Провадження № 1-кс/947/1123/26
УХВАЛА

27.03.2026 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю заявника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали справи за скаргою заявника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Київської окружної прокуратури м.Одеси, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Київської окружної прокуратури м.Одеси, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 19.05.2025, яка через підприємство поштового зв`язку ДП Укрпошта 09.12.2025 направлена до Київської окружної прокуратури м.Одеси і отримана адресатом 16.12.2025 згідно поштового повідомлення.

Ухвалою судді від 26.12.2025 скарга призначена до судового розгляду на 29.12.2025. Судові засідання неодноразово відкладалося з поважних причин, у т.ч. через не забезпечення доставки заявника, який тримається під вартою, до зали судових засідань, а також через не забезпечення проведення судових засідань в режимі відеоконференції тощо.

У скарзі заявник просить зобов`язати уповноважену особу Київської окружної прокуратури м.Одеси відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за заявою ОСОБА_4 щодо можливого вчинення суддею Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 низки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.ч.3,4; 111 ч.2; 111-2 ч.2; 114-1 ч.2; 364 ч.2; 365 ч.3; 366 ч.2; 367 ч.2; 368-5 ч.1; 369-2 ч.2 КК України, та протягом п`яти робочих днів з дня внесення відповідних відомостей до ЄРДР із дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до належного органу досудового розслідування, надати заявнику витяг з ЄРДР щодо кожної вказаної ним у заяві статті КК України.

Зокрема, вказаний суддя, на думку заявника, 01.05.2025, перебуваючи в будівлі Пересипського районного суду м.Одеси, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Чорноморського Казацтва, 68, розробив детальний план злочинів на користь Російської Федерації та реалізував його. Розуміючи, що його дії спрямовані на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні, проведення підривної діяльності проти України, вчинення в умовах воєнного стану, нанесення шкоди державному авторитетові України, під час війни, усвідомлюючи соціальну небезпеку в Україні, щодо внутрішнього спротиву українського народу, щодо незаконних дій влади України, прийняли для себе рішення не виконувати функції, покладені на них Державою контролювати дії правоохоронних органів щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за державну зраду та інші соціально небезпечні діяння посадових осіб, які працюють на користь державі-агресору Російській Федерації, щоб розпалити в Одесі соціальне невдоволення та недовіру українського народу під час війни до влади з метою розпалювання внутрішнього конфлікту в Україні, що на користь Російській Федерації для масових бунтів та повалення влади, конституційного ладу України.

Наведені заявником обставини виразилися в тому, що суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 01.05.2025, розглянувши справу 522/3235/25, провадження №1-кс/523/1380/25, ухвалою від 01.05.2025 відмовив у задоволенні скарги заявника на бездіяльність прокурора стосовно заяви ОСОБА_4 від 25.01.2025 про вчинення особою кримінальних правопорушень, зареєстрованої в слідчим УСБУ в Одеській області 14.02.2025.

Заявник ОСОБА_4 , приймаючи участь в судових засіданнях, явно зловживаючи процесуальними правами, на неодноразові пропозиції дати пояснення по суті скарги, обмежився кількома загальними фразами не по суті справи.

Прокурор Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 , підтвердивши повноваження на ведення справи подав письмове клопотання про розгляд скарги без його участі та просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 .

Прокурор надав копії листа-відповіді на адресу заявника стосовно поданої заяви, а також документ на підтвердження своїх повноважень.

За наведених обставин розгляд скарги продовжено без участі прокурора.

Зі змісту листа, підписаного першим заступником керівника Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_7 , вбачається, що заявнику ОСОБА_4 відмовлено у внесені відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявою, яка була зареєстрована в діловодстві прокуратури 16.12.2025 за №10589-25 вх, оскільки підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті і зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити саме про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР, а в поданій заявником заяві такі відомості відсутні.

Дослідивши скаргу заявника, надані сторонами документи в обґрунтування своїх позицій, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню. При цьому слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, така спрощена процедура не означає, що критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР взагалі відсутні. Її спрощеність полягає у тому, що для перевірки наявності вказаних вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, натомість, необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони кримінального правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння, тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі №556/450/18, зокрема про те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною КК України, саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення за КК України мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, до ЄРДР вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування (ухвала Вищого антикорупційного суду від 18.03.2024 у справі №991/1065/24).

