Справа №464/1283/25
пр.№ 1-в/464/40/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові

клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 11 березня 2025 року за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив таке задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України суд вважає за можливе розглядати клопотання у відсутності осіб, що не з`явилися.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Таким чином, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, щодо звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку (п.9 ч.1 ст.537 КПК України) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений (ч.3 ст.539 КПК України).

Згідно з п.12 Наказу Міноборони України від 17 вересня 2020 року №337 «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» стосовно військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, який протягом іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (підтверджується наданою військовослужбовцем довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, отриманою відповідно до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року №1256, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 січня 2017 року за №22/29890), після закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого проживає такий військовослужбовець, клопотання про звільнення його від призначеного покарання та його особову справу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 11 березня 2025 року у справі №464/1283/25, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання та встановлено іспитовий строк на 1 рік. Відповідно до ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до даних, вказаних у вироку суду зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 є АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до юрисдикції Сихівського районного суду м.Львова.

Отже, Сихівський районний суд м.Львова не уповноважений вирішувати питання про звільнення вказаного вище засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Визначення підсудності подання командира військової частини про звільнення від покарання, не передбачена ст.34 КПК України, оскільки подана заява розглядається в порядку статей 537-539 КПК України.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 1 квітня 2017 року «Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» зазначив, що статті викладені у главах 28 та 29 КПК («Судовий розгляд» та «Судові рішення») безпосередньо не передбачають такого процесуального рішення, як повернення клопотання на підставі порушення правил підсудності. Однак, у зазначеному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст.539 КПК, суд не здійснює розгляд по суті клопотання, а встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд з урахуванням положень ст.539 КПК вправі прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду.

Суд зауважує, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст.539 КПК України, суд не здійснює розгляд по суті клопотання, встановивши, що клопотання (подання) є непідсудним, суд вправі прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду.

Суд звертає увагу на те, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим.

За таких обставин вказане клопотання необхідно повернути до військової частини НОМЕР_1 , представнику військової частини ОСОБА_7 , роз`яснивши йому право звернутися з цим клопотанням до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 повернути особі, яка його подала для вирішення питання про його направлення за підсудністю до належного суду.

Роз`яснити, що розгляд вказаного клопотання (подання) належить до підсудності місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

СУДДЯ ОСОБА_8