Справа №219/9718/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001545 від 24.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Баратівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, який на момент скоєння злочину був військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_2 , старшим стрільцем 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону, солдатом, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Солдат ОСОБА_3 у невстановлений судовим слідством час, однак не пізніше 21 липня 2019 року, перебуваючи на бойовій позиції, розташованої поблизу с. Миронівський Бахмутського району Донецької області, виконуючи поставлені перед ним бойові завдання, в окопі на землі знайшов прямокутний предмет з написом тротилова шашка 200 гр., і достовірно знаючи, що виявлений предмет є індивідуальною вибуховою речовиною, тротилом, вирішив незаконно придбати і зберігати вказану вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

В цей же час солдат ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки й бажаючи їх настання, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 року № 576, пп. 8, 9, 10, 11, 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, підняв індивідуальну вибухову речовину, тротил масою 200 гр., із землі, який переніс до свого бліндажу, розташованого на бойовій позиції, неподалік с. Миронівський Бахмутського району Донецької області, де поклав придбану індивідуальну вибухову речовину, тротил, на дерев`янку полицю над своїм ліжком, тим самим незаконно придбав та розпочав зберігати індивідуальну вибухову речовину, тротил, без передбаченого законом дозволу.

21 липня 2019 року приблизно об 15-30 год. солдат ОСОБА_3 , знаходячись у такому бліндажі на бойовій позиції неподалік с. Миронівський Бахмутського району Донецької області, загорнув знайдену ним індивідуальну вибухову речовину, тротил масою 200 гр., у аркуш паперу та сховав у належні йому камуфляжні штани, які з іншими особистими речами склав до білого пропіленового мішку, який перевіз на службовому автомобілі до місця тимчасового дислокування НОМЕР_4 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_2 , а саме: в АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне умисне носіння та зберігання індивідуальної вибухової речовини, тротил, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки придбав, носив, зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ст. 263 ч. 1 КК, не визнав, пояснивши при цьому, що він на теперішній час вже не служить у лавах ЗСУ, отримавши ушкодження здоров`я, внаслідок чого він проходив лікування та йому була визначена друга група інвалідності. Згадував, натомість, що в липні 2019 року, коли він проходив службу в Донецькій області, то поїхав у відпустку на день народження свого сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , додому в с. Бородянка Київської області. Але перед тим він свої речі віддав командуванню для перевірки перед відправкою до себе додому поштою. Зазначав, що зі своїми речами він нічого забороненого не відправляв, його пакунок перевірили та передали на відправку. Однак коли він вже перебував вдома, десь два дні, то при перевірці його посилки на пошті перед фактичною відправкою було виявлено серед його особистих речей тротил. Натомість, він вказував, що походження цього тротилу йому невідома, оскільки він його не відправляв та до своїх речей не клав. Хто міг підкласти у його речі заборонену речовину, він не знає. Таким чином він заперечував, що він в лютому 2019 року знайшов тротил та переніс із собою в бліндаж, де його зберігав до моменту відправки з його речами поштою. Просив суд його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї провини в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, його вина підтверджується повною мірою зібраними та перевіреними судом у їх сукупності доказами по справі.

Так допитаний свідок ОСОБА_6 вказував суду, що влітку 2019 року він перебував на посаді головного сержанта роти ВЧ НОМЕР_2 , де також проходив службу обвинувачений. Пам`ятає, що в липні 2019 року ОСОБА_3 перебував на пункті «Грозові ворота» на деякій відстані від КСП батальйону в с. Миронівський Бахмутського району Донецької області, де обвинувачений також іноді перебував. Одного дня в липні 2019 року він разом із ОСОБА_3 поїхав до пункту «Грозові ворота», де ОСОБА_3 забрав свої речі, мішок та рюкзак, з якими обвинувачений повернувся до місця тимчасової дислокації в с. Миронівський. В подальшому ОСОБА_3 попросив іншого солдата, ОСОБА_7 , відправити речі обвинуваченого поштою, оскільки сам ОСОБА_3 поїхав у відпустку додому, залишивши свої речі в мішку для відправки поштою. Свідок у подальшому разом із ОСОБА_7 відвіз на пошту дану посилку ОСОБА_3 , де було в середині мішка на пошті виявлено серед речей обвинуваченого тротилову шашку. При цьому про тротилову шашку свідку не було нічого відомо, про неї ОСОБА_3 не казав нічого. Додавав, що того часу він із командиром ОСОБА_8 перевіряли регулярно особисті речі військових на предмет наявності заборонених речей. Однак такий огляд проводився поверхнево та вони не нишпорили в особистих речах військових підрозділу.

