Справа № 159/384/26 Провадження №11-сс/802/52/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора, звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Тому з метою забезпечення ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на строк 2 місяця.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2026 року клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в сумі 59904,00 грн. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 24.03.2026 року включно.

Роз`яснено ОСОБА_8 , (заставодавцю), що у разі порушення ним визначених обов`язків - застава звертається в дохід держави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, однак не доведено про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для виконання ним процесуальних обов`язків. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт у нічний період часу, а саме застави з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор на вищевказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його необґрунтованість та незаконність, просить скасувати та постановити нове, яким задовольнити клопотання слідчого повністю та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці. Зазначає про те, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості працівнику правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Більше того, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Посилаючись на вищенаведене, прокурор вважає такий запобіжний захід як застава не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам. На його думку є усі законні підстави для обрання щодо підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, думку підозрюваного та його захисника, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Волинський апеляційний суд вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 22.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 якого 22.01.2026 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2026 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу, стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави, та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню доведеним в ході розгляду провадження ризикам, передбаченим у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Більше того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_8 , раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, що буде стримуючим фактором щодо переховування останньої від органу досудового розслідування та суду, а покладення на підозрюваного обов`язку, визначеного п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, буде запобігати можливості його незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання таким ризикам як переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як застава, і з цим повністю погоджується апеляційний суд.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді нічного домашнього арешту, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні та доведеним в суді ризикам.

З урахуванням наведено, колегія суддів вважає доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в застосуванні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, так як стороною обвинувачення не було надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт у нічний період часу, зокрема - застава, та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2026 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задоволено частково та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в сумі 59904,00 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 24.03.2026 року включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді