Справа № 206/1661/26
Провадження № 1-кс/206/418/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Дніпро

слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погоджене виконувачем обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000088 від 04.02.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миронівка, Бахмутського району, Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погоджене виконувачем обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000088 від 04.02.2019 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що приблизно в травні 2014 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, на пропозицію невстановленої особи представника незаконного збройного формування, самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки», вступив до незаконного збройного формування «Армія південного сходу», самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки», яке розташовувалося на території м. Попасна та Попаснянського району Луганської області, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, учасники збройного формування були озброєнні вогнепальною зброєю, вибухівкою, тяжким військовим озброєнням та військовою технікою; в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала у здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортація населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевостях Луганської області та мало загальну координацію керівництва.

Так ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з метою участі у незаконному збройному формуванні «Армія південного сходу», самопроголошеної так званої «Луганської республіки», та будучи достовірно обізнаним, що воно не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про державну прикордонну України», «Про Національну гвардію України», «Про Державну охорону державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актам України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України, увійшов до нього, прийшовши приблизно в травні 2014 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим відповідну підготовку, вступивши таким чином до лав незаконного збройного формування «Армія південного сходу» самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки» та став здійснювати чергування на блок посту, розташованому на перехресті автодоріг «Артемівськ Первомайськ» - «Попасна Троїцьке», поблизу авто заправочної станції «Паралель» при в`їзді до міста Попасна, Луганської області, де невстановлена особа (старший блокпосту) поклала на ОСОБА_6 обов`язки та роз`яснила його роль у плані спільних злочинних дій у складі незаконного збройного формування «Армія південного сходу», самопроголошеної так званої «Луганської народної республіки», а саме: перебувати (нести службу): вищезазначеному блокпосту; зупиняти проїжджаючий по перехрестю автодорозі автомототранспорт, та перевіряти документи водіїв та пасажирів, вантажних автомобілів а також виконувати інші функції за вказівками старшого блокпосту.

Після чого, в період часу приблизно з травня 2014 року по кінець липня 2014 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити в виявилося можливим, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись на блокпосту, розташованому на перехресті автодоріг «Артемівськ-Первомайськ-«Попасна-Троїцьке», поблизу автозаправної станції «Паралель», при в`їзді д міста Попасна, Луганської області, у військовому камуфльованому одязі з відзнаками, що вказували на належність до терористичної організації «ЛНР», отримавши вогнепальну зброю карабін «СКС» з набоями до нього, активно виконував вищевказані відведені йому функції учасника незаконного збройного формування, шляхом зупинки транспортних засобів, та перевірки документів у осіб, які перетинали блок пост.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

11.03.2019 стосовно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Оскільки на той час було встановлено відомості, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, за місцем проживання він відсутній, то вказане повідомлення про підозру безпосередньо підозрюваному вручено не було.

19.03.2019 слідчим відповідно до ст. 281 КПК України через те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останнього невідоме, його оголошено в розшук, а досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

При цьому під час досудового розслідування до суду неодноразово подавалися клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які слідчими суддями були задоволені, однак у зв`язку з переховуванням підозрюваного затримати і доставити його до суду не вдалося, а строк дії відповідних ухвал закінчувався.

Також стороною обвинувачення вжито додаткових заходів щодо повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 про наявність стосовно нього повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється;

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, просила його задовольнити.

Зазначила, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених п.п 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки обвинуваченням не доведено вручення підозри ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУНП в Луганській області підполковником поліції ОСОБА_5 у складі слідчої групи здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 04.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за фактом участі громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у діяльності незаконних збройних формувань.

11.03.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя враховує, що повідомлення про підозру було здійснено у спосіб, передбачений КПК України для осіб, місцезнаходження яких невідоме, зокрема шляхом публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону та свідчить про належне повідомлення особи про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які зазначили про участь ОСОБА_6 у складі незаконного збройного формування.

Зазначені докази в сукупності узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не містять істотних суперечностей та у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

19.03.2019 року органом досудового розслідування було винесено постанову про зупинення кримінального провадження та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СУ ГУНП у Луганській області від 25.03.2026 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

Таким чином ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється в участі у діяльності незаконних збройних формувань, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Той факт, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України підтверджується показами свідків, постановою про оголошення підозрюваного у розшук та матеріалами оперативно-розшукових заходів, проведених УКР ГУНП в Луганській області.

Таким чином слідчий суддя вважає доведеним, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим можливий розгляд за його відсутності.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, згідно зі ст. 178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Дії ОСОБА_6 за вчинення яких повідомлено про підозру, носять характер тяжкого злочину, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного, його переховування на непідконтрольній Україні території, що свідчить про наявність ризиків, передбаченого п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового слідства та суду свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні.

Також слідчо-оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований в місті Попасна, Луганської області. Однак за відомою адресою останній тривалий час не з`являвся, а територія зазначеного міста окупована (захоплена) військовослужбовцями російської федерації та представниками незаконних збройних формувань так званої «лнр», після повномасштабного вторгнення рф та так званої лнр на територію України та є тимчасово окупованою російською федерацією територію України.

Разом з тим, вживалися додаткові заходи щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного:

- отримана від УКР ГУНП в Луганській області відповідь на виконання доручення слідчого, відповідно до якої встановити місцезнаходження ОСОБА_6 або його контактний телефон до теперішнього часу не надалось можливим. Фактів перетину державного кордону України, а також фактів реєстрації останнього як внутрішньо переміщеної особи не встановлено;

- отримана відповідь від Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про те, що відомості про перетин державного кордону України та лінії розмежування з тимчасової окупованою територією відносно ОСОБА_6 відсутні;

- проведено перевірку наявності актових записів стосовно ОСОБА_6 , однак корисної інформації не виявлено, актових записів про смерть не виявлено.

Таким чином, вжитими заходами не отримано жодних відомостей, які б свідчили про перебування підозрюваного на підконтрольній державній владі Україні території.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, свідчить схильність до протиправної поведінки підозрюваного, який наразі підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Так, не передбачене законом збройне формування т.з.в. «ЛНР», в участі в діяльності якого підозрюється ОСОБА_6 , продовжує діяти на території Луганської області, зокрема й після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (24.02.2022), що дає можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що також вказує на наявність ризику продовження протиправної діяльності підозрюваним.

Тому, беручи до уваги обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; продовження діяльності не передбаченого законом збройного формування «ЛНР» на території Луганської області та участі у його діяльності підозрюваного, є достатньо підстав вважати, що незастосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, до підозрюваного фактично призведе до продовження його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності, а також дозволяє продовжувати протиправну поведінку і вчинення злочину.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для забезпечення реалізації покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Отже, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованому злочині, даних про його особу, з урахуванням встановленого ризику, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведені ризики та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, суд приходить до висновку про неможливість обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погоджене виконувачем обов`язки керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити підозрюваного до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 31.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1