Справа № 127/6551/25
Провадження № 1-кп/127/237/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисників обвинуваченого: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 , ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

захисників обвинуваченого: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого: ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_12 ,

потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 :

ОСОБА_17 ,

в ході розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні суду об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за № 0000948, а також за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за № 0000048,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за № 0000948, а також за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2025 за № 0000048.

Під час судового розгляду адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) на майно вилучене 26.08.2024 в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить затриманому гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , які було поміщено до спеціального пакету Національна Поліція України Слідче Управління № PSP6106557; паспорт громадянина України виданий на ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер платника податків та військовий квиток виданий на його ім`я, які було поміщено до спеціального пакету Національна Поліція України Слідче Управління № PSP6106558; транспортний засіб марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області, що в м. Вінниці по вул. Г. Арабея, 17.

Клопотання мотивовано тим, що за результатами досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за № 0000948 скеровано до Вінницького міського суду та розпочато судове слідство, що свідчить про те, що всі необхідні слідчі дії з вказаним майном вже виконанні, а тривале позбавлення права користуватись своїм майном та документами, підтверджуючими особу та права особи негативно впливає на процес життєдіяльності обвинуваченого та можливості реалізації його Конституційних прав. Отже, на даний час, в рамках означеного кримінального провадження відпала потреба в продовженні арешту на вказане майно.

15.08.2025 року адвокатом ОСОБА_5 до суду було надіслано доповнення до клопотання про скасування арешту на майно. Потреба в доповненні виникли у зв`язку із не зазначенням у попередньому клопотанні наступної інформації: ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи та потребує реабілітаційного відновлення згідно затвердженої програми реабілітації, у зв`язку із чим виникла потреба в постійному використанні вилученого транспортного засобу для візитів до лікарських установ та реабілітаційних центрів.

Крім того, адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання про скасування арешту в частині заборони розпорядження та користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24) на майно, яке вилучено 26.08.2024 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000377 внесеного до ЄРДР 24.07.2024, а саме:ключі від автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 разом з шкіряним брелком.

Клопотання мотивовано тим, що за результатами досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2021 за № 0000948 скеровано до Вінницького міського суду та розпочато судове слідство, що свідчить про те, що всі необхідні слідчі дії з вказаним майном вже виконанні, а тривале позбавлення права користуватись своїм майном та документами, підтверджуючими особу та права особи негативно впливає на процес життєдіяльності обвинуваченого та можливості реалізації його Конституційних прав. Отже, на даний час, в рамках означеного кримінального провадження відпала потреба в продовженні арешту на вказане майно.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання про скасування арештів на майно, накладених ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) та від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24). Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що клопотання про зняття арешту на автомобіль подане з метою дотримання прав потерпілих, адже вони просять зняти лише заборону на користування, залишивши арешт на право відчуження. ОСОБА_4 буде утримувати автомобіль в належному стані, щоб в майбутньому, у разі задоволення цивільних позовів, продати його якомога дорожче.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 підтримав, просив суд скасувати арешти накладені означеними ухвалами слідчих суддів. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що йому слідчим було повернуто паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер платника податків та військовий квиток. а тому в цій частині просив клопотання не розглядати.

Обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 щодо задоволення клопотань ОСОБА_5 про скасування арештів на майно не заперечували.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотань ОСОБА_5 .. Клопотання про скасування арешту на транспортний засіб вважає передчасним, оскільки ще не досліджено письмові докази по справі, під час дослідження яких може виникнути необхідність у огляді транспортного засобу, оскільки він фігурує у негласних слідчих розшукових діях, гласних слідчих діях, допиті свідків, та матеріалах, які будуть досліджуватись у подальшому. Крім того, прокурор повідомив, що транспортний засіб знаходиться в ангарі, ризик пошкодження відсутній, а при користуванні транспортним засобом за призначенням, може статись ДТП. Кримінальний кодекс України передбачає відповідальність за знищення чи втрату речового доказу, тому скасування арешту на автомобіль може призвести до вчинення нового злочину. Також, в матеріалах справи містяться цивільні позови потерпілих на значні суми коштів, у разі задоволення яких може виникнути необхідність забезпечення цих позовів.

