Справа № 645/5912/24
Провадження № 1-кп/645/219/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальні акти в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001189 від 22.08.2024 року та № 0001220 від 29.08.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05 жовтня 2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки; 07.06.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185

КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.

75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.03.2025 року за ч.2, 3, 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 13.05.2025 року за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про

введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про

затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний

стан.

21 серпня 2024 року, о 14 годині 03 хвилині, ОСОБА_5 , знаходячись у під`їзді №1 за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 162, побачив розташований у кімнаті для зберігання речей велосипед, який належить раніше не знайомій йому ОСОБА_6 , в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Після чого, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного велосипеду, який знаходився у кімнаті для зберігання речей, розташованої біля ліфту у під`їзді №1 за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 162, та незаконно, таємно заволодів велосипедом марки «Pelican» моделі «Escape 29», який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю, згідно судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/26110-ТВ від 06.09.2024 - 5779,00 гривень. Після чого, ОСОБА_5 , з місця події із викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 5779 гривень.

Крім того, 25 серпня 2024 року, близько 13 години 45 хвилин, ОСОБА_5 зайшов, шляхом вільного доступу, до під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , де біля квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку побачив самокат «Скутер», який належав раніше не знайомому йому ОСОБА_7 ..

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, незаконно, таємно заволодів самокатом марки «Acer» моделі «Scooter 5 Advance AES025 Black (GP.ESC 11.015)», який належить потерпілому ОСОБА_7 , вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/30973-ТВ від 16.10.2024 - 5894,56 гривень. Після чого, ОСОБА_5 , з місця події із викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 5894,56 гривень.

Крім того, 13 жовтня 2024 року, о 15 годині 46 хвилин, ОСОБА_5 зайшов, шляхом вільного доступу, до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , де біля ліфтової кабіни на першому поверсі вказаного будинку побачив велосипед «Winner», який належав раніше не знайомому йому ОСОБА_8 ..

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, незаконно, таємно заволодів велосипедом ТМ «Winner» моделі «Leopard», який належить потерпілому ОСОБА_8 , вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/32528-ТЕ) від 08.11.2024 6834 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця події із викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 6834,00 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, зазначені в обвинувальних актах фактичні обставини справи не оспорював. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнав частково, вважав, що потерпілому не було спричинено моральну шкоду. У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, була сповіщена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а також цивільний позов про відшкодування шкоди. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, поданий цивільний позов про відшкодування шкоди просив залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що приблизно в літку або восени 2024 року у нього викрали велосипед, який він зберігав у під`їзді біля ліфту, за місцем мешкання. Заявлений цивільний позов підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що моральна шкода, спричинена йому полягає в тому, що викрадений велосипед був для нього засобом пересування, на ньому він їздив на роботу, після викрадення велосипеду був змушений їздити на таксі, був порушений його звичний спосіб життя, він переживав душевні хвилювання, з приводу викраденого майна, змушений був витрачати свій час на відвідування відділу поліції. Йому нічого не було відшкодовано. Щодо міри покарання просив обвинуваченого покарати суворо.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 ,в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, при цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_8 , дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, відомості про судові витрати та речові докази, докази щодо цивільного позову ОСОБА_8 дослідити в повному обсязі.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно, тобто вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні ОСОБА_5 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який був неодноразово засуджений, судимість не знята та непогашена, не одружений, дітей не має, не працює, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога. Згідно наказу № 326 від 17.11.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини, але наказом № 339 від 30.11.2022 року був увільнений із займаної посади, у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, з 30.11.2022 року, а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 13.05.2025 року ОСОБА_5 був визнаний винним та засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, за даним вироком ОСОБА_5 відбуває покарання з 28.01.2025 року, початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання. Злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_5 були вчинені до постановлення вироку від 13.05.2025 року, тому покарання йому необхідно призначати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України - за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання його лише в ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

Згідно ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 129 КПК України - ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди в розмірі 40000 гривень, підлягає залишенню без розгляду, за письмової заявою потерпілого.

Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про відшкодування шкоди в розмірі 7000 гривень, в подальшому позов уточнила та просила стягнути із обвинуваченого суму 3466,50 грн., враховуючи, що нею був викуплений викрадений у неї велосипед, що підтверджується відповідною квитанцією, та велосипед був повернутий їй на зберігання. Позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3466,50 грн. підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування шкоди матеріальної в розмірі 6834 грн. та моральної в розмірі 50000 гривень, підлягає задоволенню з частині відшкодування матеріальної шкоди в межах доведеного, та з обвинуваченого підлягає стягненню в порядку відшкодування матеріальної шкоди сума в розмірі 6834 гривень. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що потерпілому були спричинені моральні страждання, які полягали у душевних стражданнях, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, сприводу викрадення його майна.

Враховуючи перенесені моральні страждання, у зв`язку із вчиненим злочином, як зазначив в позові потерпілий, суд вважає, що така шкода була спричинена потерпілому, але на погляд суду сума в розмірі 50000 грн. є завищеною, тому суд, враховуючи не доведеність потерпілим, що велосипед використовувався ним для поїздок на роботу, через що в тому числі був порушений його звичний спосіб життя, суд виходячи із доведенності позовних вимог, засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого суму в розмірі 3000 гривень.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № СЕ-19/121-24/26110-ТВ від 06.09.2024 року у розмірі 1514,56 грн.., № СЕ-19/121-24/30973-ТВ від 16.10.2024 року у розмірі 1591,80 грн.., № СЕ-19/121-24/32528-ТВ від 08.11.2024 року у розмірі 1989,75 грн.., в загальному розмірі 5096,11 грн.

Накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 року арешт на майно, з метою збереження речових доказів, підлягає скасуванню.

Питання речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому, в даному кримінальному провадженні, не обирався, але згідно узвали Немишлянського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 року обвинуваченого ОСОБА_5 було залишено тимчасово в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 13.05.2025 року Індустріального районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань,призначити ОСОБА_5 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років 5 місяців.

Початок відбування покарання ОСОБА_5 , рахувати з часу затримання з 28.01.2025 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 , згідно ухвали Немишлянського районного суду м. Харкова від 03.06.2025 року, залишити в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 5096,11 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3466 гривень 50 коп.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 6834 гривень, в рахунок моральної шкоди 3000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Арешт майна, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 року - скасувати.

Речові докази: Велосипед марки «Pelican» моделі «Escape» - переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутим потерпілій за належністю.

Відеозапис на диску CD-R, на якому містяться записи подій та фотографії від 25.08.2024 року; диску CD-R з відеозаписами подій від 13.10.2024 року, отримані від ТОВ «Формула комфорту» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Немишлянський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Немишлянському районному суді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_5 , заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1