Справа № 308/2918/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000372 від 12.12.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полтавка Казахстан, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 332 Кримінального кодексу України:

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 12.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 10.12.2025, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України свого сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому у період дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі території України.

Так, задля реалізації вказаної мети, 10 грудня 2025 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, під час телефонної розмови з ОСОБА_8 звернувся до останнього із пропозицією посприяти в організації незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску свого сина ОСОБА_7 , якому під час дії правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України запропонувавши надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 4000 доларів США.

Поряд з цим, ОСОБА_8 , будучи службовою особою відповідальною за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, та будучи відповідальним за протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, розуміючи незаконність зазначених дій, не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся до правоохоронних органів та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності зазначених достовірно невстановлених осіб.

У подальшому, 18 лютого 2026 року о 14 год. 38 хв., за попередньою домовленістю у телефонному режимі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 під час зустрічі у м. Мукачево обговорили особливості незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, зокрема, домовились про те, що останньому потрібно бути готовим для протиправного виїзду за кордон найближчим часом, а також під час цієї розмови гр. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повідомив, що за сприяння з боку ОСОБА_8 у протиправному переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України останній надасть ОСОБА_8 грошову винагороду (неправомірну вигоду) у розмірі 4000 доларів США.

У подальшому, 23 лютого 2026 року близько о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи з прямим умислом, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території АЗС «WOG» №06-04 за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, село Павшино, вулиця Берегівська, б/н, у салоні належного йому автомобіля марки «OPEL KOMBO» днз НОМЕР_2 надав службовій особі ДПС України ОСОБА_8 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 500 доларів США (що станом на 23.02.2026, згідно з офіційним курсом НБУ становило 21 637,35 грн.) в якості н еправомірної вигоди за сприяння з боку ОСОБА_8 у безперешкодному незаконному перетині ОСОБА_7 державного кордону України поза межами пункту пропуску, однак одразу після надання такої неправомірної вигоди ОСОБА_4 був викритий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину.

23.02.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.02.2026, в ході якого свідок повідомив, що ОСОБА_4 надав йому 23.02.2026 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США за сприяння у переправленні його сина ОСОБА_7 через державний кордон України; протоколом огляду місця події від 23.02.2026 під час якого вилучено предмет неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США; протоколом огляду місця події від 23.02.2026 під час якого вилучено іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 3500 доларів США, які ОСОБА_4 пообіцяв надати ОСОБА_8 після успішного перетину кордону його сином; іншими матеріалами кримінального провадження.

Сукупність доказів у кримінальному провадженні, зокрема вищевказані покази свідків, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, протокол затримання особи та інші докази, наведені в клопотанні, дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні наведених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 та ч. 1 ст. 332 КК України, згідно наведених обставин.

Клопотання мотивоване тим, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризиків зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких. У разі визнання його винним у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

При цьому, ОСОБА_4 є мешканцем іншої області, не має постійного місця проживання на території Закарпатської області, достовірно володіє знаннями щодо способів законного та незаконного перетину державного кордону України, а також володіє знайомствами серед осіб, які можуть допомогти йому у вказаному перетині, в тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, серед яких можуть бути особи причетні до вчинених останнім кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, останній може вибути за межі державного кордону України, чим унеможливить подальше проведення та закінчення досудового розслідування.

Окрім того, після передачі грошових коштів 23.02.2026 ОСОБА_4 вдався до втечі з місця події від працівників правоохоронних органів за допомогою належного йому автомобіля марки «Опель Комбо» днз НОМЕР_2 , що також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про методи роботи правоохоронних органів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 та особу для якої організовував незаконний перетин державного кордону України та осіб, які тим чи іншим чином брали участь у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

При цьому, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками, залякувати і схиляти їх до дачі неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати на незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 , користуючись умовами воєнного стану, зможе змінювати власне місце фактичного проживання, чим ускладнюватиме проведення слідчих дій з останнім, або схиляти осіб, які можуть бути причетні до вчиненого кримінального правопорушення, або були залучені до їх вчинення іншим чином, щодо переховування останніми від органів досудового розслідування, зміни ними місця фактичного проживання, виїзду за межі державного кордону України, що унеможливить або ускладнить проведення з останніми слідчих дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки володіє знайомствами серед осіб, які можуть допомогти йому у вчиненні злочину щодо незаконного переправлення через державний корону України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання. Зазначив, що він не загрожує суспільству, не був організованих групах. Просив його відпустити. Зазначив, що має незадовільний стан здоров`я. Згоден співпрацювати зі слідством. Тікати не збирається. Зазначає, що двоє інших осіб все це організували. Нікому грошей не давав.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив, враховуючи обставини справи, визначити достатній розмір застави.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 12.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 332 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, 23.02.2026 ОСОБА_4 затримано о 12:49 год., на підставі п. 2 ч.1 ст. 208 КПК України, а саме якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.

24.02.2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 369 та за ч.1 ст. 332 КК України, а саме про те, що він підозрюється в наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення такою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та в організації та сприянні назаконному переправленні особи через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, усуненням перешкод.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч.1 ст. 332 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 08.01.2026, протоколами огляду місця події від 23.02.2026, протоколом допиту свідка та іншими матеріалами кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, зокрема що один із злочинів є тяжким, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного (62 роки), стан здоров`я, матеріальний стан підозрюваного, відсутність зареєстрованого місця проживання у м. Ужгород, місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в межах передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 12 год. 49 хв. 23 лютого 2026 року до 23 квітня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27 лютого 2026 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1