Справа № 503/2024/13-к
Провадження № 1-кп/503/1/26
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2026 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кодимського районного суду Одеської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) з власних технічних засобів за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Кодимського району Одеської області, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, є фізичною особою-підприємцем, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 та ч.3 ст.204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 року до Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України та ч.3 ст.204 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2020 року справу було розподілено для розгляду судді ОСОБА_6 .

В подальшому, розпорядженням керівника апарату суду №8/21 від 29.09.2021 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну призначення судді ОСОБА_6 на посаду судді.

За результатами такого розподілу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 року для розгляду цієї справи було визначено суддю ОСОБА_1 .

Згідно обвинувального акту, встановлено, що у період з квітня по серпень 2012 року, більш точну дату встановити не надалося можливим, з метою отримання незаконного прибутку у ОСОБА_4 , в порушення вимог законодавства України, що регулює обіг алкогольних напоїв, а саме: Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв. З метою реалізації свого злочинного умислу, у вказаний період часу (більш точну дату та час встановити не виявилося можливим) ОСОБА_4 придбав у невстановлених слідством осіб спирт, та транспортував його на власному автомобілі до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого незаконного виготовлення алкогольних напоїв під виглядом коньяку. При одноразовій покупці спирту ОСОБА_4 купував по 600 літрів підакцизного товару за ціною 23 грн. за 1 літр.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в подальшому, продовжуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення алкогольних напоїв у період з квітня по серпень 2012 року (більш точну дату встановити не надалось можливим,) ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не маючи відповідних ліцензій на право здійснення оптової, роздрібної торгівлі алкогольними напоями та їх виготовлення, всупереч вимогам Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Податкового кодексу України, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно виготовив алкогольні напої у вигляді коньяку у загальній кількості 424 літри, шляхом змішування спирту з водою та іншими домішками у вигляді барвників та ароматизаторів, які зберігав з метою подальшого збуту. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на реалізацю саморобних спиртовмісних рідин (коньяку) ОСОБА_4 12.04.2012 року на протязі дня перебуваючи на території колгоспного ринку за адресою: АДРЕСА_2 та за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив збут 33 літри спиртовмісної рідини місцевому населенню. Реалізована ОСОБА_4 рідина коричневого кольору є спиртовмісною рідиною кустарного способу виготовлення, яка не відповідає вимогам ДСТУ. Вилучена у автомобілі та за місцем проживання ОСОБА_4 рідина у загальній кількості 1609 літрів є спиртовмісною рідиною коричневого кольору, яка не відповідає вимогам ДСТУ. Дані спиртовмісні рідини виготовлені кустарним способом з недоброякісної сировини (матеріалів) та потенційно можуть представляти загрозу для життя та здоров`я людей при їх вживанні в якості спиртних напоїв.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Крім того, згідно обвинувального акту, в подальшому., реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на збут незаконно виготовлених підакцизних товарів (алкогольних напоїв), ОСОБА_4 02.06.2012 року транспортував їх на колгоспний ринок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та реалізував громадянину ОСОБА_7 пляшку коньяку в поліетиленовій ємкості об`ємом в 1 літр за ціною 25 (двадцять пять) гривень. Після вживання 07.06.2012 року спиртовмісної рідини ОСОБА_7 відразу потрапив до Котовської залізничної лікарні, де йому було поставлено діагноз - алкогольне отруєння. Решта незаконно виготовленої продукції у загагальній кількості 390 літрів зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого їх збуту. Видана ОСОБА_7 коричнева спиртовмісна рідина, не відповідає вимогам ДСТУ та є недоброякісним продуктом і при вживанні її в якості спиртного напою може представляти загрозу життя та здоров`ю людей.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.204 КК України, як незаконне виготовлення алкогольних напоїв з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, а також незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння людей.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав подане ним через підсистему "Електронний суд" письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.п.1,4 ч.1 ст.49 КК України. В обґрунтування заявленого клопотання захисник зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які належать до кримінального проступку (ч.1 ст.204 КК України) та тяжкого злочину (ч.3 ст.204 КК України), а тому строк давності, відповідно до п.п.1,4 ст.49 КК України два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі та десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. ( в редакції кримінального кодексу на момент вчинення правопорушень). Тому вважає, що відповідно ст. 49 КК України, наявні усі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави в порядку ч.3 ст.285 КПК України, не заперечував проти закриття провадження за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю за наступних підстав.

