Номер провадження: 11-сс/813/374/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 13.01.2026 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 від 24.12.2025 року про дозвіл на побачення з підозрюваним ОСОБА_6 ,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 від 24.12.2025 року про дозвіл на побачення з підозрюваним ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що на час розгляду слідчим суддею скарги клопотання ОСОБА_8 від 24.12.2025 року вже розглянуто, так як в матеріалах скарги міститься відповідь за підписом начальника УСБ України в Одеській області про відмову в наданні побачення ОСОБА_8 , за таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим при розгляді клопотання про побачення не було встановлено будь-яких процесуальних порушень кримінального процесуального закону.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу, зобов`язати слідчого СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 розглянути клопотання від 24.12.2025 року в строк не більше трьох днів з моменту подання.

В обґрунтування вимог скарги, захисник посилається на те, що слідчим суддею незаконно відмовлено у відкритті провадження за його скаргою, та не враховано наступне:

-слідчий під час досудового розслідування вчинив бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, а саме порушив правила ч.3 ст.110, ст.220 КПК України, та за їх зверненням у СЕД СБ України в електронній формі процесуальне рішення у формі постанови підписане ЦЕП (КЕП) ОСОБА_9 або у письмовій формі лист з ШКІ в строк не більше трьох днів з моменту подання не надіслав (постанову ними не отримано);

-слідчий суддя мотиви висновку про врахування/відхилення щодо вищезазначеної бездіяльності слідчого бездіяльності не окреслив. Передчасно встановив, лист від 05.01.2026 року зареєстрований у СЕД СБ України та фактично підписаний КЕП ОСОБА_10 (начальником) є процесуальним рішенням слідчого ОСОБА_7 , прийняте за правилами ч.3 ст.110, ст.220 КПК України (розглянуто в строк не більше трьох днів з моменту подання та у формі постанови);

-висновок слідчого судді, що з боку слідчого при розгляді їхнього процесуального звернення про побачення не було встановлено будь-яких процесуальних порушень законодавства України та у відкритті провадження по скарзі повинно бути відмовлено є формальним, поверховим та передчасним;

-слідчий суддя не врахував, що до начальника СБ України ОСОБА_10 як слідчого процесуально вони не звертались.

Окрім цього, в апеляційній скарзі адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, у разі його пропуску.

Захисник ОСОБА_5 та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Разом з цим, захисник ОСОБА_5 подав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі - КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що останні, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилися, колегія суддів оцінює таку позицію учасників провадження, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Із матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що 13.01.2026 року слідчим суддею в присутності адвоката ОСОБА_5 було розглянуто скаргу та постановлено оскаржену ухвалу.

У матеріалах судового провадження відсутні відомості про вручення чи направлення копії ухвали учасникам кримінального провадження.

18.01.2026 року через систему «Електронний суд» адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 сформовано та направлено до суду апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

19.01.2026 року апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду та була зареєстрована.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді місцевого суду, колегією суддів встановлено наступне.

Частина перша статті 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст.24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.304 КПК, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Як визначено в ч.1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, до слідчого вОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_6 , із клопотанням від 24.12.2025 року про дозвіл на побачення із останнім.

Указане клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 було подано до УСБУ в Одеській області через представника адвоката ОСОБА_5 .

Листом від 05.01.2026 року Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, за результатами розгляду клопотання громадянки України ОСОБА_8 про надання побачення із взятим під варту підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року, адвокату ОСОБА_5 направлено відповідь, в якій повідомлено, що відповідно до ст.12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» побачення з родичами або іншими особами може надати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, як здійснюють кримінальне провадження. На адресу слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області не надходили заяви підозрюваного ОСОБА_6 про надання побачення з громадянкою ОСОБА_8 , у тому числі про погодження надання такого дозволу вказаній громадянці. У зв`язку із чим надання дозволу на побачення громадянці ОСОБА_8 не вбачається за можливе.

Разом з цим, через систему «Електронний суд» адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав до місцевого суду скаргу в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 з підозрюваним ОСОБА_6 від 24.12.2025 року.

У вказаній скарзі адвокат просив визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, а саме порушив правила ч.3 ст.110, ст.220 КПК, оскільки вказане клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 не було розглянуто; та зобов`язати слідчого ОСОБА_7 розглянути клопотання.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 від 24.12.2025 року про дозвіл на побачення із цивільним чоловіком ОСОБА_6 , який є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що на час розгляду скарги слідчим суддею клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 від 24.12.2025 року уже розглянуте, оскільки в матеріалах скарги міститься відповідь за підписом начальника УСБ України в Одеській області про відмову в наданні побачення ОСОБА_8 , тому слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим при розгляді вказаного клопотання про побачення не було допущено будь-яких процесуальних порушень кримінального процесуального закону. За результатами розгляду, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Водночас з оскарженої ухвали вбачається, що слідчим суддею призначено скаргу до розгляду, вислухано думку адвоката ОСОБА_5 , досліджено лист-відповідь УСБ України в Одеській області про відмову в задоволення клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 , тому дійшов висновку, що клопотання було розглянуто, тому відсутня бездіяльність органу досудового розслідування.

Однак, колегія суддів не погоджується із вказаними висновками слідчого судді, з таких підстав.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

За приписами кримінального процесуального закону слідчий суддя наділений повноваженнями здійснення, у порядку передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у певному кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК).

Отримавши до провадження скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя має першочергово перевірити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді; повноважність суб`єкта на право подання скарги; чи відноситься рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування; у якому кримінальному провадженні подано скаргу; а також перевірити дотримання строків подання скарги.

За результатами перевірки вказаних обставин слідчий суддя може:

-відмовити у відкритті провадження за скаргою, у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч.4 ст.304 КПК);

-повернути скаргу, у разі якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ч.2 ст.304 КПК);

-призначити скаргу до розгляду, якщо вона відповідає всім вимогам КПК.

Однак, призначивши скаргу до розгляду, слідчим суддею не перевірено суб`єктів подання клопотання від 24.12.2025 року та скарги від 31.12.2025 року, та чи підлягає оскарженню згідно ст.303 КПК вказана в ній бездіяльність слідчого.

Так, зі скарги вбачається, що в ній оскаржується в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , щодо не розгляду клопотання особи (цивільної дружини ОСОБА_8 ), яка фактично не є суб`єктом звернення із клопотанням в порядку ст.220 КПК та клопотання про надання побачення, також не є таким, яке може бути подане в порядку ст.220 КПК, що свідчить про невідповідність скарги вимогам процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею не перевірено чи підлягає оскарженню вказана у скарзі бездіяльність слідчого, з урахуванням приписів ст.220, ч.1 ст.303 КПК.

Законодавець у ст.303 КПК чітко визначив яка бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора може бути оскаржена на досудовому розслідуванні (п.1 ч.1 ст.303 КПК), та які їх рішення можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні (п.2-11 ч.1 ст.303 КПК).

Зокрема, в п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

При цьому, оскаржити до слідчого судді таку бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора можливо лише за наявності зв`язку між його обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого така особа зобов`язана їх вчинити.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма процесуального закону дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо невиконання обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Із матеріалів судової справи вбачається, що адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК, в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 про побачення із підозрюваним ОСОБА_6 від 24.12.2025 року, як клопотання в порядку ст.220 КПК, а також зобов`язати слідчого розглянути вказане клопотання.

З урахуванням вказаних вимог, слідчий суддя мав перевірити два аспекти: чи подавалось клопотання відповідного суб`єкта звернення в порядку ст.220 КПК; чи дійсно слідчим не виконані вимоги ст.220 КПК, чим допущена бездіяльність.

За приписами ст.220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, кримінальним процесуальним законом передбачено певний обов`язок слідчого, дізнавача та прокурора розгляду клопотання у встановлені строки, у разі подання його в порядку ст.220 КПК.

Однак, колегія суддів наголошує, що ст.220 КПК передбачено право подання клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування в кримінальному провадженні, певними суб`єктами звернення, перелік яких закріплений вказаною нормою кримінального процесуального закону.

Зі змісту скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 фактично вбачається оскарження допущеної, на їх думку, бездіяльності слідчого, яка полягала у невиконанні вимог ст.220 КПК щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 від 24.12.2026 року.

Однак, на думку колегії суддів, клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 про побачення із підозрюваним ОСОБА_6 не можна віднести до клопотань, які можуть бути подані в порядку ст.220 КПК, оскільки ОСОБА_8 не є суб`єктом звернення в порядку ст.220 КПК, оскільки не є стороною захисту, потерпілою, її представником, чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Окрім цього, клопотання про надання дозволу на побачення за своїм змістом не є клопотанням, яке може бути поданим в порядку ст.220 КПК, оскільки не стосується виконання будь-яких процесуальних дій в вказаному кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року та у випадків, установлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи суб`єкта звернення, зміст поданого клопотання та його вимоги, не можна вважати наявності у слідчого обов`язку здійснювати розгляд такого клопотання в порядку ст.220 КПК.

З огляду на наведене, скарга на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 про побачення не охоплюється положеннями ст.220 КПК, тому не підлягала розгляду слідчим суддею, з огляду на те, що вона не є скаргою на бездіяльність, тому не відноситься до випадків, передбачених у ст.303 КПК.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що клопотання подано однією особою ( ОСОБА_8 ), а скарга подана в інтересах іншої особи підозрюваного ОСОБА_6 , а бездіяльність слідчого має стосуватись конкретної особи, у випадках встановлених законом.

З огляду на те, що адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК із скаргою на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання про побачення, яке подане іншою особою ОСОБА_8 , яка не є суб`єктом звернення, та це клопотання за своєю суттю не є таким, що подається в порядку ст.220 КПК, вимога скаржника про визнання бездіяльності слідчого щодо не розгляду клопотання від 24.12.2025 року в порядку ст.220 КПК (яким передбачено порядок розгляду клопотань про виконання процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні), не ґрунтується на положеннях процесуального закону.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що про необхідність скасування ухвали слідчого судді на підставі ст.412 КПК, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 .

Висновок апеляційного суду про закриття провадження за вказаною скаргою узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що була висловлена в постановах, які стосувалися питання правомірності закриття апеляційного провадження, що по суті, на думку апеляційного суду, необхідно застосовувати і до порядку дій слідчого судді першої інстанцій, у разі прийняття до розгляду скарги, яка не могла бути прийнята до розгляду з урахуванням приписів ч.ч. 2, 4 ст.304 КПК (ухвала Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17; Постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року по справі №569/17036/118, Провадження №51-598кмо19).

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 13.01.2026 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року щодо не розгляду клопотання від 24.12.2025 року про дозвіл на побачення цивільної дружини ОСОБА_8 з ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025 року щодо не розгляду клопотання цивільної дружини ОСОБА_8 від 24.12.2025 року про дозвіл на побачення із цивільним чоловіком ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4