ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/570/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2056/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 186, ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Берестинського районного суду Харківської області від 15 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001111 від 26.11.2024, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Берестинського районного суду Харківської області від 15 липня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області, громадянина України, розлученого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше був судимим:

- 14.05.2002 Красноградським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 03.06.2003 Красноградським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 296, статтею 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 16.06.2005 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Харків від 08.06.2005, невідбута частина покарання склала 11 місяців 25 днів;

- 15.01.2007 Красноградським районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 17.01.2008 Красноградським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 307, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, 03.12.2012 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харків від 23.11.2012, невідбута частина покарання склала 3 місяці;

- 22.01.2014 Красноградським районним судом Харківської області за статтею 198 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 03.08.2016 Красноградським районним судом Харківської області за частиною 2 статті 186, 395, частиною 1 статті 70, 72 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 12.10.2016 ухвалою Харківського апеляційного суду вирок змінено в частині призначення покарання за частиною 2 статті 186, статтею 395, частиною 1 статті 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 13.06.2017 перегляд вироку Вищим спеціалізованим судом України та призначено остаточне покарання за частиною 2 статті 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, 30.03.2020 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.03.2020 згідно статті 81 КК України, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 1 статті 122, частино 1 статті 309 КК України, та призначено йому покарання:

- за частиною 4 статті 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

- за частиною 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за частиною 1 статті 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховано з моменту фактичного затримання з 26 листопада 2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено без змін у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 26 листопада 2024 року приблизно о 17 годині 20 хвилин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування стосунків прийшов за місцем проживання ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу через відчинені двері потрапив до приміщення житлового будинку за вказаною адресою.

Будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» перебуваючи у приміщенні кухні домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 за вказаною вище адресою, в присутності останньої відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном марки «Motorola XT2421-5 moto g04» 4/46 Gb вартістю 3 449 гривень, взявши його рукою зі столу та поклавши до кишені, не реагуючи на зауваження ОСОБА_8 щодо неправомірних дій та вмовляння повернути їй мобільний телефон, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій майнової шкоди на суму 3 449 гривень.

Крім того, 26 листопада 2024 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання ОСОБА_8 , з якою він раніше перебував у близьких відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на грунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, обома руками схопив останню за її дві руки та надаючи прискорення, жбурнув її у напрямку дерев`яної підлоги, в результаті чого потерпіла впала колінами ніг на поверхню підлоги. Після того, як ОСОБА_8 підвелась з підлоги, ОСОБА_7 , діючи умисно, продовжуючи свої злочинні дії, знову обома руками схопив потерпілу за її дві руки та надаючи прискорення, жбурнув її в напрямку дерев`яної підлоги, в результаті чого остання впала колінами ніг на поверхню підлоги, внаслідок чого ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки без зміщення уламків, контузії хряща надколінка, субтотального розриву ПЗЗ справа, часткового пошкодження коренів обох менісків, латеральної та медіальної колатеральної зв`язок, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки не є небезпечними для життя і не спричинили наслідків, передбачених статті 121 КК України, але спричинили тривалий розлад здоров`я як такі, що потребують для свого лікування термін понад 21 день.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлені дату, час, місце та спосіб з метою особистого вживання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, незаконно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 року, придбав наркотичний засіб рослинного походження канабіс у подрібненому стані, який переніс за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де став умисно незаконно зберігати у духовці газової плити в житловому будинку без мети збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.

26.11.2024 року у період часу з 20 години 06 хвилин до 20 години 54 хвилини в ході проведеного в установленому законом порядку працівниками поліції огляду приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речовини рослинного походження масою 21,1824 г та 50,9079 г, що відносяться до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежений - канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину після відділення від насіння становить 15,5757 г та 45,0632 г відповідно, який ОСОБА_7 , умисно незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене йому покарання, призначивши його в мінімальному розмірі, а саме у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає на наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме: матері пенсійного віку, яка потребує догляду та має другу групу інвалідності, щире каяття у скоєному.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про дату та час апеляційного розгляду в судове засідання не прибула, просила відкласти апеляційний розгляд на іншу дату.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд апеляційної інстанції розглянути його апеляційну скаргу без участі захисника.

Враховуючи позицію обвинуваченого, тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, апеляційні вимоги щодо пом`якшення призначеного покарання, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності захисника ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, просив пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на повне визнання вини, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та переглянувши судове рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду щодо кваліфікації дій та визнання ОСОБА_7 виним в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 309 КК України, ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та вмотивовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих обставин, та призначив покарання відповідно до вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статей 50,65 КК України, врахував обставини вчинення кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за корисні злочини та злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, негативно характеризується за місцем проходження військової служби та за місцем проживання, а саме як агресивна неврівноважена особа, яка систематично провокує конфлікти з приводу чого до старостинського округу неодноразово надходили скарги від мешканців про конфлікти та загрози з боку останнього, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Як обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 за частиною 1 статті 122, частиною 4 статті 186 КК України суд першої інстанції врахував вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах та вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 за частиною 1 статті 309 КК України судом першої інстанції не встановлено.

Вказані обставини, судом першої інстанції чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом ухваленого рішення щодо призначення їй певного виду та міри покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання, в межах санкцій частини 4 статті 186, частини 1 статті 122, частини 1 статті 309 КК України, визначивши остаточне покарання відповідно до положень частини 1 статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На думку колегії суддів, саме такий вид і міра покарання буде ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення, достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність у нього матері інваліда пенсійного віку, яка потребує догляду та каяття у скоєному, що могло б слугувати підставами для пом`якшення призначеного йому покарання, на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був судимий за скоєння злочинів проти власності, до призначеного йому покарання застосовувались положення статті 75 КК України, та умовно достроково звільнявся від відбування покарання, однак останній належних висновків не зробив та скоїв злочин проти власності, життя та здоров`я особи та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в період воєнного стану, щодо особи з якою перебував у близьких відносинах в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що обвинувачений своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить, є суспільно - небезпечною особою, яка наполегливо не бажає ставати на шлях виправлення.

У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та призначення йому більш м`якого покарання.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Берестинського районного суду Харківської області від 15 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: