Справа 688/97/26
№ 1-кс/688/166/26
Ухвала

про накладення арешту на майно

27 січня 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 00000048 від 22.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 204, ч. 1 ст.209 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Полонського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000048 від 22.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 204, ч. 1 ст.209 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в порушення вимог: п. 215.1 ст. 215, п. п. 222.1.3 п. 222.1 ст. 222, п. 226.1 ст. 226, п. 226.1, п. 226.2, п. 226.5, п. 226.6, п. 226.9, п. 226.11, ст. 226, п. 228.9 ст. 228 Податкового кодексу України; п. 6, 8 ст. 2, п. 1 ст. 3, ч.ч. 3, 4 ст. 11, ст. 15, ст. 65, ст. 67 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; п. 7 ст. 7, п. 9 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»; Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів»; п. 17 «Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 833 віл 15.06.2006; п. 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»; ч. 4 ст. 11 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; ст. 12-1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , на протязі 2025 року придбав у невстановлених в ході досудового розслідування осіб незаконно виготовлені тютюнові вироби різного найменування без марок акцизного податку за відсутності відповідних документів, що підтверджують походження тютюнових виробів, їх якість та законність виробництва, організував реалізацію вказаних тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка в орендованих кіосках, розташованих на Площі Ринок, на земельній ділянці із кадастровим номером :02:005:1350, яка на праві власності належить Полонській міській раді, а користувачем являється «Полонське районне споживче товариство».

Окрім того, ОСОБА_5 у порушення вимого ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення», отримані грошові кошти за збуті тютюнові вироби без марок акцизного податку, набув, володів та надалі у на протязі 2025 року використав їх на власні потреби, у такий спосіб легалізовує доходи, одержані від незаконного збуту тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим Полонським районним судом Хмельницької області від 11.02.2025, за ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 681/106/25, провадження 1-кп/681/29/2025), відновив свою злочину діяльність, а саме організував в орендованих кіосках, розташованих на Площі Ринок, на земельній ділянці із кадастровим номером :02:005:1350, яка на праві власності належить Полонській міській раді, а користувачем являється «Полонське районне споживче товариство» реалізацію незаконно виготовлених тютюнових виробів різного найменування без марок акцизного податку за відсутності відповідних документів, що підтверджують походження тютюнових виробів, їх якість та законність виробництва до чого залучив: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 .

Так, в рамках даного кримінального провадження, 08.01.2026 отримано ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, щодо надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належне, на праві власності, ОСОБА_7 .

17.01.2026, в період часу з 06:32 год по 07:50 год, проведено обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено наступне: зошит в клітинку на 96 арк, в картонній обкладинці фіолетового кольору з візерунками та з чорновими записами ведення підприємницької діяльності, пов`язаної з тютюновими виробами, який вилучено до сейф-пакету № SUD 2059368; мобільний телефон марки «Infinix Hot 50» в корпусі білого кольору, з встановленою сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , в прозорому полімерному чохлі, який вилучено до сейф-пакету № CRI 1203033.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 17.01.2026, вищевказані речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З метою збереження речового доказу та досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, в тому числі забезпечення проведення відповідних судових експертиз, виникла необхідність у арешті майна, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до зникнення або пошкодження речових доказів та перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна виклик власника майна не здійснювався

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучені речі: зошит на 96 арк, в клітинку, в картонній обкладинці фіолетового кольору, з візерунками, з чорновими записами ведення підприємницької діяльності, пов`язаної з тютюновими виробами, який вилучено до сейф-пакету № SUD 2059368; мобільний телефон марки «Infinix Hot 50» в корпусі білого кольору, з встановленою сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , в прозорому полімерному чохлі, який вилучено до сейф-пакету № CRI 1203033, визнано речовими доказами, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження ним.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на: зошит на 96 арк, в клітинку, в картонній обкладинці фіолетового кольору з візерунками з чорновими записами ведення підприємницької діяльності, пов`язаної з тютюновими виробами, який вилучено до сейф-пакету № SUD 2059368, мобільний телефон марки «Infinix Hot 50» в корпусі білого кольору, з встановленою сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , в прозорому полімерному чохлі, який вилучено до сейф-пакету № CRI 1203033, заборонивши ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відчужувати, користуватися та розпоряджатися даним майном.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1