Представник потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_17 , підтримавши прокурора, заперечувала щодо задоволення клопотань про скасування арештів на майно, поданих ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. На даний час ні часткового, ні повного відшкодування шкоди за цивільним позовами не було, письмові докази судом не досліджувались. Крім того, накладення арештів на означене не майно не порушують права ОСОБА_4 , в той час як потерпілі злочинними діями ОСОБА_4 були позбавлені права на проживання в своїх квартирах. Крім того, обвинуваченний ОСОБА_4 за бажання міг вже відшкодовувати шкоду завдану злочинними діями, а не чекати скасування арешту на автомобіль.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , заперечували щодо задоволення клопотань, підтримавши думку свого представника адвоката ОСОБА_17 ..

Потерпіла ОСОБА_15 , заперечувала щодо задоволення клопотань.

Потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання, до суду не з`явились.

Дослідивши мотиви клопотань адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , з`ясувавши думку інших учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , на транспортний засіб марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 та на ключ від автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 разом з шкіряним брелком підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 174 КПК України, клопотання власника або володільця майна про скасування арешту майна під час судового провадження підлягає розглядові судом.

Стаття 174 КПК України передбачає дві самостійних процесуальних стадії вирішення судом питання про скасування арешту майна:

- під час судового провадження (абзац другий частини 1, частина 2 статті 174 КПК України);

- одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд (частина 4 статті 174 КПК України).

Означені клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арештів розглядається судом під час судового провадження на стадії судового розгляду після визначення судом обсягу і порядку дослідження доказів в порядку абзацу другого частини 1 та частини 2 статті 174 КПК України.

Судом встановлено, що постановою слідчого про визнання предмету речовим доказом та встановлення його місця знаходження чи перебування від 27.08.2024 року: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , які було поміщено до спеціального пакету Національна Поліція України Слідче Управління № PSP6106557; транспортний засіб марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області, що в м. Вінниці по вул. Г. Арабея, 17 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) на майно, вилучене 26.08.2024 в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить затриманому гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , які було поміщено до спеціального пакету Національна Поліція України Слідче Управління № PSP6106557; транспортний засіб марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області, що в м. Вінниці по вул. Г. Арабея, 17 - накладено арешт.

У мотивувальній частині ухвали слідчого судді єдиною підставою для накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Також, постановою слідчого про визнання предмету речовим доказом та встановлення його місце знаходження чи перебування від 27.08.2024, ключі від автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 разом з шкіряним брелком - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24) на майно, яке вилучено 26.08.2024 під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000377 внесеного до ЄРДР 24.07.2024, зокрема, і наключі від автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 разом з шкіряним брелком - накладено арешт.

У мотивувальній частині ухвали слідчого судді підставою для накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучене під час обшуку майно може бути використане як доказ, а також унеможливлення подальшого відчуження та забезпечення схоронності майна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді означеного клопотання слід з`ясувати дві передбачених законом обставини:

- обґрунтованість накладення арешту;

- чи не відпала потреба в його подальшому застосуванні.

Частина 2 статті 170 КПК передбачає чотири самостійні підстави для накладення арешту на майно. Так, зокрема, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) в якості підстави для накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та посвідчення водія підставою накладення арешту слідчим суддею зазначено - з метою забезпеченнязбереження речових доказів.

В ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24) в якості підстави для накладення арешту на ключ від автомобіля слідчим суддею зазначено - з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто, арешт на означені речі ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) та від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24) накладено лише з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки такі, передбачені законом інші підстави для накладення арешту, як: забезпечення спеціальної конфіскації (п. 2 ч.2 ст.170 КПК), забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3 ч.2 ст.170 КПК) та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч.2 ст.170 КПК) в ухвалах слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24) та від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24) під час накладення арешту на тимчасово вилучене в ОСОБА_4 майно не застосовувались, тому при розгляді судом клопотань захисника про скасування цих арештів, обґрунтованість накладення арешту за підставами, передбаченими пунктами 2, 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України та, відповідно, перевірка на предмет відпадіння потреби в арештах за цими, передбаченими пунктами 2, 3, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, підставами не здійснюється судом при вирішенні клопотання про скасування арешту в порядку ч.2 ст. 174 КПК України. Оскільки неможливо перевірити обґрунтованість накладення та доцільність збереження арешту за підставами, за якими він не накладався ухвалою слідчого судді.

Тому, предметом перевірки обґрунтованості накладення та доцільності збереження арештів при розгляді клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 є з`ясування обставин за підставою накладення арешту, передбаченою пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки тільки ця мета накладення арештів зазначена в ухвалах слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) та від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24).

Суд відхиляє заперечення потерпілих та представника потерпілих про необхідність збереження накладеного арешту на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію та ключ до автомобіля, посвідчення водія з метою забезпечення цивільних позовів, оскільки, як наголошувалось вище, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України така мета як забезпечення цивільного позову - не зазначена в якості підстави накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключ від нього, а також на посвідчення водія в ухвалах слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) та від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24).

Тому суд в межах предмету розгляду клопотання про скасування попередньо накладеного арешту на майно не може з`ясовувати наявність будь-якої іншої з передбачених ч.2 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту, які не були предметом розгляду слідчим суддею під час накладення арешту та/або не були зазначені слідчим суддею в ухвалі про накладення арешту.

Також слід зазначити, що під час розгляду клопотання про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в порядку абзацу другого ч.1, ч.2 ст. 174 КПК під час судового провадження суд не вирішує долю речових доказів, на які цей арешт накладено. Оскільки відповідно до положень ст. 374 та ч. 9 ст. 100 КПК України, доля речових доказів вирішується під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, зокрема, вироком суду.

Поряд з цим перебування тієї чи іншої речі, на яку накладено арешт, в процесуальному стані речового доказу, не перешкоджає суду розглянути клопотання про скасування арешту на цю річ під час судового провадження, оскільки таке повноваження суду прямо передбачено абз. 2 ч.1, ч. 2 ст. 174 КПК України, а результати вирішення судом цього клопотання (скасування арешту повне або часткове, відмова в скасуванні арешту) жодним чином не змінює процесуального стану цієї речі як речового доказу.

Дослідивши ухвали про накладення арештів суд дійшов переконання, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключ від нього, а також посвідчення водія з метою збереження речових доказів.

Збереження речового доказу в контексті накладення арешту на автомобіль обґрунтовується в першу чергу позбавленням власника можливості відчужити автомобіль, а також знищити або спотворити сліди кримінального правопорушення, які містяться на цьому автомобілі.

Як з`ясовано судом, огляд автомобіля слідчим було проведено. Відповідно до оголошеного прокурором в судовому засіданні обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України, викладеного в обвинувальному акті, автомобіль, що належить ОСОБА_4 , за викладених в обвинуваченні обставин кримінального правопорушення, не має на собі слідів кримінального правопорушення та не є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення. Відтак, головною метою збереження цього автомобіля в якості речового доказу є саме унеможливлення його відчуження обвинуваченим. Аналогічно означене стосується і таких приналежностей до автомобіля, як свідоцтво про його реєстрацію та ключ від нього.

Судом, при з`ясуванні порядку і обсягу дослідження доказів, а також при досліджені реєстру до обвинувального акту, було з`ясовано, що означений автомобіль не був об`єктом експертного дослідження. Зважаючи на характер обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України, судом з`ясовано, що експертизи за участі цього автомобіля не призначались та не проводились.

