Справа № 152/1405/25
УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4 ,

законних представників

потерпілого ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, уродженця м. Шаргород Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000100 від 26 квітня 2025 року,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що він 25 квітня 2025 року близько 15 години 35 хвилин перебуваючи за кермом належного йому автомобіля марки «Peuget» моделі «5008», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля лівого узбіччя поблизу будинку №225 по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, розпочав рух, а саме вирішив виконати маневр правого розвороту, та, подолавши смугу зустрічного руху, виїхав на смугу руху, по якій в цей час рухався мотоцикл марки «Musstang» моделі «МТ200-9», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого відбулось попутне, перехресне зіткнення мотоцикла під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в межах своєї правої смуги в попутному напрямку, із зазначеним автомобілем під керуванням ОСОБА_7 ..

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_4 отримав наступні тілесні ушкодження, які підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №46 від 04 червня 2025 року, а саме: ЗЧМТ, забій головного мозку, вогнища контузії 1 типу валика мозолистого тіла, мілкі контузні вогнища 1 типу в правій лобній ділянці, скроневих долях з обох сторін; підшкірна гематома м`яких тканин шиї справа; рвана рана підборіддя, верхньої та нижньої губи, скальпована рана верхньої щелепи, неповний вивих 12-11 зубів 1 ст.; множинні садна та забої обличчя та шиї. Дані тілесні ушкодження утворились від ідї твердих тупих предметів, можливо 25 квітня 2025 року в умовах дорожньо-транспортної пригоди та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, так як викликають за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні, але не являються небезпечними для життя під час заподіяння.

Згідно з висновком комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи №КСЕ-19/102-25/15492 від 11 вересня 2025 року, у цій дорожньо-транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, в діях водія автомобіля Peuget 5008 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п .10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

24 листопада 2025 року від обвинуваченого ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання про закриття кримінального провадження та зняття арешту, в якому він вказує, що заподіяна у цій справі шкода фізичному здоров`ю потерпілому ОСОБА_4 у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості усунута обвинуваченим, шляхом відшкодування збитків на лікування та компенсацією моральної шкоди. Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є необережним нетяжким злочином, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень і порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше. Також обвинувачений примирився з потерпілим. З огляду на викладене обвинувачений просить: клопотання задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України; кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 26 квітня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити; арешт на автомобіль іноземного виробництва марки «Peuget» моделі «5008» державний номерний знак НОМЕР_1 скасувати та витрати, пов`язані зі здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 від 26 квітня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, віднести на рахунок Держави.

При цьому, разом з клопотанням, обвинувачений подав до суду заяву від потерпілого та законного представника потерпілого, в якій вони вказують, що обвинувачений з потерпілим примирився, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають. Потерпілий не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК України. Наслідки закриття провадження відомі та зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий та законні представники потерпілого підтримують свою заяву. Потерпілий пояснює, що примирився з обвинуваченим, претензій до нього не має, просить провадження закрити.

Прокурор не заперечує щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений та захисник підтримують клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Обвинувачений пояснює, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах, наразі примирився з потерпілим, щиро розкаюється у вчиненому.

Заслухавши заяву потерпілого та його законного представника і думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

Згідно з частиною четвертою статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно зі статтею 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до наданих прокурором документів, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Враховуючи, що потерпілий примирився з обвинуваченим та бажає його звільнення від кримінальної відповідальності, обвинувачений не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави, а суду не надано доказів, які б вказували на неможливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження відносно нього, то клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема, частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Процесуальні витрати в справі на проведення судових інженерно-транспортних експертиз становлять 13816,70 грн, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 284, 314 КПК України, статтею 46 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження №0000100 від 26 квітня 2025 рокувідносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Скасувати арешт накладений на транспортний засіб марки «Peugeot 5008», державний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Mystang MT 200-9», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази: транспортний засіб марки «Peugeot 5008», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 ; мотоцикл марки «Mystang MT 200-9», реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_6 ; відеофайл із написом «XVR_ch2_main_3523_3526» та відеофайл зі написом «WhatsApp Video 2025-05-22 at 09.39.03», які знаходяться на оптичному носії інформації DVD-R диску залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 13816 гривень 70 копійок.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1