УХВАЛА

про продовження обов`язків, покладених при застосуванні особистого зобов`язання

Справа № 621/1111/20

Провадження 1-кп/621/10/25

10 грудня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу №621/1111/20 за обвинуваченням

ОСОБА_6 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 28, ч.4 статті 246, ч.1 статті 263 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_4 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа № 621/1111/20 за обвинуваченням ОСОБА_6 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України; ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 статті 28, ч.4 статті 246, ч.1 статті 263 Кримінального кодексу України; ОСОБА_4 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України; ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.10.2020 справу призначено до судового розгляду, вирішено питання щодо прийняття цивільних позовів потерпілих до спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Прокурором подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 обов`язків, покладених на нього ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2025 року. В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2025 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків прибувати за першою вимогою до суду, а в разі неможливості - завчасно повідомляти суд, прокурора про зміну місця свого проживання, реєстрації та засобів зв`язку. Строк дії покладених обов`язків спливає 24.12.2025. Судовий розгляд справи не завершено, а обвинуваченому ОСОБА_9 пред`явлено обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 статті 28, ч.4 статті 246 КПК України, за яке в разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, тому ризики, визначені статтею 177 КПК України, продовжують існувати, в зв`язку з чим просив продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та дію обов`язків, покладених на обвинуваченого ухвалою суду від 24.10.2025.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 подали заяви, в яких не заперечували проти продовження дії запобіжного заходу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до положень статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (в тому числі продовження, зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.2, ч.4 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 статті 246 Кримінального кодексу України, за яке, в разі визнання винуватим, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 5 років.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2025 застосовано відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, визначених статтею 194 КПК України, строк дії якого спливає 24.12.2025.

Інформації щодо порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, встановлених ухвалою суду від 24.10.2025, до суду не надходило. Доказів незаконного впливу чи тиску на свідків під час досудового розслідування та знаходження справи в суді не отримано.

Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, можливість пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Згідно статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-179, 182, 194, 201, 331, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 10.02.2026, з продовженням дії обов`язків:

- прибувати за першою вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це суд;

- повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобів зв`язку;

В разі невиконання обов`язків, покладених судом, до обвинуваченої може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання обвинуваченим покласти на прокурора.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду, постановлений за результатами судового розгляду.

Суддя ОСОБА_13