Справа № 161/1224/26
Провадження № 1-кп/161/610/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 травня 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 01.02.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду 26.01.2026 року обвинувачений ОСОБА_7 подав письмове клопотання про скасування арешту з частини майна накладеного в межах даного кримінального провадження згідно ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2025 року та 12.06.2025 року, зокрема з автомобілю марки «Seat моделі Altea XL» р.н.з. НОМЕР_1 із зняттям заборони на відчуження та розпорядження вищевказаним автомобілем та з дачного будинку, загальною площею (кв.м.) 74.4, дачний будинок-літ. А, тераса-літ.а,а2, веранда-літ.а.1, за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Нова Дофінівка, вул. Курортна, 2- ж,/147 із зняттям заборони на відчуження даного майна.

Клопотання вмотивував тим, що арешти на вказане майно було накладено з метою забезпеченням конфіскації майна, як виду додаткового покарання у кримінальному провадженні № 0000115 від 01.02.2025, оскільки на той момент ОСОБА_7 знаходився у статусі підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за санкцією яких, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Однак в ході досудового розслідування, дії підозрюваного ОСОБА_7 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, на ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України та 15.01.2026 ОСОБА_7 вручено обвинувальний акт, відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до санкцій вищевказаних статей КК України, відповідальність за вчинення дій, що ними передбачені, не передбачають додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, зокрема прокурора, який не заперечував щодо скасування арешту із транспортного засобу та дачного будинку, суд прийшов до наступного висновку.

Так, згідно ч.3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.174 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що відповідно до ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2025 року та 12.06.2025 року, накладений арешт у кримінальному провадженні №0000115 від 01.02.2025 року, в тому числі на транспортний засіб марки «Seat моделі Altea XL» р.н.з. НОМЕР_1 та на дачний будинок, загальною площею (кв.м.) 74.4, дачний будинок-літ. А, тераса-літ.а,а2, веранда-літ.а.1, за адресою: АДРЕСА_1 , за правилами ч.2 ст.170 КПК України, з метою додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна.

19.01.2026 року від Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000115 від 01.02.2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.369-2 КК України.

Відповідно до санкцій вищевказаних статей КК України, відповідальність за вчинення дій, що ними передбачені, не передбачають додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи наведене, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів з огляду на завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, встановлено, що власником майна поза розумним сумнівом доведений той факт, що на даний час відпала необхідність у подальшому арешті зазначеного майна, так як санкція ч.2 ст.369-2 КК України, у чому наданий час обвинувачується ОСОБА_7 , не передбачає такого виду покарання як конфіскація майна, ОСОБА_7 є законним володільцем та користувачем вилученого майна, що вбачається із ухвали слідчого судді про накладення арешту, тому доведено, що на даний час відпала необхідність у подальшому його арешті, оскільки подальше утримання майна не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом, тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування арешту майна підлягає до задоволення, з метою припинення надмірного обмеження у праві користування власністю.

Керуючись ст.ст. 7, 16, 22, 26, 100, 174, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченогоОСОБА_7 про скасування арешту з майна, накладеного згідно ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2025 року та 12.06.2025 року задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений на підставі ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2025 року та 12.06.2025 року на майно, а саме в частині з автомобіля марки «Seat моделі Altea XL» р.н.з. НОМЕР_1 із зняттям заборони на відчуження та розпорядження вищевказаним автомобілем та з дачного будинку, загальною площею (кв.м.) 74.4, дачний будинок-літ. А, тераса-літ.а,а2, веранда-літ.а.1, за адресою: АДРЕСА_1 із зняттям заборони на відчуження даного майна.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1