Справа № 296/930/26 Номер провадження № 11-сс/4805/308/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія арешт майна Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2026 рокум. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2026 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 000727 від 04 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2026 року клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 задоволено частково, накладено арешт на майно, яке було вилучене 20.01.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «IPhone 17 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 ; довідку вих. №209 від 19.06.2023 про навчання ОСОБА_8 на 1 арк.; довідку №376 від 04.07.2024 про перебування на посаді методиста ОСОБА_8 на 1 арк. В решті вимог клопотання відмовлено.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що вимога про накладення арешту на трудову книжку АА №894916 ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки будуть порушені права ОСОБА_8 на працю, а слідчим , в свою чергу, не доведено необхідність арешту саме оригіналу трудової книги та неможливість задовольнити потреб досудового розслідування по даному провадження шляхом отримання копії трудової книжки. Решта майна, яке вилучено 20.01.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , є речовими доказами по кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважав вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Представник власника майна ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту мобільний телефон «IPhone 17 Pro», зобов`язати слідчого повернути мобільний телефон ОСОБА_8 .

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню та зазначає, що, відповідно до договору №6006 від 26.09.2025 року між АТКБ «Приватбанк» та ОСОБА_8 , останнім було оформлено кредит на придбання мобільного телефону «IPhone 17 Pro» в магазині «Комфі» із щомісячним списанням з карти суми в розмірі 3505, 05 грн. в тому числі процентів 5, 25 грн. Перший платіж було здійснено 26.09.2025 року, а останній має бути здійснено 26.11.2026 року. Як вбачається із виписки платежів, ОСОБА_8 в жовтні, листопаді, грудні та січні 2026 року погашалася заборгованість зі сплати кредиту на придбання мобільного телефону. Отже, враховуючи ту обставину, що мобільний телефон «IPhone 17 Pro» був придбаний 26.09.2025 року та ще й в кредит, очевидним є те, що він не був ні знаряддям ні доказом кримінального правопорушення через відсутність на ньому чи в ньому слідів злочину. Використання мобільного телефону як особистої речі відбувалося суто в повсякденній необхідності комунікації та спілкування.

Під час апеляційного розгляду представник власника майна ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити скаргу з мотивів наведених в ній.

Прокурор просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при прийнятті оскарженого рішення дотримався вказаних вимог закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя правильно дійшов висновку про наявність підстав для арешту майна, а саме: мобільного телефону «IPhone 17 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 ; довідки вих. №209 від 19.06.2023 про навчання ОСОБА_8 на 1 арк.; довідки №376 від 04.07.2024 про перебування на посаді методиста ОСОБА_8 на 1 арк.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000727 від 04.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ст. 336 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що службові особи ряду закладів професійно-технічної освіти Житомирської області заволоділи коштами відповідних закладів шляхом зарахування осіб на навчання, а також працевлаштування на педагогічні посади, нарахування та виплати їм стипендій та заробітної плати. Водночас, такі особи фактично не проходять навчання та не виконують свої посадові обов`язки. Поряд з цим, в подальшому такі громадяни після оформлення на навчання або працевлаштування, отримують від керівництва навчальних закладів документи, необхідні для передачі в територіальні центри комплектації та соціальної підтримки з метою отримання відстрочки від мобілізації.

Зокрема, службові особи Професійного коледжу індустрії краси і технологій міста Житомира у зазначений період часу працевлаштували на посади педагогічних працівників та майстрів виробничого навчання чоловіків призовного віку (25-60 років), які згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підлягають мобілізації в особливий період, усвідомлюючи, що останні фактично не будуть виконувати свої функціональні обов`язки, однак отримуватимуть заробітну плату, та як наслідок отримають документи, що слугуватимуть підставою для оформлення відстрочки від мобілізації.

20.01.2026 в межах даного кримінального провадження проведено ряд санкціонованих обшуків за місцем знаходження Професійного коледжу індустрії краси і технологій міста Житомира, а також за місцями проживання службових осіб вказаного закладу освіти, транспортному засобі директора, та працівників, щодо яких є обгрунтовані підстави вважати, що вони є фіктивно працевлаштованими, за результатами яких вилучено ряд речей, предметів та документів, які мають значення для досудового розслідування.

20.01.2026 у період часу з 07 год 21 хв по 09 год 38 хв проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «IPhone 17 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 ; довідку вих. №209 від 19.06.2023 про навчання ОСОБА_8 на 1 арк.; довідку №376 від 04.07.2024 про перебування на посаді методиста ОСОБА_8 на 1 арк.; трудову книжку АА №894916 ОСОБА_8 .

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 мобільний телефон «IPhone 17 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 ; довідку вих. №209 від 19.06.2023 про навчання ОСОБА_8 на 1 арк.; довідку №376 від 04.07.2024 про перебування на посаді методиста ОСОБА_8 на 1 арк.; трудову книжку АА №894916 ОСОБА_8 , які в результаті санкціонованого обшуку виявлено та вилучено за місцем проживання ОСОБА_8 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000727 від 04.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ст. 336 КК України (а.п. 41-43).

Вказаною постановою у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на суть кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється, а також з огляду на встановлені обставини, вважає, що зазначене майно є речовими доказами, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна.

Незважаючи на дату і спосіб (законний) придбання телефону у власність, він є особистою річчю ОСОБА_8 та зберіг сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В судовому засіданні прокурор пояснив, що на телефоні збережене листування ОСОБА_8 та підозрюваного у справі, тому телефон єважливим речовим доказом у справі, іншим чином листуваання не збережено на данйи час.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді про необхідність арешту майна з метою досягнення дієвості кримінального провадження, з тих підстав, що таке є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

За приписами ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна (мобільного телефону «IPhone 17 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_1 з абонентським номером НОМЕР_2 ; довідки вих. №209 від 19.06.2023 про навчання ОСОБА_8 на 1 арк.; довідки №376 від 04.07.2024 про перебування на посаді методиста ОСОБА_8 на 1 арк.) із забороною відчуження, розпорядження та користування ним, колегія суддів вважає не призведе надмірного обмеження прав та інтересів власника, інших осіб.

Даних про настання особливих негативних наслідків для ОСОБА_8 від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження під час апеляційного розгляду не здобуто, фінансові зобов`язанння щодо виплати кредиту за телефон не є обтяженням для ОСОБА_8 , так як лише забепечують оплату придбаного ним майна, а його право власності на це майно не порушується в зв`язку з тимчасовим арештом майна.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що перевіряє ухвалу слідчого судді на предмет законності, обґрунтованості та вмотивованості, станом на час її ухвалення, що не позбавляє зацікавлених осіб права на звернення до суду з повторним клопотанням про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, а тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 02 лютого 2026 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 000727 від 04 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4