Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2026 року м. Рівне

Справа № 570/3611/25

Провадження № 11-кп/4815/350/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.2 ст.15, п.п.3, 11, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі - КК), у кримінальному провадженні №0000950,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк два місяці, тобто до 26 лютого 2026 року, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішення суду прийняте з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства, воно є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, тому просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить також скасувати вказане судове рішення та постановити нову ухвалу, обрати ОСОБА_7 інший більш м`який запобіжний захід.

На обґрунтування цього зазначив, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та існування ризиків наведених у поданому клопотанні.

Також прокурором не наведено достатніх аргументів, що саме найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК, а посилання на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для тримання особи під вартою.

Окрім того в період з 20.07.2024 по 02.08.2024 ОСОБА_7 перебував під нічним домашнім арештом, здав на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, не порушував покладені на нього обов`язки та з`являвся на всі виклики слідства. Щодо тиску на свідків та потерпілих зазначив, що стосовно них застосовано заходи безпеки та будь-яких скарг чинення тиску на них не надходило.

Просить взяти до уваги що ОСОБА_7 одружений, займається підприємницькою діяльністю, має на утриманні батьків пенсіонерів та малолітню дитину, проходив навчання в Збройних силах України та є волонтером.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підтримання цих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та її представника - адвоката ОСОБА_6 про відсутність підстав для зміни обвинуваченому виду запобіжного заходу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

За приписами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 331 КПК передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000950, про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 146, ч.2 ст.15, п.п.3, 11, 12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 345 КК.

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст. 331 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК - переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів, погоджується з тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Хоча згідно ст. 89 КК судимість ОСОБА_7 погашена у встановленому законом порядку, проте він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 20.05.2019 за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Згідно ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 15.02.2022 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення. Наведене характеризує особу ОСОБА_7 як схильного до вчинення кримінальних правопорушень та свідчить на підтвердження ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі й особливо тяжкого злочину, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому існує ризик переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того жодних доказів щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , які б перешкоджали його утримування в слідчому ізоляторі як в апеляційних скаргах, так і в ході апеляційного розгляду стороною захисту не надано.

При продовженні дії запобіжного заходу виді тримання під вартою, місцевим судом враховано положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК, та правомірно не визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із застосування насильства.

Колегія суддів визнає, що встановлені місцевим судом ризики знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді і є достатніми для висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно прецедентної практики ЄСПЛ, зокрема рішення у справі "Мацнеттер проти Австрії", підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Колегія суддів визнає, що встановлені місцевим судом ризики знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді і є достатніми для висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу місцевим судом дотримано вимог закону та перевірено можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Дана вимога до судових рішень неодноразово була відображена в рішеннях ЄСПЛ, зокрема за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі "Харченко проти України", п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04 березня 2010 року у справі "Шалімов проти України", суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди "…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…".

З огляду на викладене колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивовано, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - без задоволення.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2