Провадження № 1-кп/344/704/26
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду

14 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглядаючи кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду, від Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор просить призначити даний обвинувальний акт у кримінальному провадженні до судового розгляду в порядку ст.315 КПК України, а також подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України, яке просить задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечує. Звертає увагу суду, що більшість наведених прокурором ризиків є не підтвердженими, тому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду, просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просять призначити кримінальне провадження до судового розгляду та задоволити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що дане провадження підсудне Івано-Франківському міському суду; підстав для його закриття згідно з п.п.4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 КПК України на даний час немає; обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст.468-475 КПК України не заявлялось. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не вбачається.

Відповідно до ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового провадження не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб для допиту, витребування певних речей та документів, здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

Крім того, згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурором подано клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України. В обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, посилається на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що зумовлюється тим, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі може намагатись уникнути покарання. Можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні зумовлюється тим, що йому, відоме місце роботи працівників магазину, оскільки йому відомі місця їхнього проживання, тому може чинити на них тиск. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Можливість обвинуваченого ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що у нього відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, на розгляді суду перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом з тим, нормами частини 3 ст.183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч.4 ст.182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави, у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини, тяжкість та мотиви кримінальних правопорушень в яких обвинувачується ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, застосований щодо нього ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.11.2025 року.

За таких обставин суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.314 КПК України з вирішенням питань щодо заходів забезпечення кримінального провадження, складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 197, ст.ст.314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду, зал №21, на 23.01.2026 року о 13 год. 30 хв., з викликом учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, застосований згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24.11.2025 року на строк до шістдесяти днів до 14 березня 2026 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12».

Затвердити, сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Доручити представнику персоналу органу пробації Івано-Франківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , яку необхідно подати суду до 14 лютого 2026 року.

Зобов`язати сторони провадження надати суду усі визначені законом документи, інші матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження для забезпечення учасникам судового провадження можливості ознайомлення з матеріалами цього провадження.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_8