Справа № 347/353/26
Провадження № 1-кс/347/115/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 року слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів Івано-Франківської області клопотання старшого дізнавача СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000010 від 09.02.2026,за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 164 КК України про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацевлаштованого, раніше судимого,

В С Т А Н О В И Л А:

20.02.2026 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшло вказане клопотання, яке Автоматизованою системою документообігу суду визначено для здійснення судового провадження слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 був засуджений 24 червня 2025 року вироком Косівського районним суду Івано-Франківської області за вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 389 КК України, та за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, ОСОБА_5 визначено покарання у виді 2 років пробаційного нагляду, надалі ОСОБА_5 на шлях виправлення не став належних висновків для себе не зробив та під час не погашеної судимості вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_5 згідно рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 року (справа №347/1697/19), зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки селища Яблунів Косівського району Івано-Франківської області, аліменти в розмірі по 1 600 гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 04 вересня 2019 року і проводити до досягнення ним повноліття.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 року (справа №347/1697/19) набрало законної сили 14 січня 2020 року та 16 березня 2020 року Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №61551211.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень, визначених ч. 1 ст. З Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України - при вирішенні будь-яких питань щодо дітей необхідно виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст.51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі України (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 Сімейного кодексу України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений також в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Проте, ОСОБА_5 маючи можливість сплачувати кошти в користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітніх дітей, будучи належним чином повідомленим державним виконавцем ОСОБА_11 про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів у Косівський відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виклики не з`являється, на попередження державного виконавця про настання кримінальної відповідальності не реагує, аліменти добровільно не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість за період часу з 01 вересня 2025 року по 17 лютого 2026 року в розмірі 31 714 грн., що сукупно становить суму виплат більшу, аніж сума відповідних платежів за три місяці.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, є наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що вказаний підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні дізнавач клопотання підтримав повністю та просив суд його задовольнити.

Прокурор вважає клопотання обґрунтованим та просить суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Слідчим суддею встановлено, що СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 09.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР (а.с.5), також слідчим суддею досліджено копію повідомлення про підозру від 18.02.2026 року (а.с.6-9), копію протоколу роз`яснення права на захист (а.с.10), копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 (а.с.11-12).

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого чи свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, а санкція ч. 2 ст. 164 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк від двох до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Дізнавачем доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Враховуючи вагомість доказів про обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у інкримінованому проступку, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного (не працевлаштований, неодружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше судимий), клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

За змістом ч.1 ст.179 КПК України: з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 186, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання дізнавача задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, терміном на 60 днів.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки передбачені

ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із району, в якому проживає, тобто Косівського району Івано-Франківської області, без дозволу дізнавача, прокурора або суду;

- повідомляти дізнавача, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали: до 20.04.2026 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що, у разі невиконання покладених ухвалою слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на дізнавачів СД Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1