ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/7310/25 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/5/26 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 грудня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нововоронцовка, Херсонської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19 лютого 2026 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні КНП «Нововоронцовська ЦЛ», розташованому за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с-ще Нововоронцовка, вул. Червоного Хреста, 64, у невстановлений час, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої, обіг наркотичних засобів, включених до таблиці 2 списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, на території України заборонено, Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, з метою збуту наркотичних засобів, за рецептом лікаря отримав, таким чином придбав, та у подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб, який відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів є наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон (фенадон), загальною масою 0,0214 г., який 28.11.2025 у період часу з 12.23 по 12.25 годину, перебуваючи на перехресті вул. Катерини Чернишенко та вул. Свято-Миколаївська в с-щі Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом незаконного збуту наркотичних засобів, збув шляхом оплатної передачі за готівкові грошові кошти в сумі 100 гривень громадянину ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), у якого його вилучено під час проведення огляду місця події в приміщені за місцем тимчасової дислокації сектору поліцейської діяльності ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, розташованого за адресою: вул. Червоного Хреста, 7 в с-щі Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області, 28.11.2025 року у період часу з 12:32 по 12:38 годину.

23.12.2025 року слідчий СВ ВП № 1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_11 , звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 60 днів, тобто до 20 лютого 2026 включно з правом внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23.12.2025 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19 лютого 2026 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.02.2026 року включно.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_7 у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Великоолександрівського районого суду Херсонській області від 23.12.2025 про відмову в задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Зважаючи на викладене, апелянт вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначає про те, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про те, що запобігти існуючим ризикам можна шляхом обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В запереченнях захисник адвокат ОСОБА_8 просив залишити ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 грудня 2025 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, 22.12.2025 року ОСОБА_7 відповідно до ст. ст. 111, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтована зібраними під час досудового розслідування доказами:

-рапортом старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 (особа із зміненими анкетними даними).

-протоколами огляду від 28.11.2025 року.

-висновком експерта №СЕ-19/104-25/46518-НЗПРАП від 02.12.2025 року.

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 22.12.2025.

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 22.12.2025.

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру.

Таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, в зв`язку з викладеним слідчий і звернувся до суду з даним клопотанням.

Зазначені докази, як кожен окремо, так і в цілому доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є особою не працевлаштованою, з середньою освітою, має місце проживання, разом з тим стоїть на обліку у лікаря нарколога.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає вірними висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді, здатний запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апелянтом не доведено існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування домашнього арешту для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на процесуальну поведінку та відомості про особу підозрюваного.

Крім того, в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 з часу набуття ним статусу підозрюваного порушував будь-які обов`язки підозрюваного чи обов`язки, покладені на нього оскаржуваною ухвалою слідчого судді.

Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду. Прокурор вказав, що випадків не виконання покладених на підозрюваного обов`язків не встановлено.

Тобто, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу в повній мірі були враховані, як дані про особу підозрюваного, так і характер вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкість.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого він підозрюється, є підстави стверджувати про існування ризиків, які зазначені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Також, під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу, прокурором не доведено того, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Не встановлено цього, як в апеляційній скарзі прокурора, так і під час апеляційного розгляду провадження.

На підставі викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього, певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зазначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, які можуть запобігти існуючим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Отже, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 грудня 2025 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19 лютого 2026 року - без змін.

Ухвала набуває законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15