ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3397/25 Справа № 932/7882/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 жовтня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

В провадженні Шевченківського районного суду м.Дніпра перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_9 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 жовтня 2025 року, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на строк 60 днів, тобто до 15 грудня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисту про визначення обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування рішення суду у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

Вказує, що судом не було враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 раніше не судимий, не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Дніпрі, має родину, на утриманні має малолітню дитину, характеризується за місцем проживання з позитивної сторони, проходить службу у лавах ЗСУ.

Захисник вважав, що до обвинуваченого може бути застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі поданої в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування рішення суду у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

Вказує, що судом не було враховано дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 раніше не судима, не притягувалась до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Дніпрі, має родину, на утриманні має малолітню дитину, характеризується за місцем проживання з позитивної сторони, проходить службу у лавах ЗСУ.

Захисник вважав, що до обвинуваченої може бути застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши думки обвинувачених, захисника та прокурора, обговоривши доводи апеляційних скарг, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , судом в достатній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та зроблений обгрунтований висновок про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинувачених під вартою.

При продовженні строку тримання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою також враховані об`єктивні причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинувачених під вартою, а також продовження існування ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Такий висновок є законним та обґрунтованим, оскільки враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, обвинувачуються у скоєнні тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом вибухових речовин, а також в особливо тяжкому злочині, передбаченому ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, проти основ національної безпеки України, скоєного в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна і з врахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення, особистості обвинувачених, а також стадії процесу, реально існують обґрунтовані ризики, що вони зможуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене, а так само іншим чином будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинувачених під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінується останнім, та більш м`які запобіжні заходи не забезпечать їх належної процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою, як на це посилається сторона захисту в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що встановлені щодо обвинувачених ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, є виключно вагомими та попередження їх можливе лише за умови ізоляції обвинувачених від суспільства.

Водночас, на переконання апеляційного суду, посилання захисника на наявність у обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки це не спростовує висновки суду про те, що останні можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги сторони захисту є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407 та 418, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Дніпра від 17 жовтня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , строком до 15 грудня 2025 року без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4