Справа № 604/1314/21
провадження № 1-кп/598/12/2026
УХВАЛА

"02" березня 2026 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі угоду про примирення у кримінальному провадженні №604/1314/21 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розношинці Збаразького району Тернопільської області, гр. України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не депутата, раніше не судимого,

за ч.1 ст.286-1 КК України,

встановив:

В провадженні Збаразького районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Згідно обвинувального акту, 18 липня 2021 року о 20 год. 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись автомобільною дорогою сполученням Підволочиськ -Збараж» зі сторони смт.Підволочиськ в напрямку м.Збараж, порушив вимоги пунктів 1.5 ч.1, 1.10, 10.1, 12.1, 2.3 «б», «д», 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР України), згідно з якими він як водій не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, унаслідок чого, під час проїзду ділянки вказаної автодороги із заокругленням ліворуч, на відрізку 33 км вказаної автодороги, що поблизу с.Староміщина, Підволочиської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, не вибрав безпечної швидкості, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив частковий виїзд керованого ним автомобіля на праве узбіччя дороги та внаслідок виникнення бокового заносу автомобіля із розвертанням його навколо центру ваги в напрямку проти руху годинникової стрілки, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем «Шкода Фабія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку своєю смугою руху, внаслідок чого автомобіль під керуванням ОСОБА_5 з`їхав у кювет та перекинувся.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми лівої верхньої кінцівки у вигляді вивиху плеча та переломів дистального метаепіфізу (нижнього кінця) променевої і шилоподібного відростка ліктьової кісток, закритого перелому тіла правої ключиці, закритої травми грудної клітки у вигляді перелому 2-го ребра, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, що не супроводжувались загрозливими для життя явищами, що не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжувались тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я, та малолітньому потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми лівого ліктьового суглобу у вигляді повного вивиху ліктьової кістки і відривного перелому проксимального метаепіфізу (верхнього кінця) променевої кістки, що у своєму клінічному перебігу супроводжувались тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог вищенаведених пунктів ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

В під час судового розгляду кримінального провадження на адресу суду надійшла угода про примирення від 24 лютого 2026 року, укладена між обвинувачем ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , яка діє від свого імені, як потерпіла, та як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ..

Згідно змісту вищевказаної угоди про примирення від 24 лютого 2026 року, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, враховуючи особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вимоги ч.1 ст.69 КК України, санкцію частини 1 статті 286-1 Особливої частини КК України, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання у вигляді штрафу у розмірі 2500 (двох тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 42500,00 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , яка діє від свого імені, як потерпіла, та як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , обвинувачений та його захисник, угоду про примирення підтримали та просили затвердити її, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене ним та потерпілими покарання.

Прокурор щодо угоди про примирення від 24 лютого 2026 року заперечив, з тих підстав, що дана угода не відповідає інтересам суспільства, не враховано те, що має місце подвійний об`єкт правопорушення, зокрема відносини в сфері забезпечення правил дорожнього руху України, та здоров`я потерпілих, необґрунтованою є пом`якшуюча вину обставина щире каяття, наявна обтяжуюча вину обставина, що призвело до неправильного застосування ст.69 КК України при узгодженні покарання, між обвинуваченим і потерпілими, зазначеного в угоді.

Суд, дослідивши угоду про примирення, заслухавши потерпілу, обвинуваченого, захисника та думку прокурора, з приводу поданої угоди, приходить до висновку, що вказана угода про примирення від 24.02.2026 року не підлягає до затвердження судом з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 обвинувачується в порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, за що передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Як вже зазначалося вище, потерпіла ОСОБА_4 , яка діє від свого імені, як потерпіла, та як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , і обвинувачений ОСОБА_5 узгодили покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500,00 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Однак, у поданій до суду угоді про примирення від 24.02.2026 року залишено поза увагою об`єкт правопорушення відносини у сфері безпеки дорожнього руху, не обґрунтована пом`якшуюча вину обставина - щире каяття, та не врахована наявна обтяжуюча вину обставина - керування транспортним засобом в стані сп`яніння, що не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, та не дають підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.1 ст.286-1 КК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим ВР України 16.02.2021 року, з метою більш жорстокого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, Кримінальний кодекс України доповнено ст.286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст.286 КК України.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України.

Згідно положень п.2 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про примирення від 24.02.2026 року, поданій у даному кримінальному провадженні, оскільки умови угоди про примирення, укладеної між потерпілими та обвинуваченим, суперечать вимогам закону та інтересам суспільства в частині узгодженого сторонами покарання є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості та є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Даний висновок суду повністю узгоджується із висновком зазначеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 12.04.2023 року справа № 606/1059/22.

Враховуючи положення ст.474 КПК України, за таких обставин судове провадження продовжується у загальному порядку та повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.473, 474 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000090 від 19.07.2021 року, за ознаками ч.1 ст.286-1 КК України.

Судове провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, продовжити в загальному порядку.

Дана ухвала суду окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення увалене відповідно до ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_8