Згідно з ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.4 ст.12 КК України (у редакції КК України на момент скоєння кримінальних правопорушень, тобто станом на 02.06.2012 року та серпень 2012 року) залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливі тяжкі. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, що є злочином невеликої тяжкості (у редакції КК України на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на серпень 2012 року ( в редакції від 02.08.2012 року), а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, що є тяжким злочином(у редакції КК України на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 02.06.2012 року ( в редакції від 20.05.2012 року).

Санкція інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яка на час розгляду заявленого захисником обвинуваченого клопотання зазнала змін з моменту вчинення останнім діяння, тобто з серпня 2012 року, передбачала покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

Санкція інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, яка на час розгляду заявленого захисником обвинуваченого клопотання зазнала змін з моменту вчинення останнім діяння, тобто з 02.06.2012 року, передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з вилученням та знищенням вироблених товарів та з конфіскацією обладнання для її виготовлення.

Відповідно до п. п.1,4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину (у редакції КК України на момент скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, тобто станом на серпень 2012 року та відповідно у редакції КК України на момент скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, тобто станом на 02.06.2012 року) .

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження (статті 284-288 КПК України).

За ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений надав свою згоду на закриття кримінального провадження.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення. передбачене ч.1 ст.204 КК України «у період з квітня по серпень 2012 року (більш точну дату встановити не надалось можливим.)", а кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.204 КК України - 02.06.2012 року.

Таким чином, зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, відповідно до приписів ч. 1 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, тобто строк давності за ним становить, згідно з вищевикладеними положеннями закону України про кримінальну відповідальність, два роки.

Що стосується кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, то відповідно до приписів ч. 1 ст. 12 КК України, такий злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, тобто строк давності за ним становить, згідно з вищевикладеними положеннями закону України про кримінальну відповідальність, десять років.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок: «За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Відповідно до ст. 372 КПК України, суд не повинен встановлювати обставини вчинення обвинуваченим кримінального проступку, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України суд має розглянути вищезазначене клопотання невідкладно, не з`ясовуючи при цьому обставини, встановлені під час кримінального провадження та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 363 КПК України.

Викладене узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в ухвалах Верховного суду від 04 березня 2021 року справі 742/3594/14, від 24 лютого 2020 року справі 466/5490/17, від 12 листопада 2019 року справі 566/554/16-к та від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17.

Крім того, суд враховує правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 29.09.2022 у справі №160/74/16 (провадження №51-6007км21), відповідно до якого звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню вини у вчиненні кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

Водночас, заслуговує на увагу правова позиція, викладена у постанові ККС у складі ВС від 18.08.2021 у справі №644/7193/17 (провадження №51-2271км21), згідно якої ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України.

Так, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити засудженого саме від покарання, а не від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України відповідно до обвинувального акту минуло понад 2 роки (11 років та 9 місяців), а з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, відповідно до обвинувального акту минуло понад 10 років (3 роки та 11 місяців) обставини, передбачені ч.ч. 2-3 ст. 49 КК України не встановлені, а також згоду обвинуваченого з закриттям провадження з вищевказаних підстав, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами у кримінальному провадженні слід розпорядитись в порядку ст.100 КПК Україїни.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 283-288, 350, 368-372, 395 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.п.1, 4 ч.1 ст.49 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 204 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України ( в редакції на момент вчинення кримінального правопорушенння).

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 204 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення).

Закрити кримінальне провадження №0000156, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України та ч.3 ст.204 КК України, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі ст.100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні: алкогольні напої "коньяк" та спирт в кількості 1609 літрів, алкогольні напої коньяк в кількості 390 літрів та цигарки в кількості 11643 пачки, що передано на тимчасове відповідальне зберігання ТОВ "Котовський винзавод", відповідно до договору про відповідальне зберігання від 08.08.2012 року, - знищити; медичну карту №1960/601 на 20-ти аркушах, - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Кодимського районного суду ОСОБА_1