Справа № 183/1648/19
№ 1-кс/183/259/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року місто Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 14 лютого 2019 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

у с т а н о в и в :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2019 року за № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно Новомосковської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 зареєстровано за ОСОБА_6 право приватної власності на двоповерхове офісне приміщення літ. А-2, загальною та корисною площею 133,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Підставою для реєстрації та виникнення права власності ОСОБА_6 зазначено рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2014 року у справі № 183/5403/14 та рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 426 від 22.10.2014.

Під час розгляду Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області справи № 183/5403/14 за позовом ОСОБА_6 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності встановлено, що рішенням ХХХІІ сесії четвертого скликання Новомосковської міської ради № 801 від 21.03.2006 року «Про передачу земельних ділянок у користування» за ОСОБА_6 закріплена земельна ділянка, площею 0,0039 га, за адресою: АДРЕСА_2 з метою несільськогосподарського використання під комерційне використання - роздрібна торгівля та комерційні послуги.

В період з 2006 по 2007 роки ОСОБА_6 на зазначеній земельній ділянці, площею 0,0039 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 проведено реконструкцію нежитлового приміщення під офіс та добудовано другий поверх без належним чином затвердженого проекту.

Згідно технічного паспорту, виготовленого 17.12.2013 року ТОВ «Приватзембуд», проведено реконструкцію першого поверху: літ. А-2 - №1 - хол загальною площею 27,3 кв.м.; №2 - кабінет загальною площею 21,8 кв.м.; №3 - котельна загальною площею 4,3 кв.м.; №4 - туалет загальною площею 2,7 кв.м.; №5 - кладова загальною площею 4,1 кв.м.; №6 - сход. клітина загальною площею 5,9 кв.м., всього по першому поверху загальна та корисна площа становить - 66,1 кв.м., основна площа становить - 21,8 кв.м., допоміжна площа становить - 44,3 кв.м.

Проведено добудову другого поверху: №7 - сход. клітина загальною площею 13,7 кв.м., №8 - кабінет загальною площею 28,2 кв.м., №9 - кабінет загальною площею 22,1 кв.м.;№10 - підсоб. прим. загальною площею 3,8 кв.м., всього по другому поверху загальної та корисної площі - 67,8 кв.м.; основної площі 50,3 кв.м., допоміжна площа становить 17,5 кв.м.

Загальна та корисна площа всього приміщення становить 133,9 кв.м.; основна площа становить - 72,1 кв.м.; допоміжна площа становить - 61,8 кв.м.

Таким чином, в період з 2006 по 2007 роки ОСОБА_6 за відсутності затвердженого проекту на виконання реконструкції (будівельних робіт) здійснено самовільне будівництво нежитлового приміщення (офісу) із виходом за межі наданої у користування земельної ділянки комунальної власності, тобто на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.03.2016 у справі № 183/5403/14 за результатами розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області вищезазначене рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2014 року у справі № 183/5403/14 скасовано. В зв`язку із чим, запис про право приватної власності на двоповерхове офісне приміщення літ. А-2, загальною та корисною площею 133,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 скасовано.

Однак, ОСОБА_6 , обізнаною про наявність вищезазначених рішень судів та незаконність будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, а також скасування незаконної державної реєстрації права приватної власності на двоповерхове офісне приміщення літ. А-2, загальною та корисною площею 133,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , 30.11.2016 подано заяву до державного реєстратора Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 про реєстрацію право власності на об?єкт нерухомого майна значною меншою площею, ніж була зареєстрована до цього, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 36,6 кв. м. (замість 133,9 кв.м.), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 за резульататами розгляду зазначеної заяви 06.12.2016 прийнято рішення № 32744127 та зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на об?єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 36,6 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для реєстрації та виникнення права власності ОСОБА_6 на нежитлове приміщення, загальною площею 36,6 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2008 року у справі № 2-2884/08.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що відповідно до Акту про проведення прилюдних торгів від 29.01.2007, затвердженого Державною виконавчою службою у м. Новомосковську та Новомосковському районі власником нежитлового приміщення, загальною площею 36,6 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , був ОСОБА_8 .

12.09.2007 між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в порушення ст. 657 ЦК України у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу вищевказаного нежитлового приміщення.

Таким чином, протягом 2006-2007 років ОСОБА_6 власником нежитлового приміщення, загальною площею 36,6 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , не була, а отже здійснювати його реконструкцію не мала права.

Також встановлено, що 14 березня 2017 року державним реєстратором Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 об`єднано об`єкти нерухомого майна та припинено право власності на об?єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. 195-ї Стрілкової дивізії, 4а, м. Самар Дніпропетровської області (реєстраційна справа № 119), відкрито відповідний розділ щодо нього та зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на «незавершене будівництво офісу літ. А-2, загальною площею 133,9 кв. м. (87% готовності), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційна справа № 119).

В якості документів, що слугували підставою для здійснення вказаних реєстраційних дій, зазначено технічний паспорт, виданий 21 лютого 2017 року ТОВ «Приватземлебуд», декларацію про початок виконання будівельних робіт, серія та номер ДП89, видану 02 лютого 2017 року департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.

Після чого, 26 квітня 2017 року ОСОБА_6 , на підставі договору дарування незавершеного будівництва № 226, посвідченого приватним нотаріусом Самарівського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 , подарувала ОСОБА_11 об`єкт незавершеного будівництва офісу літ. А-2, загальною площею 133,9 кв. м. (87% готовності), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_11 подано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, на підставі якої за останньою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано закінчений будівництвом об`єкт офіс, загальною площею 133,9 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційна справа № 119).

Однак, відповідно до інформації Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-1.15/1732 від 04.12.2019 декларацію про початок виконання будівельних робіт, серія та номер ДП89 від 02 лютого 2017 року, відповідно до Закону України, порядку № 466 та Порядку № 461 Наказом департаменту від 02.12.2019 № 28-Н скасовано; реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ДП89 та реєстрацію повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП 45 наказом департаменту від 02.12.2019 № 29-Н скасовано.

Слідчим у вказаному кримінальному провадженні 07 лютого 2025 року двоповерхову будівлю офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 119), зареєстровану на праві приватної власності відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_11 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Встановлено, що зазначене нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки, за наявними даними, було створене внаслідок самочинного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності, а також в подальшому на підставі договору дарування між особами, які перебувають в родинних відносинах, відчужено з метою створення видимості законного набуття права на двоповерхову будівлю офісу. Таким чином, вказане майно відповідає ознакам речового доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, існує реальний ризик перебудови, знищення, зміни функціонального призначення, реєстрації та подальшого відчуження зазначеного об`єкта нерухомості, що унеможливить досягнення цілей кримінального провадження, ускладнить встановлення істини у справі та може призвести до втрати або пошкодження речових доказів. Накладення арешту на нерухоме майно є також необхідним для забезпечення можливого застосування спеціальної конфіскації або інших заходів кримінально-правового характеру у разі ухвалення відповідного судового рішення, а також для захисту інтересів територіальної громади міста Самар як власника земельної ділянки.

З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення їх пошкодження, псування, знищення, державної реєстрації, перереєстрації та подальшого відчуження, арешт зазначеного нерухомого майна є обґрунтованим, співмірним та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, який відповідає вимогам ст. 170 КПК України та спрямований на досягнення завдань кримінального провадження, просить накласти арешт на двоповерхову будівлю офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 119), зареєстровану на праві приватної власності відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_11 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження нею.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Прокурором подане клопотання про розгляд клопотання за його відсутності з підтриманням його у повному обсязі.

Дослідивши підстави поданого клопотання, надані суду матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000021 від 14 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.197-1 КК України про арешт майна.

