Справа № 944/505/26
Провадження №1-кп/944/1012/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Яворові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 21.03.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Прилбичі Яворівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 240-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 № 637/97-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», маючи на меті незаконне придбання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, 24 липня 2024 року о 16 годині 52 хвилини, перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: площа Романа Шухевича, 8, смт Краковець, Яворівського району Львівської області, користуючись послугами зазначеного підприємства, отримав поштове відправлення за експрес-накладною № 6681, у середині якого знаходились 4 мішки каміння бурштину загальною масою 8,5758 кг, вартість якого відповідно до висновку гемологічної експертизи становить 397,59 грн за 12,36 г, законність походження якого не підтверджується жодними документами, чим фактично здійснив його придбання у невстановленої досудовим розслідування особи, та у подальшому зберігав зазначений бурштин за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 № 637/97-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», маючи на меті незаконне придбання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, 10 вересня 2025 року о 15 годині 18 хвилин, перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: площа Романа Шухевича, 8, смт Краковець, Яворівського району Львівської області, користуючись послугами зазначеного підприємства, отримав поштове відправлення за експрес-накладною № 1688, у середині якого знаходились 2 мішки каміння бурштину загальною масою 16,315 кг, вартість якого відповідно до висновку гемологічної експертизи становить 45,25 грн за 11,35 г, законність походження якого не підтверджується жодними документами, чим фактично повторно здійснив його придбання у невстановленої досудовим розслідування особи, та у подальшому зберігав зазначений бурштин за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні , передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 № 637/97-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», маючи на меті незаконне придбання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, 04 жовтня 2025 року о 17 годині 16 хвилин, перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: площа Романа Шухевича, 8, смт Краковець, Яворівського району Львівської області, користуючись послугами зазначеного підприємства, отримав поштове відправлення за експрес-накладною №2166, у середині якого знаходився 1 мішок каміння бурштину загальною масою 12,301 кг, вартість якого відповідно до висновку гемологічної експертизи становить 43,02 грн за 5,17 г, законність походження якого не підтверджується жодними документами, чим фактично повторно здійснив його придбання у невстановленої досудовим розслідування особи, та у подальшому зберігав зазначений бурштин за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні , передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 № 637/97-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», маючи на меті незаконне придбання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, 09 жовтня 2025 року о 12 годині 13 хвилин, перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: площа Романа Шухевича, 8, смт Краковець, Яворівського району Львівської області, користуючись послугами зазначеного підприємства, отримав поштове відправлення за експрес-накладною №5319 у середині якого знаходились 2 мішки каміння бурштину загальною масою 21,90 кг, вартість якого відповідно до висновку гемологічної експертизи становить 629,89 грн за 0,02953 кг, законність походження якого не підтверджується жодними документами, чим фактично повторно здійснив його придбання у невстановленої досудовим розслідування особи, та у подальшому зберігав зазначений бурштин за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні , передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 № 637/97-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», маючи на меті незаконне придбання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, 15 листопада 2025 року о 12 годині 39 хвилин, перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: площа Романа Шухевича, 8, смт Краковець, Яворівського району Львівської області, користуючись послугами зазначеного підприємства, отримав поштове відправлення за експрес-накладною №8115 у середині якого знаходились 2 мішки каміння бурштину загальною масою 20,301 кг, вартість якого відповідно до висновку гемологічної експертизи становить 169 505,47 грн за 20 381, 96 г, законність походження якого не підтверджується жодними документами, чим фактично повторно здійснив його придбання у невстановленої досудовим розслідування особи, та зберігав при собі до моменту виявлення та вилучення зазначеного каміння бурштину працівниками поліції під час проведення огляду 15.11.2025 біля будинку №8 на площі Романа Шухевича,8, смт. Краковець, Яворівського району Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчиненому повторно, в значних розмірах, тобто у кримінальному правопорушенні , передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на незаконне придбання та зберігання бурштину, переслідуючи корисливий мотив, у невстановлених досудовим розслідуванні точний час та місце, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбавши у невстановлений слідством спосіб каміння, який відповідає «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 № 637/97-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» та висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 "Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння" №СЕ-19/106-25/22021-ФХГД від 04.12.2025 р., індивідуально до дорогоцінного каміння органогенного утворення, а саме каміння природного походження - бурштин в сировині загальною масою 0,12404 кг, ринковою вартістю 165,99 грн., та не маючи при цьому відповідних документів, які підтвердили законність походження даного бурштину, незаконно зберігав його за адресою свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , до моменту виявлення та вилучення зазначеного каміння бурштину працівниками поліції під час проведення обшуку 15.11.2025 за вказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні , передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

11.03.2026 між прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах управління) Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000252 від 21.03.2025, з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

За цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.ч. 1,2 ст. 240-1 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, а обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за ч. 1 ст. 240-1 КК України - 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, за ч. 2 ст. 240-1 КК України покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Керуючись ст. 75, 76 КК України, слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку, без конфіскації майна.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 240-1 КК України, визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив суду добровільність укладення угоди, спільну узгодженість усіх викладених у ній умов та відсутність процесуального примусу зі сторони обвинувачення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст. ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України); угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у незаконному придбанні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, у значних розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.ч.1,2 ст. 240-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, не суперечить інтересам суспільства.

При затвердженні угоди суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, зважаючи на позицію захисту, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яке із врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих обставин, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А саме: за ч. 1 ст. 240-1 КК України - 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн; за ч. 2 ст. 240-1 КК України слід призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку 1 (один) рік, без конфіскації майна, з покладенням обов`язків, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України

Згідно з п. 3 ч. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення покарання», якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. При прийнятті такого рішення у вироку мають бути наведені відповідні мотиви; посилатися на статтю 69 КК України непотрібно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави.

Вирішуючи питання про внесену заставу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В силу вимог ст. 368 КПК України, питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Так, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2025 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 242240,0 грн, яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області 18.11.2025. Внесена заставодавцем ОСОБА_6 застава в дохід держави не зверталась.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе повернути грошові кошти в розмірі 242240 грн заставодавцю.

Відповідно до ст. 124 КПК України, наявні в кримінальному провадженні процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є предметом кримінального правопорушення.

Відтак необхідно застосувати спеціальну конфіскацію щодо вилученого бурштину.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475. ч.15 ст.615 КПК України, суд,

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 11.03.2026 укладену між прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах управління) Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000252 від 21.03.2025.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 240-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання:

-за ч. 1 ст. 240-1 КК України призначити покарання у вигляді штрафу 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

-за ч. 2 ст. 240-1 КК України призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку 1 (один) рік, без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 даної статті, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді застави.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 18.11.2025 (справа № 461/8896/25, пр. №1-кс/461/7074/25) - скасувати.

Речові докази, а саме: бурштин загальною вагою 11,250 кг., який знаходився всередині картонної коробки №1, та визначений постановою слідчого від 15.11.2025 речовим доказом у кримінальному провадженні; бурштин загальною вагою 11,750 кг., який знаходився всередині картонної коробки №2, та визначений постановою слідчого від 15.11.2025 речовим доказом у кримінальному провадженні; бурштин загальною вагою 200г., який знаходився всередині білого мішку, який перебував у картонній коробці, та визначений постановою слідчого від 15.11.2025 речовим доказом у кримінальному провадженні; бурштин вагою 12,36 г. який вилучений під час проведення негласної слідчої дії у вигляді огляд та виїмка кореспонденції та отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження та визначений постановою слідчого від 04.09.2024 речовим доказом у кримінальному провадженні; бурштин вагою 11,35 г. який вилучений під час проведення негласної слідчої дії у вигляді огляд та виїмка кореспонденції та отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження та визначений постановою слідчого від 20.10.2025 речовим доказом у кримінальному провадженні; бурштин вагою 5,17 г. який вилучений під час проведення негласної слідчої дії у вигляді огляд та виїмка кореспонденції та отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження та визначений постановою слідчого від 08.01.2026 речовим доказом у кримінальному провадженні;бурштин вагою 0,02953 кг. який вилучений під час проведення негласної слідчої дії у вигляді огляд та виїмка кореспонденції та отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження та визначений постановою слідчого від 08.01.2026 речовим доказом у кримінальному провадженні;бурштин вагою 22,42 г. який вилучений під час проведення негласної слідчої дії у вигляді огляд та виїмка кореспонденції та отримання зразків конфіскувати в дохід держави.

Картонну коробку № 1 , картонну коробку № 2, картонну коробку до якої прикріплено товарно-транспортну накладу, на якій зазначено: ««Львів, Новояворівськ, Краковець від 11.10/16:15, приватна особа- ОСОБА_8 смт. Рокитне/ Рівненська область, Відділення N?2, НОМЕР_1 . Кому: ОСОБА_9 , смт. Краковець, відділення N?1, , номер відправлення 8489», картонну коробку до якої прикріплено товарно-транспортну накладу, на якій зазначено: «Новояворівськ - Краковець від 23.05 від приватної особи- ОСОБА_10 , відділення N?29, , кому: приватна особа - ОСОБА_9 , смт. Краковець, відділення N?1, , об?єм 30.00, номер відправлення 2774», картонну коробку до якої прикріплено товарно-транспортну накладу, на якій зазначено: «Новояворівськ -Краковець від 08.10, приватна особа: ОСОБА_11 , м. Березне, відділення N?1, НОМЕР_2 , кому: ОСОБА_9 , смт. Краковець, відділення N?l, , номер відправлення 5319», поліетиленовий пакет чорного кольору до якого прикріплена товарно-транспортна накладна, на якій зазначено: «Новояворівськ -Краковець від 17.10, приватна особа: ОСОБА_12 , смт. Рокитне, Рівненська область, відділення N?l, НОМЕР_3 , приватна особа: ОСОБА_9 знищити.

-мобільний телефон марки «РОСО Х3 NFC», IMEI: НОМЕР_4 , з номером мобільного оператора НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 - повернути власнику.

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Chevrolet Orlando» д.н.з. НОМЕР_6 , 2012 року випуску (власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яке було вилучено під час проведення обшуку вказаного автомобіля 15.11.2025 по АДРЕСА_2 - повернути власнику.

- автомобіль марки «Chevrolet Orlando», 2012 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , який було вилучено під час проведення обшуку 15.11.2025 по АДРЕСА_2 повернути власнику.

Витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 30793,64 грн слід стягнути з ОСОБА_4 .

Заставу у розмірі 242 240,0 грн ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), внесену заставодавцем ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області за ОСОБА_4 - повернути заставодавцю ОСОБА_6 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення. Умисне невиконання угод є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_13