Справа 127/4097/26
Провадження 1-кс/127/1671/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000089 внесеного до ЄРДР 05.02.2026, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000089 внесеного до ЄРДР 05.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 05.02.2026 близько 16 год. 30 хв., у м. Вінниця поблизу залізничного вокзалу, а саме на вул. Привокзальна, 1, старшим оперуповноваженим СКП відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , оперуповноваженим СКП відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 та оперуповноваженим СКП відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , виконувались заходи щодо взаємодії органів прокуратури, Державного бюро розслідувань, Національної поліції України, служби безпеки України, Військової служби правопорядку у збройних силах України під час протидії кримінальним правопорушенням, передбаченим статтями 407-409 Кримінального кодексу України, затверджені наказом Державного бюро розслідувань, Офісу генерального прокурора, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України № 375/233/672/657/485 від 03 жовтня 2024 року, та на підставі наказу начальника відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області № 18 від 10.01.2026 про проведення оперативно - профілактичних заходів, направлених на стабілізацію криміногенної ситуації на території обслуговування, а також встановлення місця знаходження осіб, які самовільно залишили військові частини проводилися заходи, спрямовані на виявлення осіб, які самостійно залишили військову частину.

Так, 05.02.2026, близько 16 год. 40 хв., вищевказані співробітники поліції, на підставі ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», перебуваючи у м. Вінниця на площі Привокзальній, 1 зупинили двох осіб чоловічої статі для перевірки їхніх документів. Під час перевірки документів вказаних осіб працівниками поліції поряд проходив ОСОБА_4 та почав нецензурно висловлюватися на адресу співробітників поліції, підбурюючи осіб, у яких перевірялися документи, до відмови у наданні будь-яких документів для перевірки.

В подальшому, після перевірки документів двох вищевказаних осіб чоловічої статі, ОСОБА_7 , представився ОСОБА_4 , пред`явив посвідчення поліцейського та неодноразово, на підставі ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», пред`явив вимогу пред`явити документи, що посвідчують його особу, однак ОСОБА_4 відмовився пред`являти зазначені документи, продовжуючи при цьому висловлюватись нецензурною лайкою.

В подальшому, ОСОБА_4 , ігноруючи законні вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів які посвідчують особу, та продовжуючи висловлюватись на їхню адресу нецензурною лайкою, продовжив провокувати конфлікт, після чого дістав з кишені предмет, зовні схожий на газовий балончик, споряджений речовиною хімічної дії, після чого розвернувся та пішов у протилежному напрямку, а саме в бік торгівельного центру «Smile Sity», відмовившись виконувати законні вимоги поліцейського при виконанні останнім службових обов`язків. Тобто, відмовився від обов`язкового виконання неодноразово повторених законних вимог співробітника поліції, висловлюючись в зухвалій формі, проявляючи зневагу до Національної поліції.

Продовжуючи виконання своїх службових обов`язків, працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наздоганяти ОСОБА_4 , при цьому, ОСОБА_7 знову повторив свою законну вимогу про необхідність надання документів, що засвідчують особу останнього, та попередив, що у разі відмови у виконанні законної вимоги поліцейського, останнього буде затримано.

На попередження співробітника поліції про затримання, ОСОБА_4 , в грубій формі, що супроводжувалося лайкою, відмовив та умисно, намагаючись втекти з місця події, заподіяв працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень під час виконання ними службових обов`язків, використавши засіб, споряджений речовиною хімічної дії, розпиливши з предмета, зовні схожого на газовий балончик, хімічну речовину в обличчя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в результаті чого, ОСОБА_8 згідно довідки № 316 МОЗ України КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» від 05.02.2026 отримав тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви 1 ступеня обох очей.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви 1 ступеня обох очей. Вказане ушкодження у ОСОБА_7 належить до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1996 р.), могло виникнути від травматичної дії хімічного фактору.

06 лютого 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Вінниця, Вінницької області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоком затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- Рапорт працівника СКП відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Поясненням гр. ОСОБА_4 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Висновком судово-медично експерта;

- Іншими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування встановлено, що на теперішній час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, щодо належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладеним на нього обов`язкам, а також спробам перешкоджати розслідуванню.

Зокрема, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строком до 5 років позбавлення волі. З метою ухилення від відповідальності Розсоха може переховуватись від слідства та суду, у зв`язку з чим є достатні підстави передбачити ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - спробу підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме домашній арешт може запобігти зазначеному ризику.

Крім того, існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки, згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 є ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховується, що жоден з інших запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

У зв`язку із викладеним, враховуючи особу підозрюваного, його антисоціальне становище, вважаю, що запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, разом з тим, по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків в рамках даного кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому до останнього необхідно застосувати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду не заперечив проти задоволення клопотання слідчого.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 особисто вибачився перед працівниками поліції. Просив слідчого суддю, задля надання можливості підозрюваному забезпечувати себе та працювати - застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, працевлаштований, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Разом з тим, органом досудового розслідування наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, характер та обставини злочину по якому повідомлено підозру, особа підозрюваного, дають підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 309, 369, 370, 372, 400 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 квітня 2026 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 05 квітня 2026 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя