Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/1471/26
Номер провадження 1-кс/299/172/26
У Х В А Л А

31.03.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника поліції ОСОБА_4 , представника відділу РТЦК ОСОБА_5 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про незаконне затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області 31.03.2026 року надійшла заява ОСОБА_3 про незаконне затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України, в якій заявник просить витребувати протокол затримання ОСОБА_6 та притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які причетні до незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 .

Скаргу мотивує тим, що 30.03.2026 року близько 19 години працівники відділу поліції разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно затримали його молодшого брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та незаконно доставили до ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи з дитинства, навчався в школі для дітей з розумовими вадами.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги заяви та пояснив, що його брат ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, у зв`язку з чим такі відомості мають бути наявні у ТЦК.

Представник поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працівниками поліції було зупинено ОСОБА_6 , який не мав при собі документів, а згідно бази даних перебував у розшуку. Такий погодився добровільно з`явитися для встановлення його даних, у зв`язку з чим з поліції перейшов до ТЦК. Жодних спецзасобів до ОСОБА_6 не застосовувалося, протокол про його затримання не складався.

Представник РТЦК та СП ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у відділі ТЦК були відсутні відомості про інвалідність ОСОБА_6 . Наразі такі відомості занесені в базу, а ОСОБА_6 роз`яснено необхідність з`явитися у ЦНАП для написання заяви про наявність відомостей про відстрочку.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали заяви та з`ясувавши обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Разом із тим, як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_6 добровільно з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з виконанням заходів мобілізаційного характеру, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також постановами Кабінету Міністрів України, що регулюють діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в особливий період.

Перебування особи у приміщенні РТЦК та СП з метою уточнення військово-облікових даних, проходження медичного огляду, оформлення документів чи проведення інших мобілізаційних процедур саме по собі не є затриманням у розумінні ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 206 КПК України, якщо відсутні докази застосування до особи примусових заходів, фізичного обмеження свободи пересування або утримання під охороною без можливості залишити приміщення.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_6 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Таким чином, слідчому судді в судовому засіданні не надано доказів про затримання ОСОБА_6 . Зі слів працівника поліції та ТЦК ОСОБА_6 затримано не було, а як наслідок протокол його затримання не складався.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування положень ст. 206 КПК України та задоволення заяви відсутні.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів його брата службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі особисто чи через представника звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 24, 26, 206 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про незаконне затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

У відповідності до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1