Судом з`ясовано, що автомобіль в якості тимчасово вилученого майна було поміщено слідчим для зберігання на арешт майданчик за адресою вул. Г. Арабея, 17, м. Вінниці ще 27.08.2024, де він зберігається вже 1 рік і 5 місяців.

Дослідивши матеріали клопотання та пояснення учасників провадження, суд дійшов висновку, що, очевидно, за час такого тривалого зберігання автомобіля на арешт-майданчику, яке виключає його мінімальну експлуатацію та технічне обслуговування, означене майно піддається руйнації під впливом природних факторів зовнішнього середовища та відсутності експлуатації складного механізму, яким є автомобіль.

Тому, за такого тривалого зберігання автомобіля на арешт-майданчику, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України мета накладеного ухвалою слідчого судді арешту забезпечення збереження речового доказу, за переконанням суду, вже не може бути ефективно досягнута.

Поряд з цим, передання автомобіля на відповідальне зберігання його власнику, за цих обставин, на переконання суду, забезпечить ефективне зберігання цього речового доказу, унеможливить його руйнування та знецінення шляхом забезпечення власником належних умов зберігання автомобіля та необхідного для підтримання його справного стану технічного обслуговування.

Враховуючи засади розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК), суд вважає недоцільним подальше зберігання транспортного засобу на арешт-майданчику.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Дослідивши матеріали клопотання, пояснення учасників провадження, суд дійшов висновку, що очевидна істотна причина, на необхідності існування якої наголошує ЄСПЛ у рішенні від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України», для продовження перебування автомобіля обвинуваченого на арешт-майданчику відпала.

Означені висновки в рівній мірі також стосуються і таких приналежностей до автомобіля обвинуваченого, на які також накладено арешт, як свідоцтво про реєстрацію автомобіля та ключ від автомобіля, оскільки ці приналежності до автомобіля є необхідними для його використання з метою забезпечення його відповідального зберігання власником. Також, відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦК України, приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що всі необхідні процесуальні дії щодо автомобіля та приналежностей до нього (свідоцтва про реєстрацію та ключа), як-то огляд, визнання речовим доказом та інші були проведенні на досудовому розслідуванні, а тривале, 1 рік і 5 місяців перебування автомобіля на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів призводить до його псування, що вказує на відпадіння очевидної істотної причини для продовження перебування автомобіля обвинуваченого на арешт-майданчику, на необхідності існування якої наголошує ЄСПЛ у рішенні від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України», а досягнення мети збереження цього речового доказу автомобіля та приналежностей до нього (свідоцтва про реєстрацію та ключа) буде, за цих обставин, значно ефективніше передання його на відповідальне зберігання власнику, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити частково та автомобіль марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключ від нього передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , з правом використання, однак без права відчуження.

З вищевикладених причин суд відхиляє заперечення прокурора та представника потерпілих проти часткового скасування арешту на автомобіль обвинуваченого, ключ та документи до нього з передачею на відповідальне зберігання. Оскільки відповідальне зберігання речових доказів обвинуваченим є більш доцільним за цих обставин для досягнення мети їх збереження та жодним чином не перешкодить їх, цих речових доказів, можливому безпосередньому оглядові судом, якщо такі клопотання будуть в подальшому заявлені учасниками провадження до закінчення стадії з`ясування судом обставин справи та перевірки їх доказами. Тим паче, що протоколи огляду цих речових доказів були складені на досудовому розслідуванні і наявні в сторони обвинувачення.

Оскільки судом за існуючих обставин для досягнення передбаченої п.1 ч.2 ст. 170 КПК України мети накладення арешту - забезпечення збереження речового доказу визнано більш доцільним передати автомобіль на відповідальне зберігання його власнику, то наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 групи інвалідності, на чому наголошував захисник, з точки зору положень п.1 ч.2 ст. 170. ч.1 ст. 174 КПК України правового значення не має.

