справа № 179/938/26
провадження № 1-кс/179/108/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6

розглянувши клопотання представника заявника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2026 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровській області надійшло представника заявника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Адвокат ОСОБА_6 у клопотанні посилається на те, що в рамках даного провадження, 26 січня 2026 року, ухвалою слідчої судді Святошинського районного суду м. Києва (справа № 759/565/26) було накладено арешт на майно із забороною володіння, розпорядження та користування ним, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000395 від 22.05.2025, яке вилучено 07.01.2026 у ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на речові докази, а саме:

- мобільний телефон IPhone 14 Pro, IMEI НОМЕР_1 ,

- автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 ,

- ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля НОМЕР_3 .

Захисник вказує також на те, що у протоколі обшуку майна у якому приймав участь слідчий ОСОБА_7 , від 07 січня 2026 року, яке належить заявнику ОСОБА_5 , зазначено, що в автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 , ніяких речей та предметів знайдено та вилучено не було. Автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , він придбав 03.09.2014 року у передбачений законом спосіб, та володіє ним на законних підставах

В Ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2026 року (справа № 759/565/26), вказано перелік вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин які за даними слідчого ОСОБА_7 , було знайдено в автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 , проте в протоколі обшуку від 07.01.2026 року в даному автомобілі ніяких предметів знайдено не було, а вказаний автомобіль жодним чином не підпадає навіть під визначення «знаряддя злочину предмети або пристрої, які використовуються для руйнівного впливу на предмет злочину або для заподіяння фізичної шкоди» у даній кваліфікації ч. 1 ст. 263 КК України, яку інкримінують ОСОБА_8 , оскільки у підозрі, та матеріалах клопотання про накладення арешту жодним чином не вказано яким способом він міг використати чи використовував вищезазначені речі у ймовірному вчиненні злочину.

Однак, на переконання власника арештованого майна, його автомобіль, свідоцтво про реєстрацію та телефон не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення й не містить на собі слідів чи інших відомостей, які можуть бути використані на підтвердження факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

У свою чергу, згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Станом на сьогодні органом досудового розслідування в матеріалах слідства жодним чином не доведено (окрім обшуку не згадується) участь в інкримінуємому злочині автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .

На підставі наведеного, представник заявника просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26січня 2026 року в справі №759/565/26 у рамках кримінального провадження №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ст. 263 КК України, на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Київській області до Святошинського районного суду м. Києва, а саме: мобільний телефон IPhone 14 Pro, IMEI НОМЕР_1 , автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля СХХ371705.

Представник заявника ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Заявник ОСОБА_5 підтримав адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що на даний час на даний час є необхідність арешту автомобіля, оскільки автомобіль визнано речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, майно ОСОБА_5 вказане в клопотанні визнано речовими доказами.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Перевіркою матеріалів встановлено, що на цьому етапі кримінального провадження під час досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його використання чи відчуження.

Згідно з ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року, необхідність накладення арешту була обгрунтована тим, що вказаний транспортний засіб, ключі від автомобіля та мобільний телефон можуть бути використані, як речові докази у кримінальному провадженні.

Обгрунтованість вказаного висновку слідчого судді підтверджено рішенням колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, наведеним в ухвалі від 31 березня 2026 року, згідно з яким матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що мобільний телефон IPhone 14 Pro, автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», д.н.з. НОМЕР_2 , та ключі від автомобіля визнані речовими доказами, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на цей час не відпала. За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба та що арешт накладено необгрунтовано.

Керуючись 170, 174 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника заявника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1