Провадження № 1-кс/344/7985/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000234 від 01.04.024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 3, 189 ч. 4, 146 ч. 2, 3, 317 ч. 1, ст. 255-1 ч. 2, 309 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в

Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 3, 189 ч. 4, 146 ч. 2, 3, 317 ч. 1, ст. 255-1 ч. 2, 309 ч. 1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період часу із лютого 2024 по грудень 2024 ОСОБА_4 діючи спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у складі організованої злочинної групи здійснювали придбання шляхом замовлення через відповідні Telegram-канали особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентанон-1-он), яку в подальшому збували мешканцям Калуського району, зокрема:

27.05.2024 о 21:02 год., поблизу житлового будинку № 1-А по вул. Молодіжна в м. Калуші Івано-Франківської області, незаконно збули ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 500 гривень дану особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,2765 грама.

02.08.2024 о 21:00 год. у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збули ОСОБА_9 дану особливо небезпечну психотропну речовину в невстановленій досудовим розслідуванням кількості.

07.09.2024 о 01:35 год. у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збули ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 400 гривень дану особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,1342 грама.

07.09.2024 о 07:00 год. у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збули ОСОБА_9 дану особливо небезпечну психотропну речовину в невстановленій досудовим розслідуванням кількості.

28.09.2024 о 19:45 год., перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 500 гривень вищевказану незаконно придбану ним раніше особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,1826 грама.

05.12.2024 о 15:18 год. у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збули ОСОБА_3 за грошові кошти в сумі 200 гривень дану особливо небезпечну психотропну речовину в кількості 0,0642 грама.

Окрім того, учасники організованої злочинної групи, спільно з

ОСОБА_12 , який до складу організованої злочинної групи не входив, в період із 20:28 год 18 серпня 2024 року по 06:00 год 19 серпня 2024, за адресою: АДРЕСА_1 здійснили вимагання грошових коштів у сумі 12 000 грн, шляхом погрози застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_13 та незаконно позбавили його волі, позбавивши потерпілого таким чином змоги вільно залишити вказане житло.

Разом з тим, ОСОБА_5 , в період із лютого 2024 по березень 2025 року перебуваючи у житлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , організував та утримував місце для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом надання приміщення даної квартири для неодноразового й тривалого використання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та іншим наркозалежним особам Калуської міської територіальної громади Івано-Франківської області, організувавши та розмістивши при цьому у вказаній квартирі відповідні пристрої для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

13 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Калуш Івано-Франківської області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, раніше не судимому, РНОКПП - НОМЕР_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 3, 189 ч. 4, 146 ч. 3, 317 ч. 1 КК України. Покарання за ч. 3 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

06.11.2025 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 11.12.2025.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №452063098 від 14.11.2025 ОСОБА_5 , являється власником 1 / 2 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Також у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити без виклику особи (представників), у володінні якої знаходиться майно.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Встановлено, що у власності ОСОБА_5 знаходиться нерухоме майно, а саме: 1 / 2 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас, клопотання в частині арешту стосовно користування вказаного майна його власником, не є доведеним перед судом, а тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання без позбавлення права користування.

Санкції ст.ст. 307 ч. 2, 3, 189 ч. 4, ст.255-1 ч.2 КК України, передбачають конфіскацію майна, як додатковий вид покарання.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення конфіскації майна.

Однак, в клопотанні зазначено накладення арешту на частку квартири, в тому числі щодо користування нею, що є порушенням права особи на проживання в ній, використання, а тому клопотання в цій частині є необґрунтованим.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення частково клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: 1 / 2 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною відчуження, розпоряджання без позбавлення права користування.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1