Справа № 307/503/26
Провадження № 1-кс/307/91/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання володільця майна ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Володілець майна (підозрюваний) ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою від 05 лютого 2026 року слідчим суддею Тячівського районного суду було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме: «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - кодом НОМЕР_2 . Оскільки ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру, а відтак він не набув процесуального статусу підозрюваного у розумінні КПК України, його участь у кримінальному провадженні зумовлена виключно фактом накладення арешту на належний йому транспортний засіб. Власник автомобіля не мав і не має жодного процесуального статусу у цьому провадженні, що унеможливлює визнання належного йому майна речовим доказом, знаряддям кримінального правопорушення або об`єктом, на який може бути звернено стягнення з метою забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації. Стороною обвинувачення не доведено існування жодного з ризиків, передбачених законом, які б обґрунтовували необхідність подальшого застосування арешту. Сам факт наявності кримінального провадження не може бути достатньою підставою для тривалого обмеження права власності. Таке втручання суперечить не лише положенням кримінального процесуального закону, а й фундаментальним гарантіям, закріпленим у статтях 21, 22, 24 та 41 Конституція України. У даному ж випадку арешт фактично набув характеру невиправданого та непропорційного втручання у гарантоване Конституцією право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Такий захід не відповідає принципам законності, необхідності та співмірності, а відтак порушує законні права та інтереси фактичного володільця /власника. З огляду на викладене, вважає, що арешт майна накладено необґрунтовано, а подальша необхідність у його застосуванні відсутня, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Так, накладення арешту на легковий автомобіль із забороною користування, є втручанням в право по володінню, користуванню та розпорядженню відповідним майном. ОСОБА_4 , як фактичний власник/користувач майна, не має будь - якого наміру приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати чи відчужувати майно Накладення арешту шляхом заборони обмеження в користуванні і розпорядженні майном обмежує та невиправдано широко звужує законні права та інтереси ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області у справі № 307/503/26 від 05 лютого 2026 року, на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - кодом НОМЕР_2 фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 та повернути власнику ОСОБА_6 .

Представник володільця майна ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання поклався на розсуд суду, зазначив, що всі необхідні слідчі дії з транспортним засобом проведено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, слідчим відділом Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 01 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2026 року з метою збереження речових доказів, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема на: автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-кодом НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 та перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Із вказаної ухвали також вбачається, що на підставі постанови про визнання речовим доказом від 03 лютого 2026 року автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-кодом НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000052 від 01 лютого 2026 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 11 листопада 2021 року,«VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-кодом НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 та перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7, ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, проводяться відповідні слідчі дії, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом, тому не відпала потреба в застосуванні арешту на вказане майно шляхом заборони його розпорядження та відчуження, оскільки скасування арешту майна повністю може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба чи арешт накладено необґрунтовано.

Однак часткове скасування арешту буде виправданим, а тому арешт тимчасово вилученого майна в частині заборони користування автомобілем марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-кодом НОМЕР_2 підлягає скасуванню, а тимчасово вилучене майно підлягає негайній передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_6 із забороною відчуження та розпорядження ним.

У зв`язку з чим власника майна ОСОБА_6 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного транспортного засобу, попередивши про його обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний транспортний засіб до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 174, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 лютого 2026 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 01 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-кодом НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 в частині користування вказаним майном.

Автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-кодом НОМЕР_2 передати власнику майна ОСОБА_6 на відповідальне зберігання попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - з необхідністю збереження вказаного майна та зобов`язанням власника (користувача) надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказане майно для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках даного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 08 год. 45 хв. 23 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1