27 березня 2026 року
Єдиний унікальний № 501/312/26
Провадження № 1-кп/501/91/26
У Х В А Л А

25 березня 2026 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000006 від 03 січня 2026 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (на теперішній час - м. Чорноморськ) Одеської обл., громадянина України, одружений, має на утриманні малолітнього сина, пенсіонер, є особою з інвалідністю 3 групи, має вищу освіту, працює водієм навантажувача в ТОВ «Українська Чорноморська Індрустрія», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України відповідно до статті 49 КК України сплив, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадженні щодо нього необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника, пояснив, що є усі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі (в редакції на момент інкримінованого вчинення кримінальних правопорушень - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі);

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (в редакції на момент інкримінованого вчинення кримінального правопорушення - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі);

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (в редакції на момент інкримінованого вчинення кримінального правопорушення - у разі вчинення злочину середньої тяжкості);

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На розгляді суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000006 від 03 січня 2026 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

В серпні 2013 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою підробки і використання посвідчення тракториста-машиніста, яке згідно «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 02 квітня 1994 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами, не пройшовши медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, не здобувши професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, які заявлені на отримання посвідчення, та не склавши теоретичні і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби, за допомогою власного персонального комп`ютера в мережі Інтернет знайшов зразок бланка посвідчення тракториста-машиніста.

В цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на виготовлення підробленого документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи та надає право керування транспортним засобом, а саме посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я, з метою уникнення встановленої законодавством України відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста. ОСОБА_5 завантажив із мережі Інтернет зразок посвідчення тракториста-машиніста і за допомогою спеціальної комп`ютерної програми «Фотошоп» вніс свої персональні дані. Далі, за допомогою знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку виготовив посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого ДІСГ в Одеській області 15 серпня 2013 року, категорії A1, A2, B1, B2, B3, D1, F1 на своє ім`я та вклеїв в нього фотознімок із зображенням свого обличчя.

В подальшому, діючи умисно, всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217 «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2013 року на ім`я ОСОБА_5 , виданого Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області почав зберігати при собі з метою подальшого використання при керуванні транспортними засобами: категорії А1, А2, В1, B2, B3, D1, F1.

Стороною обвинувачення зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його підроблювачем.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

ОСОБА_5 повідомив суду, що йому зрозумілі підстави та суть обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України, підтвердив обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується. Також повідомив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, передбачена ст. 49 КК України, він погоджується на його звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави та закриття кримінального провадження щодо нього.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , як вони викладені у обвинувальному акті, вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його підроблювачем.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив дії, які є кримінальним правопорушенням, у серпні 2013 року, тобто на час розгляду обвинувального акту в суді 25 березня 2026 року, минуло понад 3 роки.

Тож, трирічний строк давності, визначений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, сплив.

Прокурором не надано та у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_5 від досудового розслідування або суду після вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення або про вчинення ним злочину.

Тож, перебіг зазначеного трирічного строку давності не зупинявся та не переривався .

Обвинувачений в судовому засіданні особисто надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строку давності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, кримінальне провадження щодо нього слід закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази та документи відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя