Справа № 522/2162/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у його заяві від 02.02.2026 року, яке зареєстровано 10.02.2026 року за №9091-26.

В обґрунтування скарги заявник посилається на наступне.

02.02.2026 року він звернувся до Одеської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_5 , яка зареєстрована 10.02.2026 року за №9091-26. Але, всупереч положенням ст. 214 КПК України, зазначені у заяві відомості не були внесені до ЄРДР.

Заявник в судовому засіданні підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, надавши заперечення на скаргу, відповідно до яких просить відмовити у її задоволенні.

Розглянувши скаргу та перевіривши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Одеської обласної прокуратури із заявою від 02.02.2026 року, яка зареєстрована 10.02.2026 року за №9091-26 про вчинення прокурором ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий, дізнавач зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (лист від 12.01.2017 №9-49/0/4-17), під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

У силу ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм свідчить проте, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Отже, системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим, оскільки призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Незважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, викладені обставини таких відомостей мають бути піддані оцінці.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_3 , яка зареєстрована за №9091-26 щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення прокурором відділу прокуратури ОСОБА_5 , який 06.02.2026 при розгляді справи № 522/26980/25 висловив позицію щодо поданої ОСОБА_3 скарги, чим на думку заявника вчинив злочин, не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Між тим, ні в заяві ОСОБА_3 за № 9091-26 про кримінальне правопорушення, ані в скарзі не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення прокурором кримінального правопорушення, який виконував посадові обов`язки відповідно КПК України та ЗУ «Про прокуратуру» та висловив свою думку щодо позиції як прокурор.

Фактично доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до незгоди з діями прокурора відділу прокуратури ОСОБА_5 , у виді висловлення своєї позиції, яка не збігається з позицією заявника та саме цим діям заявник надає суб`єктивну оцінку з точки зору правомірності, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального законодавства.

Отже, доводи, наведені заявником у заяві ґрунтуються на припущеннях, оскільки, стверджуючи про кримінальне правопорушення, ОСОБА_3 не наводить об`єктивних даних, які б свідчали про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, а є особистою оцінкою дій посадової особи прокуратури і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності їх, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

У постанові Верховного суду від 30.09.2021 (справа №556/450/18, провадження №51-4229км20) зазначено, що за змістом ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Формалізований підхід заявника до оскарження дій посадових осіб органів прокуратури без розкриття об`єктивних даних, що свідчать про ознаки злочину в конкретних подіях, не забезпечує належного обґрунтування скарги.

Розглянувши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя вбачає, що у скарзі та заяві про вчинення злочину недостатньо відомостей що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення прокурором відділу прокуратури ОСОБА_5 , а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: