешкоджати розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від суду; 3) незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення (проти основ національної безпеки).

Доводи захисника та обвинуваченої щодо зміни запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, з огляду на безальтернативність запобіжного заходу згідно з ч. 6 ст.176 КПК України.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої судом, на даному етапі, не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зважаючи на те, що спливає строк дії застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підстав для скасування запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Суд зазначає, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченогостаттями 109-114-2,258-258-6,260,261,402-405,407,408,429,437-442-1 Кримінального кодексу України.

Керуючись ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає обвинуваченій ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки остання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 369, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0003239 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, на 04 березня 2026 року о 14 год. 40 хв.в залі судових засідань у приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, вул. Холодноярська, 5, к. 22.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомити учасників кримінального провадження.

Задовольнити клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№27)» строком на 60 (шістдесят) днів до 24.04.2026 включно без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження застосування запобіжного заходу до 24.04.2026.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження та керівнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор (№ 27)» для виконання.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст проголошено 02.03.2026 о 16:50.

Cуддя ОСОБА_1