Справа № 344/2957/26
Провадження № 1-кс/344/1540/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000457 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000457 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2025 року, на автомобіль марки BMW X6 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження № 0000457 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України. У межах зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2025 року накладено арешт на належний ОСОБА_4 на праві приватної власності автомобіль марки BMW X6 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

У клопотанні вказано, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб є таким, що на цей час є необґрунтованим, непропорційним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що автомобіль BMW X6 є особистим транспортним засобом ОСОБА_4 , який використовується для повсякденних побутових потреб його сім`ї. Зазначений автомобіль не є предметом кримінального правопорушення, не є знаряддям його вчинення та не набувався злочинним шляхом.

На думку представника заявника, будь-яких об`єктивних доказів того, що транспортний засіб має безпосередній доказовий зв`язок із інкримінованими діяннями, стороною обвинувачення не наведено. На момент подання цього клопотання ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, вимоги про спеціальну конфіскацію транспортного засобу не пред`явлені, у зв`язку із вищенаведеним - відсутні правові підстави для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, у зв`язку із чим представник звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді, розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Слідчий подав заяву у якій просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно зазначене у клопотанні, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, надані слідчому судді матеріали з кримінального провадження № 0000457 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,- вважаю за необхідне зазначити наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

11.12.2025 року було проведено санкціонований обшук по місцю проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільні пристрої та комп`ютерну техніку.

Крім того, було проведено обшук автомобіля марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що перебуває у власності та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого, із його салону було вилучено грошові кошти в сумі 30 000 гривень та 8800 доларів США, а також вилучено сам автомобіль.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 11.12.2025 року - грошові кошти в сумі 30 000 гривень, 8800 доларів США , та автомобіль марки «BMWX6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Згідно реєстраційної картки ТЗ транспортний засіб марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2025 року накладено арешт на автомобіль марки «BMW X6» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись на те, що на даний час в арешті майна відсутня потреба, оскільки вказане майно є особистим транспортним засобом ОСОБА_4 , який використовується для повсякденних побутових потреб його сім`ї, зазначений автомобіль не є предметом кримінального правопорушення, не є знаряддям його вчинення та не набувався злочинним шляхом, будь-яких об`єктивних доказів того, що транспортний засіб має безпосередній доказовий зв`язок із інкримінованими діяннями, стороною обвинувачення не наведено, посилаючись на відсутність у власника майна будь-якого статусу у кримінальному провадженні, заявник звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

При цьому, наявні в матеріалах кримінального провадження документи та конкретні його обставини свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження скасування арешту майна є передчасним і може зашкодити досудовому розслідуванню.

Згідно матеріалів кримінально провадження № 0000457 від 21.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,- на даний час проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, автомобіль визнаний речовим доказом, відтак, станом на час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном (в частині розпорядження ним) у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та підписано 20.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1