н/п 1-кп/766/2652/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2019 року за № 0003129 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 17.12.2019 року перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вказаний обвинувальний акт відповідно до здійсненого повторного авторозподілу (раніше визначений для розгляду кримінального провадження суддя ОСОБА_7 , звільнений у відставку) в порядку ст. 35 КПК України передано в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , 11.03.2021 року.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_4 19.09.2019 року близько 08:00 годин, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керувати транспортним засобом, рухаючись, в стані алкогольного сп`яніння, по вулиці Острівській, в м. Херсон, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.1 a), 2.3.б), 2.9 a), 11.4, 12.1, 2.10 а) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями), проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, здійснюючи поворот праворуч, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_2 за кермом якого перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася в зустрічному напрямку по вул. Острівській в м. Херсон, після чого покинув місце ДТП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події, водій автомобіля «Nissan Qashqai» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 698 від 05.11.2019 отримала тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом основної фаланги 1 пальця лівої кисті, садно цього пальця, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з грубим порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 , а саме:

п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.1 а), відповідно до якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

п. 2.3. б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

п. 2.9. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

п. 11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 2.10 а). У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушеня), а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що перешкод для застосування ст. 49 КК України за ч. 1 ст. 286 КК України, не вбачається.

Представник потерпілої - ОСОБА_5 в судовому засіданні висловив позицію потерпілої ОСОБА_8 , заперечуючи проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на ті обставини що обвинувачений не відшкодував потерпілій завдані збитки.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суть обвинувачення та можливість заперечувати проти закриття провадження у справі у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Стаття 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Відповідно ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушеня), відноситься до нетяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено найбільш суворе покарання у виді штрафу до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 минуло більше трьох років.

За цей час строки давності не переривалися та не зупинялися.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 3 ст. 285 КК України передбачає, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що строки притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження та відсутністю даних про переривання строку давності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

При цьому суд не встановлює факт вчинення обвинуваченим злочину, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Таке рішення суд ухвалює, керуючись висновком, викладеним у Постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 року у справі №203/241/17, провадження №51-4251кмо21. У зазначеній постанові Об`єднана палата виснувала наступне: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів, суд не стягує із обвинуваченого, у зв`язку із застосуванням інституту давності.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілу права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, слід зазначити, що не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання обвинуваченого невідшкодована шкода потерпілій.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд враховує наступне.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, тоді як документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. п. 5, 7 ч. 10 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 284-288, 372, 376 КПК України, ст. 12, 49, ч.1 ст.286 ККУкраїни, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003129, на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР 19.09.2019 року за № 0003129 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Витрати на залучення експерта в розмірі 4192,96 (чотири тисячі сто дев`яносто дві) гривень 96 копійок віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_9 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає зверненню з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2019 (справа №766/18931/19 н/п 1-кс/766/14331/19), а саме: автомобіль «Nissan Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 .

Скасувати арешт майна накладений на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2020 року (справа №766/25061/19 н/п 1-кп/766/246/20), всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах заявленої суми цивільного позову у розмірі 395379,44 грн.

Речові докази:

- автомобіль «Nissan Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 - вважати повернутим законному власнику.

- автомобіль «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 - повернути законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області ті протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1