Свідок ОСОБА_8 вказував суду, що був у 2019 році командиром 7-ї механізованої роти ВЧ НОМЕР_2 , де проходив службу обвинувачений ОСОБА_3 , який проживав у липні 2019 року на пункті «Грозові ворота», а свідок разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували на КСП батальйону в с. Миронівський Бахмутського району Донецької області. Згадував, що в липні 2019 року обвинувачений пішов у відпустку та просив відправити його особисті речі поштою, які залишив для відправки іншому військовому, ОСОБА_7 . Він перед тим як обвинувачений поїхав у відпустку перевірив його речі для відправки, однак нічого не помітив забороненого, після чого повернув мішок з особистими речами назад ОСОБА_3 , який вже повинен був їх знову запакувати для подальшої відправки поштою. В подальшому він дізнався, що у належних обвинуваченому речах на пошті виявили тротилову шашку, яку було вилучено. При цьому дана тротилова шашка не рахувалась за підрозділом та не входила в озброєння їх механізованої роти та особового складу. Додавав, що він у той час перевіряв регулярно особисті речі військових на предмет виявлення заборонених предметів. Однак такий огляд проводився поверхнево та військові могли при нагоді заховати в особистих речах щось. Згадував, що у його підрозділі не було на озброєнні тротилових шашок, а в ОСОБА_3 був на озброєні лише автомат АК-74 та 4 магазини до нього. В той же час свідок не виключав того, що на бойових позиціях ОСОБА_3 міг знайти тротилову шашку протягом 2019 року, оскільки інший підрозділ в той час там проводив мінування прилеглої території.

Також провина у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними в ході слідства письмовими доказами та експертними висновками, які є на переконання суду належними та допустимими.

Так відповідно до огляду місця події від 24 липня 2019 року вбачається, що за участі понятих у приміщенні «Нової Пошти» в с. Миронівський за участі ОСОБА_6 було виявлено та вилучено слідчим у поліетиленовому мішку з адресатом, ОСОБА_9 , м. Бородянка, Київська область, із зазначенням мобільного телефону отримувача, ОСОБА_9 (дружини ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 35 від 22 квітня 2015 року), серед особистих речей військового ОСОБА_3 - тротилову шашку 200 гр.

Також відповідно до закріпленої за ОСОБА_3 зброї, що вбачається з відомостей 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, видно, що за обвинуваченим був закріплений лише автомат АК-74 з магазином до нього.

Перебування у відпустці ОСОБА_3 з 22 липня 2019 року по 5 серпня 2019 року підтверджується наказом № 174 від 22.07.2019 року командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині).

Згідно із висновком експерта № 3/11-43 від 13 серпня 2019 року вбачається, що вилучена серед особистих речей військового ОСОБА_3 речовина масою 0,76 гр. є індивідуальною вибуховою речовиною - тротилом.

За актом службового розслідування, затвердженим наказом від 14.08.2019 року, вбачається, що старший солдат ОСОБА_3 не повідомив командира підрозділу про знайдену ним вибухову речовину, порушивши порядок несення ним служби, внаслідок чого на обвинуваченого було накладене стягнення у виді догани, який тоді перебував на посаді старшого стрільця 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , що підтверджується наказом від 24.12.2018 року № 333.

Згідно із викладеним вмотивуванням, суд критично ставиться до доводів сторони захисту щодо неналежності та недопустимості зібраних доказів по справі за обвинуваченням ОСОБА_3 , оскільки такі посилання є безпідставними та не доведеними, тому суд відхиляє посилання захисника на необхідність виправдання обвинуваченого.

Так суд вказує, що незважаючи на те, що командування ВЧ НОМЕР_2 у 2019 році проводила регулярно перевірки особового складу, однак така перевірка проводилась поверхнево, що підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судовому засіданні, внаслідок чого військовослужбовці такої частини, зокрема ОСОБА_3 , могли сховати у особових речах заборонені предмети, внаслідок чого суд відкидає посилання адвоката на те, що обвинувачений не міг зберігати поруч зі своїм ліжком у бліндажі.

