Справа № 736/206/26
Номер провадження 1-кс/736/71/26
У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Корюківка

Слідчий суддя Корюківського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СВ Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000536 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий слідчого відділення Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 29.01.2026 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель, Республіка Білорусь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб з подальшим утриманням у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Клопотання мотивоване тим, що наявні ризики невиконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, що передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, через те, що будь-який інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, просив не застосовувати до нього тримання під вартою, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина, інших осіб, які б могли здійснювати за нею догляд, адже її матір за станом здоров`я не може здійснювати догляду за дочкою та сама потребує догляду.

Захисник підозрюваного, ОСОБА_6 зазначив, що ризики наведені в клопотанні є непідтвердженими та є припущеннями слідчого. Захисник наполягає на застосуванні до підозрюваного такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, адже на його утриманні перебуває малолітня донька, яка без батька залишиться сама вдома.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Корюківського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 382 КК України.

29.01.2026 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 382 КК України.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 382 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами кримінального провадження, а саме:

- повідомленням військової часини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення за фактом самовільного залишення розташування військової частини ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.03.2024, який повідомив що йому відомо про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 . Про даний факт стало відомо під час проведення службового розслідування з даного приводу. Пункт постійної дислокації знаходився у с. Смолдирів Звягельського району Житомирської області;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.01.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.01.2026;

- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.01.2026;

- постановами Корюківського районного суду Чернігівської області;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.12.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ;

іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 382 КК України.

Проаналізувавши зазначені у клопотанні ризики, слідчий суддя зазначає, що злочини, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Однак, тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків, зазначений у клопотанні є недоведеним належним чином, адже слідчим не обгрнутовано, яким чином підозрюваний може вплинути на показання свідків, щодо факту самовільного залишення ОСОБА_7 військової частини, який оформлений відповідними документами, зокрема актом службового розслідування, що затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2023 № 107. Ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає також не доведеним належним чином, адже він зводиться до ризику впливу на свідків.

Слідчий суддя приймає до уваги що підозрюваний є особою молодого віку, має місце постійного проживання, на його утримання перебуває 10-ти річна донька, матір якої відповідно до висновку ЛКК № 8-51/426 від 25.09.2024 сама потребує стороннього догляду та не може його здійснювати за донькою.

Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав, які б свідчили про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання частково, застосувавши відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000536 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово місце проживання за адресою АДРЕСА_1 строком на 60 днів, тобто до 30 березня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2. не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

4. утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 30.03.2026 включно.

Ухвалу направити для виконання до Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення або отримання її копії - безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1