Дата документу 05.12.2025 Справа № 335/7939/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/7939/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження 21-з/807/21/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 5 листопада 2025 року за результатами апеляційного перегляду вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 вирок було змінено в частині призначеного покарання, після чого суд апеляційної інстанції звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 121 КК України на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Разом з тим під час подальшої перевірки змісту ухвали Запорізького апеляційного суду від 5 листопада 2025 року апеляційним судом було виявлено описку, допущену як у мотивувальній, так і в резолютивній частинах ухвали, а саме: помилково зазначено, що суд «скасовує вирок у частині призначеного покарання», тоді як із фактичного змісту ухвали та правових наслідків, яких досягла колегія суддів, випливає, що суд не скасовував вирок у цій частині, а змінював його в частині призначеного покарання шляхом звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до змісту ухвали Запорізького апеляційного суду від 5 листопада 2025 року суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційні скарги, дійшов висновку про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та даним про його особу, у зв`язку з чим визнав за необхідне звільнити обвинуваченого від його реального відбування з випробуванням при збереженні самої міри покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Будь-яких висновків про незаконність чи необґрунтованість вироку в частині доведеності вини, правової кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 121 КК України, а також про необхідність повного або часткового скасування вироку в цій частині апеляційний суд не робив.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали від 5 листопада 2025 року однозначно вбачається, що апеляційний суд реалізував повноваження, передбачені ст. 408 КПК України, саме як суд, який змінює вирок у частині призначеного покарання, не втручаючись у висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини та правової правової кваліфікації дій ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, зокрема, у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Тобто у випадку, коли апеляційний суд приходить до висновку про необхідність пом`якшення покарання при збереженні обсягу обвинувачення та правової кваліфікації діяння, він має в межах наданих йому процесуальним законом повноважень змінити вирок у частині призначеного покарання, а не скасовувати його.

Отже, правовим наслідком установленої апеляційним судом необхідності пом`якшення покарання щодо ОСОБА_6 є саме зміна вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 грудня 2022 року в частині призначеного покарання, а не його скасування. Фактично саме таку правову дію апеляційний суд і вчинив, звільнивши засудженого від відбування покарання з випробуванням, при цьому не змінюючи кваліфікації кримінального правопорушення та не втручаючись в інші частини вироку.

Разом з тим при виготовленні ухвали суду апеляційної інстанції від 5 листопада 2025 року у мотивувальній та резолютивній частинах було допущено технічну помилку: замість коректного формулювання щодо зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання було помилково зазначено про скасування вироку в цій частині.

Вказане формулювання не відповідає дійсному змісту ухвали від 5 листопада 2025 року, суперечить її мотивувальній частині, в якій суд послідовно обґрунтовує необхідність саме пом`якшення покарання й відповідної зміни вироку, а не його скасування, та не відображає реального волевиявлення колегії суддів щодо кінцевого результату апеляційного перегляду.

За своїм характером така неточність є очевидною технічною опискою, яка полягає у неправильному використанні терміна «скасувати» замість юридично та фактично коректного «змінити вирок у частині призначеного покарання».

Зазначена описка не пов`язана зі зміною правової позиції суду, не стосується висновків щодо доведеності вини ОСОБА_6 , кваліфікації його діяння чи обсягу обвинувачення, не змінює суті прийнятого рішення про пом`якшення покарання та не погіршує його становища, а лише створює формальну невідповідність між мотивувальною та резолютивною частинами ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Отже, з урахуванням того, що встановлена у тексті ухвали від 5 листопада 2025 року неточність має характер саме очевидної технічної описки й не змінює змісту судового рішення, а лише потребує приведення його тексту у відповідність до дійсного волевиявлення суду та фактичних правових наслідків, колегія суддів вважає за необхідне виправити таку описку у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, без зміни змісту ухвали.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, текст ухвали Запорізького апеляційного суду від 5 листопада 2025 року та встановивши наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виправлення допущеної описки шляхом заміни у мотивувальній і резолютивній частинах ухвали вказівки про «скасування вироку в частині призначеного покарання» на вказівку про «зміну вироку в частині призначеного покарання».

Таке виправлення не тягне за собою будь-якої зміни змісту ухвали, не погіршує становища засудженого ОСОБА_6 , а лише усуває технічну неточність у формулюванні судового рішення, узгоджуючи резолютивну частину з його мотивувальною частиною та фактичними правовими наслідками апеляційного перегляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 379, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Виправити описку, допущену у мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Запорізького апеляційного суду від 5 листопада 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, замінивши вжитий вираз «скасувати вирок у частині призначеного покарання» словами «змінити вирок у частині призначеного покарання».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4