Справа № 372/1657/26
Провадження 1-кп-251/26
ухвала

Іменем України

26 березня 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 25.02.2026 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів, Київської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту - 24.02.2026 близько 17 години 10 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в світлий час доби, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «Honda» модель «Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 2.3. б) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та 2.3. д) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), рухався прямо на відстані близько двісті метрів до вулиці Василя Лісового, автодорогою «О-101603», сполученням «с.Нещерів-с.Тарасівка», в напрямку до села Тарасівка, в межах Обухівського району, Київської області.

Під час руху водій ОСОБА_7 , не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги п. п. 12.1, 12.9 (б) ПДР України, згідно з якими передбачено, що:

- п. 12.1 ПДР України «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»;

- п. 12.9 (б) ПДР України «перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу».

У наслідок чого не обрав безпечну швидкість руху, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на праве узбіччя, відносно свого напрямку руху, де допустив зіткнення із перешкодами у вигляді пам`ятного знаку (хрест) та дерева, під час чого пасажиру ОСОБА_4 спричинено середнього середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді переломів передньої стінки лівої верхньощелепної (гайморової) пазухи, уламкового перелому проксимальної фаланги ІІІ-го пальця без зміщення уламків, основи середньої фаланги ІІ-го пальця зі зміщенням уламків, голівки проксимальної фаланги І-го пальця зі зміщенням уламків лівої кисті, забійної рани в ділянці лівої надбрівної дуги, перелому лівої носової кістки.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимогу п. п. 12.1 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесного ушкодження.

26.03.2026 року обвинуваченим ОСОБА_8 суду подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у в`язку із примиренням винного з потерпілим.

26.03.2026 року потерпілим ОСОБА_4 подано аналогічне клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у в`язку із примиренням винного з потерпілим.

Прокурор підтримав заявлені обвинуваченим та потерпілим клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 вказані клопотання підтримали, просили їх задовольнити, зазначивши, що примирення носило добровільний характер, претензії будь-якого характеру у потерпілої відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи зобов`язаний переконатися, що наявні всі підстави звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Таким чином, для застосування ст. 46 КК необхідно встановити, що особа відносно якої надійшов обвинувальний акт вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, або якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на момент дорожньо-транспортної пригоди, стаття 286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину у відповідності до ст. 12 КК України.

В клопотанні потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 зазначено, що всі збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням йому відшкодовані в повному обсязі та з обвинуваченим ОСОБА_5 він примирився і жодних претензій до останнього не має.

Таким чином, є всі наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодуванням завданої шкоди в повному обсязі, оскільки є всі підстави визнати його таким, який перестав бути суспільно-небезпечним і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого у повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, клопотання слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. 46 КК України, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим на підставі статті 46 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження № 0000317 від 25.02.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 8022,60 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 04 березня 2026 року на транспортний засіб автомобіль марки «Honda» модель «Civic» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Обухівський р-н., с. Борисів, пров. Боженка, 23, та повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази у вигляді медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , які визнані такими на підставі постанови ст. слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 від 12.03.2026 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1