Відтак, за наявності у заяві чи повідомленні об`єктивних даних (а не суто гіпотетичних чи уявних), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, вони повинні бути внесені до ЄРДР.

Водночас, якщо заявник таких даних не наводить, його заява не може вважатися такою, що підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР. Тобто, навіть якщо заявник стверджує про наявність ознак злочину та певну його кваліфікацію, це не означає, що подія злочину мала місце насправді та що склад кримінального правопорушення наявний, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Завданнями кримінального провадження, згідно положень ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, законодавець передбачив необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, зокрема доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Водночас, до ЄРДР вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які очевидно не містять таких ознак.

Аналіз наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень свідчить про те, що заявник, всупереч вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України в своїй заяві взагалі не наводить жодних обставин, навіть короткого їх викладу, які б свідчили про вчинення вказаним ним суддею будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що ОСОБА_4 не погоджується із прийнятим слідчим суддею місцевого суду рішенням у вказаній вище справі.

Викладені в заяві ОСОБА_4 посилання щодо вчинення злочинів суддею є загальними, гіпотетичними та уявними, не містять конкретних фактів, не уточнені, у зв`язку із чим викликають обґрунтовані сумніви, на підставі чого слідчий суддя вважає такі дії заявника схожими на незгоду із прийнятим суддею судовим рішенням та виглядають як спроба його поза процесуального оскарження.

Такі припущення та незгода з діями і судовим рішенням судді не може бути підставою для початку досудового розслідування, оскільки не містять вагомих обставин, які б свідчили про дійсне вчинення вказаних у заяві злочинів.

Зокрема, заявник у поданій до прокуратури заяві лише перелічує диспозиції, гіпотези і кваліфікуючи ознаки певних злочинів, передбачених Особливою частиною КК України. При цьому заявник не наводить, яким чином прийняте суддею рішення у конкретній справі пов`язане із описаними у заяві злочинами.

Крім того, за деякими злочинами з матеріальним складом, вказаними в заяві про злочин, заявник не наводить, в чому саме виразилася шкода, кому вона заподіяна, які саме наслідки настали тощо.

Разом з тим, слідчий суддя наголошує на тому, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України та вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

За викладених обставин слідчий суддя звертає увагу заявника ОСОБА_4 , заява якого про вчинення суддею кримінальних правопорушень, вочевидь нагадує незгоду із постановленим судовим рішенням. Ухвалені судові рішення, у разі незгоди особи з ними, підлягають оскарженню у визначеному законом порядку. Законом прямо закріплено право оскарження судових рішень, яке є однією із основних засад та гарантій більшості галузей процесуального права.

Крім того, що стосується професійної діяльності суддів та прийнятих судових рішень, то відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежними від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Судді здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність суддів щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За висновками Пленуму Верховного Суду України у постанові №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Крім того, згідно з п.п.66-68 Рекомендації СМ/Rес (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

Перевіривши оскаржувану заявником бездіяльність уповноваженого прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність будь-яких порушень щодо порядку прийняття, реєстрації та строків розгляду заяви про кримінальне правопорушення та подальше прийняття рішення щодо неможливості внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та наступного інформування заявника про прийняте рішення тощо.

Так, подана заявником заява про кримінальні правопорушення була зареєстрована в день її надходження до прокуратури - 16.12.2025 та зареєстрована за вхідним номером 10589-25вх. Того ж дня 16.12.2025, тобто протягом 24 годин, уповноважена службова особа прокуратури прийняла рішення по заяві, про що письмово повідомила заявника через адміністрацію ДУ «Одеській слідчий ізолятор», в якому заявник тримається під вартою через його кримінальне переслідування.

Крім того, уповноважений прокурор належним чином відреагував на повідомлення суду про розгляд скарги, надавши в розпорядження слідчого судді відповідне клопотання і копії документів.

Керуючись ст.ст.303 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги заявника ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Київської окружної прокуратури м.Одеси, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, зареєстрованої в канцелярії прокуратури 16.12.2025 за вхідним номером 10589-25вх, щодо можливого вчинення суддею Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 низки кримінальних правопорушень.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учаснику судового засідання, який не був присутнім у судовому засіданні копію ухвали направити не пізніше наступного дня після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1