Відповідно до інформації ДРРП 29 січня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено первинну державну реєстрацію права приватної власності на двоповерхове офісне приміщення літ. А-2, загальною та корисною площею 133,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2014 року у справі № 183/5403/14 та рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 426 від 22.10.2014.

З копії рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.03.2016 у справі № 183/5403/14 вбачається, що вищезазначене рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2014 року у справі № 183/5403/14 скасовано. На підставі чого відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речове право приватної власності на двоповерхове офісне приміщення літ. А-2, загальною та корисною площею 133,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 20.05.2016 скасовано.

Під час розгляду Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області справи № 183/5403/14 за позовом ОСОБА_6 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності встановлено, що рішенням ХХХІІ сесії четвертого скликання Новомосковської міської ради № 801 від 21.03.2006 року «Про передачу земельних ділянок у користування» за ОСОБА_6 закріплена земельна ділянка, площею 0,0039 га, за адресою: АДРЕСА_2 з метою несільськогосподарського використання під комерційне використання - роздрібна торгівля та комерційні послуги.

В період з 2006 по 2007 роки на зазначеній земельній ділянці, площею 0,0039 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 проведено реконструкцію нежитлового приміщення під офіс та добудовано другий поверх без належним чином затвердженого проекту.

Відповідно до інформації ДРРП вбачається, що державним реєстратором Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 за 30.11.2016 зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на об?єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, розташоване за тією самою адресою: АДРЕСА_1 , однак значно меншою загальною площею, а саме - 36,6 кв. м. Підставою для реєстрації та виникнення права власності зазначено заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2008 року у справі № 2-2884/08.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 14 березня 2017 року державним реєстратором Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 об`єднано об`єкти нерухомого майна та припинено право власності на об?єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. 195-ї Стрілкової дивізії, 4а, м. Самар Дніпропетровської області (реєстраційна справа № 119), відкрито відповідний розділ щодо нього та зареєстровано за ОСОБА_6 право власності на «незавершене будівництво офісу літ. А-2, загальною площею 133,9 кв. м. (87% готовності), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційна справа № 119).

Підставою для здійснення вказаних реєстраційних дій, зазначено технічний паспорт, виданий 21 лютого 2017 року ТОВ «Приватземлебуд», декларацію про початок виконання будівельних робіт, серія та номер ДП89, видану 02 лютого 2017 року департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області.

Після чого, 26 квітня 2017 року ОСОБА_6 , на підставі договору дарування незавершеного будівництва № 226, посвідченого приватним нотаріусом Самарівського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 , подарувала ОСОБА_11 об`єкт незавершеного будівництва офісу літ. А-2, загальною площею 133,9 кв. м. (87% готовності), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_11 подано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, на підставі якої за останньою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано закінчений будівництвом об`єкт офіс, загальною площею 133,9 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційна справа № 119).

Відповідно до інформації Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-1.15/1732 від 04.12.2019 декларацію про початок виконання будівельних робіт, серія та номер ДП89 від 02 лютого 2017 року, відповідно до Закону України, порядку № 466 та Порядку № 461 Наказом департаменту від 02.12.2019 № 28-Н скасовано; реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ДП89 та реєстрацію повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт № ДП 45 наказом департаменту від 02.12.2019 № 29-Н скасовано.

07 лютого 2025 року самовільно побудовану двоповерхову будівлю офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 119), зареєстровану на праві приватної власності відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_11 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2019 року за № 0000021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч.2 ст.170 КПК України, тому слідчий суддя, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також недопущення ухилення від відповідальності, що може призвести внаслідок вчинення реєстраційних дій щодо передачі прав на нерухоме майно іншим особам, з метою ухилення від відповідальності, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого слідчого відділу Самарівського районного відділу поліції Головного управління про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на будівлю офісу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 119), зареєстровану на праві приватної власності відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_11 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження нею.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000021 від 14 лютого 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.197-1 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1