Справа № 642/4732/23
Провадження № 1-в/642/11/26
УХВАЛА

іменем України

26 лютого 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3

представника заявника- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про звільнення від покарання, призначеного судом у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,

встановив:

15 січня 2026 р. до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання вироку.

В судовому засіданні представник пробації підтримала подання.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

12.10.2023 до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, надійшов на виконання вирок Ленінського раного суду м. Харкова від 23.08.223 роко відносно ОСОБА_6 .

12.10.2023 року та 23.10.2023 року гр. ОСОБА_6 за допомогою національного оператора поштового зв?язку «Укрпошта» були направлені виклики до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, однак гр. ОСОБА_6 за викликами не з?явився. Тому, 02.11.2023 були розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення місця знаходження засудженого.

15.12.2023 року до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_6

27.12.2023 згідно повідомлення з ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області громадянина ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

15.07.2024 року гр. ОСОБА_6 став на облік Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де був ознайомлений з умовами відбування покарання, та було встановлено, що останній проходить військову службу.

У зв?язку з повідомленням В/Ч НОМЕР_1 від 18.11.2024 про відсутність гр. ОСОБА_6 у списках особового складу, були проведені першочергові розшукові заходи, та 31.01.2025 до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області було направлено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_6 . Згідно повідомлення ВП №2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07.05.2025 року громадянина ОСОБА_6 було розшукано, та встановлено, що він є військовослужбовцем ВЧА0501, що підтверджено повідомленням із військової частини. Станом на 15.01.2026 року гр. ОСОБА_6 згідно повідомлення з В/Ч НОМЕР_2 продовжує проходить військову службу У зв?язку із вищезазначеним, гр. ОСОБА_6 не ухиляється від відбування призначеного йому покарання, та через військове вторгнення російської федерації бере участь у захисті нашої держави. Згідно вимоги УІАП ГУНП в Харківській області від 15.01.2026 року гр. ОСОБА_6 в період перебування на обліку до кримінальної відповідальності не притягувався..

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 КК України, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24.12.2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Крім того, в Постанові Верховного Суду України № 5-324кс15 від 24.12.2015 року зазначено, що стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі ст.389 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України,суд тим самим фактично визнає його винним у вчиненні нового злочину. Таке право застосування суперечить ч.1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах, наданих суду, відсутні дані про ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 25.09.2023, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України та ст.80 КК України, суд, -

постановив:

Подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про звільнення від покарання, призначеного судом у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не подана.

Повний текст ухвали складена та проголошена о 09-10 год. 03.03.2026.

Суддя ОСОБА_1