Також суд вказує, що акт службового розслідування, затверджений наказом від 14.08.2019 року командуванням військової частини, є письмовим доказом, який суд бере до уваги, оскільки він узгоджується із іншими зібраними доказами сторони обвинувачення, тому відкидає посилання захисника на те, що він заснований на свідченням осіб, які не були допитані в суді.

Крім того суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_3 не міг покласти тротил у свою посилку, оскільки її перед відправкою перевіряло командування ВЧ НОМЕР_2 , враховуючи, що як зазначив свідок ОСОБА_8 , командир 7-ї механізованої роти ВЧ НОМЕР_2 посилку обвинуваченого він дійсно перевіряв, однак після перевірки таку посилку знову віддав обвинуваченому для запакування та передання її на відправку, що свідчить про те, що у ОСОБА_3 була можливість покласти у цей час вибухову речовину до своїх речей та запакувати їх вже після перевірки його посилки командуванням.

На переконання суду не заслуговують уваги також доводи адвоката про те, що посилка ОСОБА_3 пролежала два дні перед тим, як потрапила на пошту, тому до неї міг будь-хто підкласти тротил. Однак суд враховує у цьому сенсі, що це не було доведено під час проведення судового розгляду справи стороною захисту, а посилка, натомість, була сформована на відправку саме додому обвинуваченому та на ім`я його дружини, а також була серед особистих речей саме ОСОБА_3 .

На підставі викладеного обґрунтування, зважаючи на наведені докази та встановлені обставини події злочину, суд вважає що версія сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_3 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення була спростована, а проаналізовані судом у сукупності докази по справі поза розумнім сумнівом доводять винуватість ОСОБА_3 в скоєнні ним такого злочину, оскільки старший солдат ОСОБА_3 не повідомив командира підрозділу про знайдену ним вибухову речовину, порушивши порядок несення ним служби, внаслідок чого її незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

При цьому суд вважає, за необхідне уточнити у встановленому судом обвинуваченні ОСОБА_3 , що під час судового слідства не було встановлено точний час, коли ОСОБА_3 на бойовій позиції поблизу с. Миронівський Бахмутського району Донецької області в окопі на землі знайшов прямокутний предмет з написом тротилова шашка 200 гр., тобто час незаконного придбання ним вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Отже, суд дійшов переконання, що провина ОСОБА_3 у придбанні, носінні, зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу була доведена зібраними по справі доказами у їх сукупності поза розумним сумнівом, оскільки ОСОБА_3 умисно порушив передбачений законом порядок обігу вибухової речовини, тротилу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК відноситься до тяжкого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так обвинувачений не судимий, за місцем несення служби, будучи військовослужбовцем, характеризувався посередньо.

Таким чином при призначенні ОСОБА_3 покарання за ст. 263 ч. 1 КК України в суду наявні підстави для застосування до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті кримінального закону.

Також відповідно до досудової доповіді від 3 березня 2021 року, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що відповідний орган пробації вважав, що зібрані матеріали свідчать про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства із доцільністю покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зокрема, щодо не виїзду за межі України без погодження з органом пробації.

Крім того суд зауважує, що ОСОБА_3 одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також на підставі наказу від 28 квітня 2025 року № 118 обвинувачений був звільнений у відставку з військової служби відповідно до висновку військово-лікарської комісії через непридатність до служби, який при цьому має низку нагород за час несення ним військової служби на захист України.

Суд враховує в цьому сенсі, що ОСОБА_3 має посвідчення учасника бойових дій та є особою з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни.

Отже, суд при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, виходячи з положень ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, а також встановлені обставини справи, відсутність обставин, які обтяжують покарання, данні особи обвинуваченого, у свою чергу дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування ним призначеного йому покарання в умовах ізоляції від суспільства, зважаючи на можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього низки обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тим самим погоджуючись у цій частині з позицією прокурора.

Також суд вважає за необхідне за ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти обов`язки на ОСОБА_3 у виді заборони виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки щодо періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання та не виїзду за межі України без погодження з органом пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 628,04 грн.

Речові докази: індивідуальну вибухову речовину, тротил, масою після проведення експертизи 0,69 гр., передану до камери схову речових доказів Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1