Провадження № 1-кп/161/1323/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 жовтня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 27.05.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта професійно-технічна, працює на посаді водія у ПП «Щербюк», одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 26 травня 2025 року, близько 23 години 45 хвилин, перебуваючи у громадському місці, а саме на грунтовій ділянці дороги навпроти будинку №1 по вулиці Новій у селищі Торчин Луцького району Волинської області, що є громадським місцем, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи встановлені у суспільстві правила поведінки та норми моралі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх очевидність для сторонніх осіб, діючи з особливою зухвалістю, з прямим умислом, керуючись метою вчинення насильницьких дій, умисно наніс удар долонею правої руки в ділянку кисті лівої руки потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм суспільної поведінки, підняв із землі камінь та умисно кинув ним у припаркований поруч автомобіль «SEAT Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить потерпілій, розбивши скло багажника, чим спричинив майнової шкоди останній, згідно висновку експерта №CE-19/103-25/10995-АВ від 19 вересня 2025 року, на суму 45795 гривень 27 копійок та вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 83997 гривень 70 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що умисно наніс удар останній та кинув камінь у припаркований автомобіль. Просив суд суворо його не карати, призначити покарання у виді штрафу, щиро розкаявся.

Допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що за обставин, які викладені в обвинувальному акті обвинувачений вчинив хуліганство. Щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження та розміру цивільних позовів, які ніким не оспорюється.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена у судовому засіданні та вказана в обвинувальному акті.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, несудимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, працює, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, зважаючи на позицію учасників судового розгляду щодо виду покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу ближче до мінімального розміру.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

При цьому, з огляду на особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді пробаційного нагляду чи обмеження волі, які необхідно відбувати реально.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Речові докази у справі, а саме: перцевий балончик «Кобра-1» оранжевого кольору повернути ОСОБА_7 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в загальній сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий