ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2460/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/46/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

скаржниці - ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/46/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року про повернення скарги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність керівника органу досудового розслідування Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення і зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявниці ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить цю ухвалу скасувати та постановити нову, якою направити подану нею скаргу для розгляду по суті до суду першої інстанції .

Вважає, що ухвала постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та фактично позбавляє її права на ефективний судовий захист.

Мотивує апеляційну скаргу тим, що невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її численними заявами про вчинення кримінального правопорушення є триваючою процесуальною бездіяльністю, а тому строк на її оскарження повинен обчислюватися з моменту, коли їй фактично стало відомо про порушення її прав. Про реальний стан кримінального провадження та неправомірне долучення її заяв до іншого, прихованого кримінального провадження №0001025 вона дізналася лише 27.01.2026 року під час ознайомлення захисника з матеріалами провадження. До цього часу вона не отримувала жодного процесуального рішення, повідомлення чи витягу з ЄРДР, що свідчить про неповідомлення органом досудового розслідування результатів розгляду її заяв.

Посилається на те, що слідчий суддя неправильно ототожнив поняття «поважні причини пропуску строку» виключно з обставинами фізичної неможливості звернення до суду, повністю ігноруючи специфіку триваючої бездіяльності, яка за своєю правовою природою не може вважатися такою, що має чітко визначений початок перебігу строку оскарження, а суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам скарги, не дослідив характер оскаржуваної бездіяльності, не врахував факту відсутності будь-якого процесуального рішення органу досудового розслідування та не навів мотивів відхилення наведених аргументів.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є формальною, не містить належного мотивування та порушує гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду, а повернення скарги з цих підстав без її розгляду по суті фактично легалізує протиправну бездіяльність органів досудового розслідування та позбавляє її ефективного засобу правового захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та її представника, які підтримали подану скаргу з викладених у ній мотивів, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею зазначених вимог закону не дотримано з огляду на таке.

У частині 1 статті 303 КПК України наведено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається з матеріалів судового провадження, заявниця звернулася до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області із заявами та повідомленнями про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема: 10.05.2025 о 11.22 год та вказане повідомлення цього ж дня зареєстроване в Журналі ЄО за № 21599; 10.05.2025 о 12.19 год та вказане повідомлення цього ж дня зареєстроване в Журналі ЄО за № 21604; 10.05.2025 о 13.35 год та вказане повідомлення цього ж дня зареєстроване в Журналі ЄО за № 21614; 12.05.2025 та вказана заява цього ж дня зареєстрована в Журналі ЄО за № 21825.

Окрім вказаних повідомлень та заяви, у скарзі ОСОБА_6 просила внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 10.05.2025 та вказане повідомлення цього ж дня зареєстроване в Журналі ЄО за № 21646.

Як вбачається з долученого ОСОБА_6 протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001025 від 20.11.2024 року за ч.4 ст.190,ч.1 ст.194,ч.3 ст.358,ч.3 ст.206-2 КК України її захиснику ОСОБА_7 стало відомо про долучення заяв ОСОБА_6 про вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема, протиправне знищення та пошкодження та крадіжку належного їй майна, поданих нею до органу досудового розслідування 10.05.2025 лише 27.01.2026 під час ознайомлення її захисником ОСОБА_7 з матеріалами матеріалів досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001025 від 20.11.2024 року.

Після з`ясування вказаних обставин ОСОБА_6 подала 30.01.2026 скаргу до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на допущену уповноваженою особою органу досудового розслідування бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінального праворушення, яка згідно штемпелю вхідної реєстрації зареєстрована в суді 03.02.2026 .

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 не було відомо про невнесення уповноваженою особою органу досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за її заявами від 10.05.2025 про вчинення кримінальне правопорушення, а тому колегія суддів приходить до висновку про те що лише з часу коли вона дізналась про вказану обставину змогла подати скаргу до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування, в зв`язку з чим строки оскарження бездіяльності керівника органу досудового розслідування Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення пропущено з поважних причин, а тому їх слід поновити.

Однак, слідчий суддя повертаючи скаргу ОСОБА_6 в зв`язку з пропуском визначеного законом процесуального строку на оскарження бездіяльності слідчого виходив з формального підходу, а не з фактичної наявності об`єктивних та підтверджених причин його пропуску.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити, ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року про повернення скарги ОСОБА_6 скасувати з постановленням нової, якою скаргу ОСОБА_6 від 30.01.2026, подану в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого слід визнати такою, що підлягає розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2026 року про повернення скарги заявнику скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_6 від 30.01.2026, подану в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого, такою, що підлягає розгляду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді