Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/637/26
Провадження № 1-кп/332/301/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000003 від 02.01.2026, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарове Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, є військовослужбовцем на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 6 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12.08.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 186 КК Україна у вигляді позбавлення волі строком на 7 років;

- 27.09.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК Україна у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць позбавлення волі; 04.02.2025 звільнений умовно достроково на підставі ст. 81-1 КК України з державної установи «Холодногірської виправної колонії № 18» на підставі ухвали Харківського районного суду м. Харкова для проходження військової служби за контрактом ВЧ НОМЕР_1 , невідбутний термін складає 6 років 6 місяців.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого обвинувачення, Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 6 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 листопада 2025 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження, самовільно залишив місце служби (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану). Свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження органи командування, військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 19.12.2025.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він має намір повернутися до іншої військової частини для продовження проходження військової служби. До клопотання надав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 від 23.01.2026 на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби. Провадження у справі просить закрити.

Прокурор та захисник в судовому засіданні підтримали клопотання та зазначили, що заперечень проти звільнення обвинуваченого від відповідальності не мають.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно змісту ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався.

Згідно листа командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 за № 48752 від 23.01.2026, командування військової частини надає згоду на продовження проходження військової служби ОСОБА_5 на посаді стрільця номера обслуги 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з-під варти негайно.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_5 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1