Справа № 216/2261/23
провадження 1-кп/216/207/26
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001599 від 03.12.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2021 року за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки,

обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001599 від 03.12.2022 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором було подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що Криворізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону підтримується публічне обвинувачення у кримінальному проваджені № 0001599 від 03.12.2022, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 307, 309, 310 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знов вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 309, 310 КК України, діючи в порушення вимог положень ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню у невстановлений слідством час, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, у невстановленому місці незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, частину якого зберігав при собі, а іншу частину зберігав за місцем свого мешкання на території домоволодіння АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту.

Так, 18 січня 2023 року приблизно о 11:05 год, ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу - канабісу, знаходячись біля будинку 16А по вулиці Тепла в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, незаконно, за 340 гривень збув громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс масою 2,554 г, який містився у двох паперових згортках.

Після чого, в той же день, 18 січня 2023 року о 11:14 годин, ОСОБА_6 , в салоні автомобілю «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території садового товариства розташованого поблизу будинку № 8 по вулиці Миколаївське Шосе в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, добровільно видав співробітникам поліції два паперових згортка, в яких міститься речовини рослинного походження зеленого кольору масами 1,073 г. та 1,481 г., які згідно з висновком експерта №СЕ-19/104-23/2161-НЗПРАП від 19.01.2023 - є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,988 г та 1,328 г відповідно.

В той же день, 18 січня 2023 о 14:03 годин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 24А по вулиці Тепла в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, був затриманий працівниками поліції, які під час особистого обшуку, виявили та вилучили у останнього в правій зовнішній боковій кишені вдягненої на ньому куртки пакет із речовиною зеленого кольору масою 63,840 г, яка згідно із висновком судового експерта № СЕ-19/104-22/43З8-НЗПРАП від 10.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого на території України заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 52,413 г, в лівій зовнішній боковій кишені вдягненої на ньому куртки два паперових згортки із речовинами зеленого кольору рослинного походження, масами 1,309 г та 1,194 г, які відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-23/4340-НЗПРАП від 16.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого на території України заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 1,226 г та 1,186 г відповідно. Окрім того, під час особистого обшуку у ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти в сумі 525 грн серед яких були грошові кошти в сумі 340 грн, а саме: 1 купюра номіналом 200 грн - ДБ8680288; 1 купюра номіналом 100 грн - УБ7127821; 2 купюри номіналом по 20 грн - ЮА3597981 та ЕА3763337, які були використані при проведенні оперативної закупки наркотичного засобу громадянином ОСОБА_6 , якими він розрахувався із ОСОБА_4 за збутий йому наркотичний засіб.

Крім того, в той же день, 18 січня 2023 у період часу з 16:24 год до 17:36 год на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2023 був поведений обшук на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено:

- в приміщенні літньої кухні, на тумбі три паперових згортка із речовинами зеленого кольору рослинного походження масами 6,716 г; 1,882 г; 1,105 г, які відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-23/4344-НЗПРАП від 16.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого на території України заборонений, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 5,966 г; 1,709 г; 0,994 г відповідно.

- в приміщенні зальної кімнати житлового будинку, на тумбі із телевізором, виявлено три згортки із речовинами зеленого кольору масами 0,423 г; 0,545 г; 1,189 г, які відповідно до висновку судового експерта № СЕ-19/104-23/4345-НЗПРАП від 21.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого на території України заборонений, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,397 г; 0,512 г; 1,158 г відповідно.

Загальна маса вилучено у ОСОБА_4 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який останній незаконно зберігав з метою подальшого збуту, в перерахунку на суху речовину складає 65,561 г.

18.01.2023 о 14 годині 03 хвилині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.01.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, якщо предметом таких дій особливо небезпечні наркотичні засоби, вчиненому повторно, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України.

20.01.2023 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано (застосовано) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24:00 години 18.03.2023, та визначено заставу у розмірі 107 360 гривень.

07.03.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 19.01.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

13.03.2023 керівником Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0001599 від 03.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до трьох місяців, тобто до 18.04.2023, про що винесено відповідну постанову.

15.03.2023 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_8 відносно ОСОБА_4 продовжено строк застосування (дії) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.04.2023.

06.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчиненого повторно, особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. 309, ст. 310 КК України.

07.04.2023 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено обвинувальний акт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчиненого повторно, особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 309, 310 КК України.

В ході підготовчого судового провадження та судового розгляду застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2026 року. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 21 березня 2026 року.

Посилаючись на викладене, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують продовження щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або зменшити розмір застави до 60000 грн.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 за узгодженою із ОСОБА_4 позицією, заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та міцні соціальні зв`язки обвинуваченого.

3. Мотиви та оцінка суду

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

3.2. Набуття статусу обвинуваченого

Запобіжні заходи на стадії судового розгляду можуть застосовуватися лише до обвинуваченого.

За змістом ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу .

Як було зазначено вище, в провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001599 від 03.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який згідно зі штампом був переданий до суду 07.04.2023.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 набув статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про продовження дії запобіжного заходу.

Разом з тим, суд зауважує, що на даній стадії провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Оцінку законності отримання доказів стороною обвинувачення має надати суд першої інстанції за результатами судового провадження, оцінивши всі докази як окремо так і в їх сукупності

3.3. Наявність ризиків

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні прокурор вказує на ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, (3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

3.3.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру процесуальних дій, які належить провести.

При цьому, суд при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду санкція ч. 2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, обвинувачений в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, ступень соціальних зв`язків, суд приходить до висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

3.3.2. Наявність ризику незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Суд вважає, що оскільки обвинуваченому відомі анкетні дані, місце мешкання свідків, вказане свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показів в майбутньому, враховуючи вимоги ст.23 КПК України.

3.3.3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2021 за ч. 2 ст. 310 КК України, тобто за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, разом з цим, знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів в період іспитового строку, ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується є вагомим.

3.4. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, суд, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- відсутність відомостей про стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого на території України;

- відсутність на утриманні обвинуваченого неповнолітніх дітей чи інших утриманців.

- за станом здоров`я ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІІ групи;

- відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- майновий стан обвинуваченого, який офіційного доходу не має;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, який на думку суду є високим.

3.5. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу

На переконання суду, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією обвинуваченого, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного судового розгляду, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених судом обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин обвинуваченого, застосування домашнього арешту та застави, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом обвинуваченого до технічних засобів комунікації та інших співучасників, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на обвинуваченого обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків, окрім того, жодна особа не звернулась до слідчого судді письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, суд приходить висновку, про те що обвинуваченому слід продовжити застосований винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, судом не встановлено законодавчих обмежень щодо продовження до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторін може ускладнити проведення процесуальних дій, а тому вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме: до 25 січня 2026 року включно.

3.6. Альтернативний запобіжний захід

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з приписами п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При цьому вказана норма не є імперативної, а лише надає право суду не визначати розмір застави та вимагає обґрунтування такого рішення з огляду на фактично встановлені обставини.

За ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку суду, наразі розмір застави, визначений ухвалою від 02 травня 2024 року, здатен і надалі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність нових підстав для зміни вже застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а відтак, слід залишити запобіжний захід у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий запобіжний захід на цьому етапі судового провадження є достатньо дієвим. Розмір застави визначався судом виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тобто з урахуванням приписів ч.4 ст.182 КПК України.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин, те, що ризики вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 грн, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини на цьому етапі кримінального провадження виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 331 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 травня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 грн, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Дніпропетровській області до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких визначає прокурор.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене законом покарання до 10 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича обвинуваченого ОСОБА_4 про перебування останнього під вартою.

Строк дії ухвали з 11 березня 2026 року до 09 травня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_9