Справа №522/3645/26
Провадження №1-кс/522/1364/26
УХВАЛА

11 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження за №002045 від 05.05.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотаннястаршого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження за №002045 від 05.05.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділення ВП № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №002045 від 05.05.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_8 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/22 від 14.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 р. № 2500-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 21.11.2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 строком на 90 діб.

В подальшому відповідно до закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №451/2023 від 26.07.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №734/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 08.11.2023 №3429-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3429-IX від 08.11.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Надалі строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України №3564-IX від 06.02.2024, відповідно до якого воєнний стан подовжено ще на 90 діб.

Наступним Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України №3684-IX від 08.05.2024, строк дії воєнного стану в Україні також продовжено на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №469/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України №3891-IX від 23.07.2024, строк дії воєнного стану в Україні подовжено на чергові 90 діб.

Згідно з Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України №4024-IX від 29.10.2024, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №26/2025 від 14.01.2025, затвердженим Законом України №4220-IX від 15.01.2025, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб - до 09 травня 2025 року.

Надалі, відповідно до Указу Президента України №235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України №4356-IX від 16.04.2025, воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб - до 07 серпня 2025 року.

Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України №4524-IX від 15.07.2025, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб - до 05 листопада 2025 року.

Далі, Указом Президента України №793/2025 від 20.10.2025, затверджений Законом України №4643-IX від 21.10.2025, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року.

Указом Президента України №40/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом України №4757-IX від 14.01.2026, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб - до 04 травня 2026 року.

Тобто на даний час на території України діє воєнний стан.

25.02.2022 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України № 32/321/501/13тОСОБА_5 призваного на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 , №379 від 24.12.2024 солдата ОСОБА_5 визнано таким, що з 24.12.2024 зараховано до списків частини, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків на посадіномера обслуги 2-го зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України.

Відтак, з 13.11.2024, тобто з дня направлення з ВЧ НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Будучи військовослужбовцем військової служби, призваним за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2024 № 379 солдату ОСОБА_5 , присвоєно військове звання «солдат» та особистий номер НОМЕР_3 .

Проте, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану 25.02.2025, більш точного часу встановити не надалось можливим, самовільно залишив медичний заклад ДУ «ТМО МВС України в Одеській області», при цьому ухиляється від проходження військової служби, та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до 03.02.2026 коли прибув до військової частини НОМЕР_1 НГУ, що розташована за адресою АДРЕСА_3 .

11.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що згідно з ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому, на думку слідчого, необхідним є застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого. При цьому, зазначили, що підозрюваний не має намірів ухилятись від слідства, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чиномабо вчинити інше кримінальне правопорушення, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 НГУ, за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження та доказами у їх сукупності, зібраними у ході досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України. Так, на даний час, є всі підстави вважати, що підозрюваний за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя погоджується зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі, на даному етапі досудового розслідування матиме можливість незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до викривлення показань; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, досудове розслідування не завершено, а отже, підозрюваний ОСОБА_5 може штучно затягувати проведення досудового розслідування та/або судового розгляду, розголошувати відомості результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що за військослужбовцями закріплена зброя та боєприпаси може використати їх задля залякування свідків та/або в інших злочинних цілях.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд бере до уваги рішення ЄСПЛ «Кеннет Гаф проти Мальти», яким встановлено, що розмір грошового внеску повинен встановлюватись з врахуванням майнового стану підозрюваного, його стосунків з поручителем та інших умов які дозволяють встановити що ризик втрати внесеного майна буде достатнім для того щоб підозрюваний з`явився до суду. Некомпетентність та неналежна робота державних органів щодо встановлення справедливої суми застави може вважатися порушенням Конвенції, проте тільки якщо особа що тримається під вартою надала докази та інформацію що дозволяють перевірити його реальний майновий стан необхідний для визначення розміру грошового внеску.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2026 року, тобто у сумі 66560,00 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження за №002045 від 05.05.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.05.2026 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 11.03.2026 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2026 року, тобто у сумі 66560,00 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, призначення платежу: «Прізвище, ім`я, по-батькові підозрюваного, застава згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (номер справи, дата ухвали)».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси та Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватись від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 09.05.2026 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.03.2026 року о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1