Справа № 650/1271/26
провадження №1-кс/650/243/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пригір`я Високопільського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.05.2026 року. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки: 1). Прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, прокурора, суду за першою вимогою; 2). Не залишати місце свого постійного проживання подвір`я будинку АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 21.00 години до 05.00 години.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий покликається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленому ризику.

На судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного нічного домашнього арешту та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

На судовому засіданні підозрюваний не заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи про достатність застосування до нього нічного домашнього арешту, за місцем постійного проживання. Він співпрацює зі слідством, повністю визнає свою вину та не збирається ухилятися від слідства та суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 185 КК України за вчинення відповідного злочину передбачено, зокрема, відповідальність у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000130 від 01.03.2026 року, повідомленням про підозру від 24 березня 2026 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він влітку 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), перебуваючи у приміщенні літньої кухні, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму поводження з бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, в порушення вимог п. 12.12 Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», шляхом привласнення знайденого придбав:

- 10 патронів, які відповідно до висновку судової експертизи зброї Дніпропетровського НДЕКЦ МВС № СЕ-19/104-26/8047-БЛ від 05.03.2026 року виготовлені промисловим способом і є боєприпасами -12,7-мм патронами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 12.7 мм (кулеметів «ДШК», «ШВАК», «Утес» та ін., гвинтівок «ПТРД», «АСВК» та ін.);

- один предмет зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та один предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи Херсонського НДЕКЦ МВС № СЕ-19/122-26/892-ВТХ від 13.03.2026 року при їх конструктивному поєднанні є бойовим припасом військового призначення одною бойовою протипіхотною оборонною уламковою ручною гранатою Ф-1; складові частини одної бойової протипіхотної оборонної уламкової ручної гранати Ф-1 (заряд вибухової речовини у металевому корпусі гранати Ф-1 та засіб підриву підривач типу УЗРГМ) при їх конструктивному поєднанні придатні для здійснення вибуху;

- 2 предмети зовні схожих на постріли ВОГ-17М, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи, проведеної Херсонським НДЕКЦ МВС № СЕ-19/122-26/891-ВТХ від 13.03.2026 року, являються бойовими припасами двома пострілами ВОГ-17М до автоматичного гранатомету на станку АГС-17 «Пламя», які придатні для здійснення вибуху, та у подальшому незаконно зберігав їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , доки вони не були виявлені та вилучені працівниками поліції в період часу з 23:12 години 28.02.2026 по 00:29 годину 01.03.2026 в ході проведення огляду.

Вказані дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

рапортом оперативного чергового ВП № 1, про те, що надійшло повідомлення про виявлення боєприпасів;

протоколом огляду місця події від 28.02.2026 року в ході якого виявлено та вилучено: боєприпаси 10 патронів калібру 12,7 мм, один корпус гранати Ф-1, один запал УЗРГМ та два постріли ВОГ-17М;

постановою про визнання та залучення речових доказів від 02.03.2026 року 10 патронів калібру 12,7 мм, один корпус гранати Ф-1, один запал УЗРГМ та два постріли ВОГ-17М;

Протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

Постановою про призначення балістичної експертизи від 03.03.2026;

Постановами про призначення вибухово технічної експертизи від 03.03.2026 року;

висновком експертизи зброї від 05.03.2026 року № СЕ-19/104-26/8047-БЛ;

висновком вибухово технічної експертизи від 13.03.2026 року № СЕ-19/122-26/891-ВТХ;

висновком вибухово технічної експертизи від 13.03.2026 року № СЕ-19/122-26/892-ВТХ;

повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 24.03.2026 року;

показами підозрюваного ОСОБА_5 від 24.03.2026 року;

іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Такий ризик випливає з характеру інкримінованого ОСОБА_5 діяння, яке відноситься до тяжких злочинів, та суворості покарання, що загрожує йому у разі доведення винуватості. Усвідомлення реальної можливості призначення покарання у виді позбавлення волі об`єктивно здатне спонукати підозрюваного до уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, слідчий суддя враховує, що місце проживання підозрюваного знаходиться на території Херсонської області, яка в умовах воєнного стану наближена до територій ведення бойових дій та тимчасово окупованих територій, що за конкретних обставин цього провадження підвищує реальність можливості його переховування та ускладнення контролю за його поведінкою.

Також слідчий суддя вважає наявним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Із наданих матеріалів убачається, що свідки є особами, відомими підозрюваному, а частина доказів у провадженні формується, зокрема, з їх показань. За таких обставин, перебуваючи без будь-яких процесуальних обмежень, підозрюваний може схиляти їх до зміни раніше наданих показань, відмови від них або узгодження позиції, що може негативно вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування.

Оцінюючи ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що на цій стадії досудового розслідування існує імовірність перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Такий ризик у даному випадку полягає не лише в можливому ухиленні від явки за викликами слідчого, прокурора чи суду, а й у створенні перешкод для проведення необхідних процесуальних дій у розумні строки. З огляду на характер підозри, необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та завершення досудового розслідування, наявність цього ризику слідчий суддя вважає доведеною.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо можливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його застосування до підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

Також, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього незначних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту із забороною останньому залишати житло в певний період доби, суд виходить із наведених вище обставин та вважає його прийнятним та виправданим.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини четвертої статті 196 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК України, слід обраховувати з дня повідомлення особі про підозру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 57 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло в період часу з 21:00 год. до 05:00 год. наступного дня.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 22 травня 2026 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2026 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1