МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/7018/25

Провадження № 1-кп/210/334/26

23 лютого 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), кримінальне провадження №0002576 від 14 лютого 2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого базову середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника 4-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 2-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону, у військовому званні, - «солдат», зареєстрованого та проживаючого до ув`язнення за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», розташованої за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт.Стрижавка, вул. Алеї, 62, раніше судимого:

1) 10 грудня 2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.186 ч.2 КК України, до покарання у виді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки;

2) 17 грудня 2018 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у виді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року вирішено питання про призначення покарання за наявності кількох вироків. На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року, більш суворим, призначеним за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року, остаточно призначено покарання у виді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки;

3) 06 травня 2019 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 71 ч.1 КК України, до покарання у виді 04 років 01 місяця позбавлення волі. Звільнився 17 серпня 2023 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

4) 22 липня 2024 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.357 ч.3 КК України, до покарання у виді 01 року обмеження волі;

5) 27 травня 2025 року Металургійним районним судом міста Кривого Рогу, за ст.ст.121 ч.2, 185 ч.4, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до покарання у виді 07 років 01 місяця позбавлення волі;

6) 08 липня 2025 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.4, 70 ч.4 КК України, до покарання у виді 07 років 01 місяця позбавлення волі,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п.1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби ЗС України за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 на посаді навідника 4-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 2-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24 березня 1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, 22 жовтня 2024 року, був виписаний зі стаціонарного лікування та 23 жовтня 2024 року, не прибув до району виконання бойових завдань, тим самим самовільно, без дозволу командира залишив місце несення служби, командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 25 січня 2025 року, був затриманий працівниками Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дениса Комара, будинок №2, тим самим вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин) було припинене.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.5 КК України, за ознаками самовільного залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 провину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного кримінального правопорушення, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Свої дії пояснив тим, що вважав за доцільне після виписки з лікарні продовжити лікування вдома. Обвинувачений ОСОБА_5 , щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. При цьому обвинувачений наполягав на розгляді справи за правилами ст.349 ч.3 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ст.349 ч.3 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.407 ч.5 КК України, за ознаками самовільного залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, від вчинення котрого потерпілі відсутні. Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи ряд не знятих та не погашених у встановленому законом порядку судимостей, провину визнав повністю, неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді навідника 4-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 2-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону, у військовому званні, - «солдат», на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває.

Досудова доповідь відносно обвинуваченого не складалась, оскільки останній є особою, котра відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

До обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, згідно ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст.407 ч.5 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, суд вважає за доцільне врахувати вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року, та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі та майнові збитки у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Строк покарання продовжити рахувати з 25 січня 2025 року.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, поглинути менш суворе покарання призначене даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 07 (семи) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання продовжити рахувати з 25 січня 2025 року.

Матеріали кримінального провадження №0002576 від 14 лютого 2025 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/7018/25, провадження №1-кп/210/334/26.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається та направляється для вручення негайно після його проголошення.

Повний текст вироку складено 23 лютого 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1