Справа № 212/2696/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши без участі сторін та без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілою,-

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2026 року до слідчого судді надійшла вказана скарга в якій зазначено, що 15 липня 2025 року скаржник подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним проникненням до квартири, у якій вона фактично проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 . Заява стосувалась тих самих осіб, того самого житла та тих самих обставин, що і заява її чоловіка. Внаслідок незаконного проникнення було порушено її право на недоторканість житла, вона була позбавлена доступу до особистих речей та їй було завдано моральної та матеріальної шкоди. Слідчим ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області їй було відмовлено у визнанні потерпілою з формальних підстав, зокрема, через відсутність у неї права власності на квартиру. Факт її проживання у квартирі підтверджується довідкою ВПО, наявністю її особистих речей, іншими матеріалами провадження, а також твердженнями інших співвласників квартири, які у своїх позовних заявах вказують на її проживання. У зв`язку із наведеним, просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати рішення слідчого ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000041 та надати їй процесуальні права, передбачені ст.56 КПК України.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області дізнавач ОСОБА_6 надав заяву у якій заперечував щодо скарги ОСОБА_3 , вказуючи, що остання не має будь-якого відношення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , її право на недоторканість житла не порушено, вона не мешкає за вищевказаною адресою. Крім того, ОСОБА_3 не надала будь-яких належних та допустимих доказів, що свідчили про порушення її прав на недоторканість житла.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Пункт 3 частини 2 статті 304 КПК України встановлено , що скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

ОСОБА_3 зазначено, що вона отримала постанову дізнавача 06 лютого 2026 року, у подальшому двічі зверталась до слідчого судді із скаргами на цю постанову дізнавача, які їй були повернуті через пропуск строку на оскарження і відсутність клопотання про його поновлення. Ухвалу слідчого судді від 23 лютого 2026 року вона отримала лише 28 лютого 2026 року, при цьому вона перебувала і перебуває за межами України, що ускладнює своєчасне отримання документів, тому вважає, що строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин і просить його поновити.

Дослідивши матеріали скарги, а також клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілою, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки процесуальний строк пропущений з поважних причин.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вбачається зі змісту постанови дізнавача Відділення поліції № 3 КРУП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 04 лютого 2026 року, ОСОБА_7 відмовлено у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000041 від 03 лютого 2026 року. В обгрунтування вказано, що ОСОБА_3 не є власником або співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фактично не проживає за даною адресою, побут у цьому домі не веде та не використовує його, як місце проживання. ОСОБА_3 не є особою, яка фактично володіє або користується квартирою за вказаною адресою, а отже її особисте право на недоторканість цього житла не порушувалось.

З матеріалів кримінального провадження також встановлено, що заява ОСОБА_3 була отримана Відділенням поліції № 3 КРУП в Дніпропетровській області 03.02.2026 року і до клопотання не було долучено жодних документів, на підтвердження порушених прав заявниці як потерпілої. Долучена лише копія ухвали слідчого судді від 26.01.2026 року за наслідками розгляду скарги ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність, яка у свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Всупереч наведених вимог закону ОСОБА_3 не надано дізнавачу, а також не долучено до матеріалів скарги, жодних належних та допустимих доказів порушення будь-яких її прав на недоторканність житла, внаслідок чого їй було спричинено моральної, фізичної або майнової шкоди, більш того, сама ОСОБА_3 зазначила, що не є власником житла і проживає за межами України, на підтвердження чого надала інформацію про перетин кордону 07.01.2023 року на виїзд з України, при цьому інформація про повернення відсутня.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що дізнавачем правомірно прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 на підставі її заяви та доданих документів, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог закону, є належним чином мотивованою та достатньо обґрунтованою, у зв`язку з чим слідчим суддею не встановлені підстави для її скасування, а отже в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303-305 КПК, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк для оскарження постанови від 04 лютого 2026 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000041 від 03 лютого 2026 року.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04 лютого 2026 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0000041 від 03 лютого 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1