УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000735 від 10.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 старший слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 09.10.2025 о 22.00, в с. Березовичі, Володимирського району, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи вантажним квадроциклом Renegade ATW-300CC-R по ґрунтовий дорозі, поблизу ставка, допустив наїзд на огорожу (натягнутий цеп). В результаті пригоди ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

10.10.2025, відомості про вказаний факт, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №0000735, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09.10.2025 в ході проведення огляду місця події на земельній ділянці :07:001:0557, яка розташована в с. Березовичі Володимирського району Волинської області, було виявлено та вилучено, вантажний квадроцикл марки Renegade ATW-300CC-R, серійний номер Н234FPO14RA000061.

Вилучені речі мають значення речового доказу, і тому самі по собі та в сукупності з іншими доказами можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час проведення досудового слідства, у зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився надав письмову заяву, про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна, а саме квадрацикла "Renegade ATW-300CC-R" в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій не заперечував щодо задоволення клопотання, однак просив передати йому транспортний засіб на відповідальне зберігання.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000735, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучений автомобіль в розумінні ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя також враховує, вимоги ч.1 ст. 16 КПК України, яка наголошує на тому що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умо,ви для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Враховуючи те, що виявлене та вилучене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою їх збереження виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведеного обшуку майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та керування.

Застосування таких заходів слідчий суддя вважає необхідним, оскільки досудове слідство тільки розпочато, не проведено оперативні слідчі дії з використанням вилученого майна, зокрема експертизи або слідчі експерименти, що в разі повернення майна може унеможливити їх виконання та потягти втрату належних доказів у справі.

При цьому, треба зазначити, що накладення арешту на майно не позбавляє права власника звернутися в подальшому з клопотанням щодо його скасування після проведення органом досудового слідства відповідних слідчих дій з використанням речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вантажний квадроцикл марки Renegade ATW-300CC-R, серійний номер Н234FPO14RA000061, який вилучений 09.10.2025 в ході проведення огляду місця події на земельній ділянці :07:001:0557, яка розташована в с. Березовичі Володимирського району Волинської області, який належать на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування даним транспортним засобом

Передати власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вантажний квадроцикл марки Renegade ATW-300CC-R, серійний номер Н234FPO14RA000061на відповідальне зберігання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_7