Справа № 334/1445/26
Номер провадження № 1-кс/334/648/26
У Х В А Л А

про повернення скарги

24 лютого 2026 року

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИЛА:

24.02.2026 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У скарзі посилався на те, що 21.01.2026 року ним було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Станом на сьогоднішній день, в правопорушення вимог ст.214 КПК України, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, витяг не надано. 16 лютого з ним зв`язувалися співробітники поліції, яким він надавав письмові пояснення та копію квитанції про оплату виготовлення прав водія. Проте, процесуального рішення про початок досудового розслідування прийнято не було.

Прохав: зобов`язати уповноважену особу ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 21.01.2026 року та розпочати досудове розслідування; розгляд скарги проводити без його участі та без участі його представника; вимоги скарги підтримує в повному обсязі; про результати розгляду скарги та прийняте рішення повідомити письмово у встановлений законом строк.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, … - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, зокрема, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Вивчивши подану скаргу, слідчим суддею з`ясовано, що остання не містить необхідної інформації, яка б дала можливість перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог закону, що є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Зокрема, з тексту скарги вбачається, що ОСОБА_2 21 січня 2026 року звернувся до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак будь-яких доказів направлення та отримання такої заяви скарга не містить, як і самої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Також, скарга не містить будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до слідчого судді зі скаргою, об`єктивні причини, внаслідок яких останній не зміг вчасно реалізувати своє право на подання скарги не зазначив, зі скаргою звернувся до слідчого судді лише 24 лютого 2026 року, тобто через місяць з дня подання заяви про вчинення кримінального правопорушення (21 січня 2026 року), що не відповідає ч.1 ст.304 КПК України (скарга на бездіяльність слідчого може бути подана особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності).

Клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою заявником не подано.

Так, згідно ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти…

Згідно ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно п.5,6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і крмінальних справ від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» частиною 1 ст.304 КПК встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Цей строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. У випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги. У випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги. Скарга не відповідає вимогам закону, якщо: 1) її подала особа, яка не має права подавати скаргу (за винятком випадків, коли скарга підписана уповноваженим представником); 2) вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил підсудності, встановлених ст.218 КПК); 3) її подано після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК, і особа не заявила клопотання про його поновлення або слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що скарга не відповідає вимогам закону, оскільки подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і ОСОБА_2 у скарзі не порушує питання про поновлення цього строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, у справі «Мельник проти України» зазначено, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що наведені обставини унеможливлюють призначення скарги до розгляду і відповідно прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому скаргу слід повернути.

Відповідно ч.3,6,7 ст.304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1