УХВАЛА

Іменем України

07.10.2025 Справа №607/20561/25 Провадження №1-кс/607/5811/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИЛА:

03.10.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2025 дане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків. 06.10.2025 прокурор усунув недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали слідчої судді, та подав повторне клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Так, 01.10.2025 на підставі ухвали слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, винесеної у справі № 607/20094/25, проведений обшук за адресою: вул. Микулинецька бічна, 10/1, м. Тернопіль. Під час цього обшуку виявлені та вилучені:

- анкета на 2 арк. із рукописним текстом ОСОБА_4 , договір про співробітництво № А003 від 18.11.2008 на 4 арк. із підписом ОСОБА_5 , цивільно-правовий договір надання послуг від 01.09.2025 на 1 арк. із підписом ОСОБА_5 , які упаковані в сейф-пакет № WAR1369531;

- цивільно-правові договори про надання послуг від 01.07.2025, 01.11.2024, 02.06.2025, 02.12.2024, 02.12.2024 на 1 арк. кожен із підписом ОСОБА_5 , 4 цивільно-правові договори від 01.10.2025 на 1 арк. кожен із підписом ОСОБА_5 , які упаковані в сейф-пакет № WAR1452523.

Крім цього, 01.10.2025 на підставі ухвали слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, винесеної у справі № 607/18148/25, проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Під час цього обшуку виявлені та вилучені:

- квитанція № 703 від 30.09.2022 (платник ОСОБА_6 );

- договір № 42-ТД від 30.09.2022, укладений між ОСОБА_6 та директором ДП «центр ДЗК» ОСОБА_7 ;

- акт виконаних робіт до договору № 42-ТД від 30.09.2022;

- квитанція № 1374 від 12.09.2022 (платник ОСОБА_6 );

- договір № 33-ТД від 12.09.2022, укладений між ОСОБА_6 та директором ДП «центр ДЗК» ОСОБА_7 ;

- технічне завдання до договору № 33-ТД від 12.09.2022;

- акт виконаних робіт до договору № 33-ТД від 12.09.2022,

які упаковані в сейф-пакет № PSP2204108.

Постановою слідчого від 02.10.2025 зазначені документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор вказав, що указані документи мають суттєве значення для досудового розслідування, оскільки в зазначених документах наявні зразки підписів ОСОБА_5 та почерк ОСОБА_4 , які матимуть важливе значення для подальшого проведення судової почеркознавчої експертизи документів та виступатимуть у якості вільних зразків.

Крім цього, вилучені договори та квитанції щодо розроблення технічної документації із землеустрою, укладені між ОСОБА_6 та директором ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_7 , також матимуть суттєве значення для подальшого проведення судово-почеркознавчої, судово-технічної експертизи документів та інших експертиз та виступатимуть у якості вільних зразків.

За таких підстав, вважаючи вказані документи тимчасово вилученим майном та таким, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.

У судове засідання володільці майна ОСОБА_5 та представник Тернопільської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», належним чином повідомлені про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явились без повідомлення про причини неприбуття.

Указане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідча суддя встановила, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 01.10.2025 на підставі ухвали слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, винесеної у справі № 607/20094/25, проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 . Під час цього обшуку виявлені та вилучені:

- анкета на 2 арк. із рукописним текстом ОСОБА_4 , договір про співробітництво № А003 від 18.11.2008 на 4 арк. із підписом ОСОБА_5 , цивільно-правовий договір надання послуг від 01.09.2025 на 1 арк. із підписом ОСОБА_5 , які упаковані в сейф-пакет № WAR1369531;

- цивільно-правові договори про надання послуг від 01.07.2025, 01.11.2024, 02.06.2025, 02.12.2024, 02.12.2024 на 1 арк. кожен із підписом ОСОБА_5 , 4 цивільно-правові договори від 01.10.2025 на 1 арк. кожен із підписом ОСОБА_5 , які упаковані в сейф-пакет № WAR1452523.

Відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 10.09.2025 зазначені вище документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідча суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідча суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не встановлено та такі докази учасниками кримінального провадження не надавались.

Також слідча суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Крім цього, 01.10.2025 на підставі ухвали слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, винесеної у справі № 607/18148/25, проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Під час цього обшуку виявлені та вилучені:

- квитанція № 703 від 30.09.2022 (платник ОСОБА_6 );

- договір № 42-ТД від 30.09.2022, укладений між ОСОБА_6 та директором ДП «центр ДЗК» ОСОБА_7 ;

- акт виконаних робіт до договору № 42-ТД від 30.09.2022;

- квитанція № 1374 від 12.09.2022 (платник ОСОБА_6 );

- договір № 33-ТД від 12.09.2022, укладений між ОСОБА_6 та директором ДП «центр ДЗК» ОСОБА_7 ;

- технічне завдання до договору № 33-ТД від 12.09.2022;

- акт виконаних робіт до договору № 33-ТД від 12.09.2022,

які упаковані в сейф-пакет № PSP2204108.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ухвали про надання дозволу на обшук, указані документи не входять переліку тієї документації, на вилучення якої під час обшуку був наданий дозвіл слідчою суддею.

При цьому прокурор не довів, що вилучені та зазначені вище документи мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, а також, що таке майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відтак слідча суддя доходить висновку, що клопотання у цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- анкету на 2 арк. із рукописним текстом ОСОБА_4 , договір про співробітництво № А003 від 18.11.2008 на 4 арк. із підписом ОСОБА_5 , цивільно-правовий договір надання послуг від 01.09.2025 на 1 арк. із підписом ОСОБА_5 , які упаковані в сейф-пакет № WAR1369531;

- цивільно-правові договори про надання послуг від 01.07.2025, 01.11.2024, 02.06.2025, 02.12.2024, 02.12.2024 на 1 арк. кожен із підписом ОСОБА_5 , 4 (чотири) цивільно-правові договори від 01.10.2025 на 1 арк. кожен із підписом ОСОБА_5 , які упаковані в сейф-пакет № WAR1452523,

володільцем яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

У іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, ОСОБА_5 , Тернопільській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1