Для відповідального зберігання автомобіля та приналежностей до нього (свідоцтво про реєстрацію автомобіля та ключ) власнику необхідно збереження таких правомочностей, як володіння та користування річчю, без яких відповідальне зберігання є неможливим. Поряд з цим, для здійснення відповідального зберігання правомочність розпорядження річчю не потребується, і повинна залишатись під арештом.

Тому, для забезпечення відповідального зберігання речового доказу, накладений на нього арешт підлягає частковому скасуванню, а саме в частині заборони володіння та користування цим майном, та залишається в частині заборони розпорядження цим майном.

Що стосується посвідчення водія, виданого на ім`я обвинуваченого ОСОБА_4 , яким посвідчується його спеціальне право керування транспортними засобами, оскільки за формулюванням обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. ч. 2, 3 ст. 146, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України, санкція за ці злочини не передбачає додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та у керуванні транспортними засобами обвинувачений ОСОБА_4 ухвалою суду тимчасово обмежений не був, то у продовженні арешту на означене посвідчення на право обвинуваченого керування транспортними засобами потреба відпала. В той же час, вимоги клопотання про скасування арешту майна в повному обсязі на даний час є передчасним, оскільки означене посвідчення водія є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Що обґрунтовує необхідність часткового скасування арешту в частині заборони володіння та користування цим майном з переданням його на відповідальне зберігання власнику.

Суд відхиляє аргументи потерпілих щодо заперечення скасування арешту про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжкі злочини, що завдали серйозних страждань та шкоди потерпілим, оскільки ці обставини не належать до встановленої в ухвалах слідчого судді про накладення арешту передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту: «мета забезпечення збереження речових доказів», і в цій площині виходять за межі передбаченого ч. 1 ст. 174 КПК предмету з`ясування: відпадіння або не відпадіння потреби в подальшому застосуванні арешту.

Як зазначалось вище, така, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК підстава для накладення арешту, як забезпечення цивільного позову, не зазначена в ухвалах слідчого судді про накладення арешту на автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію, ключ від нього, та посвідчення водія взагалі не вказана в означених судових рішеннях про накладення арешту на майно, тобто попередньо не була застосована слідчим суддею в якості підстави для накладення арешту, а тому і не може бути предметом з`ясування під час розгляду клопотання щодо доцільності продовження арешту чи відпадіння потреби в ньому.

Цивільні позивачі з клопотанням до суду про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_4 з метою забезпечення цивільного позову не звертались. А тому суд не може з власної ініціативи, за відсутності відповідного клопотання сторони, застосовувати цю підставу для накладення арешту (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України: з метою забезпечення цивільного позову) на майно обвинуваченого під час розгляду іншого клопотання: про скасування арешту, накладеного з іншої підстави (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України: з метою збереження речових доказів).

Керуючись статтями 170, 174, 175, 370-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 із доповненням до клопотання від 15.08.2025 року, в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28370/24, провадження № 1-кс/127/12364/24) задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року, у справі № 127/28370/24, на майно, вилучене 26.08.2024 в ході проведення обшуку в автомобілі марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить затриманому гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , які було поміщено до спеціального пакету Національна Поліція України Слідче Управління №PSP6106557; транспортний засіб марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області, що в м. Вінниці по вул. Г. Арабея, 17 скасувати частково, а саме в частині заборони володіння та користування цим майном.

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були поміщені до спеціального пакету Національна Поліція України Слідче Управління № PSP6106557; транспортний засіб марки «Toyota Camry» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено до спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області, що в м. Вінниці по вул. Г. Арабея, 17 передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24) задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року (справа № 127/28371/24, провадження № 1-кс/127/12365/24) на майно, яке вилучено 26.08.2024 під час затримання ОСОБА_4 , а саме: на ключ від автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 разом з шкіряним брелком скасувати частково, а саме в частині заборони володіння та користування цим майном.

Ключ від автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 разом з шкіряним брелком - передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

Ухвалу для організації її виконання надіслати прокурору Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: