Справа № 527/1333/24
провадження № 1-кп/527/33/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м.Глобине клопотання власника майна ОСОБА_5 , яке подане представником заявника адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Глобинського районного суду Полтавської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року зупинено судове провадження у кримінальному провадженні № 527/922/24 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України - до його звільнення з військової служби. Виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 .

10.10.2025 року до суду надійшло клопотання власника майна ОСОБА_5 , яке подане представником заявника адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні, в якому заявник просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 16.01.2024 року в рамках кримінального провадження №0000590 від 03 серпня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, а саме на автомобіль «Scoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , 2023 року випуску.

Вказав, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником транспортного засобу «Scoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , 2023 року випуску. Жодного відношення до кримінального провадження вона не має, не є підозрюваною, обвинуваченою або свідком в даному кримінальному провадженні. Наразі з арештованим майном проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, крім того, транспортний засіб не має жодного відношення до кримінального правопорушення.

Оскільки на даний час порушуються права заявника на вільне володіння та користування майном внаслідок його арешту, прохав задовольнити клопотання про скасування арешту з майна.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2025 року відновлено судове провадження у кримінальному провадженні № 527/1333/24 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.1 ст.209 КК України для розгляду клопотання клопотання власника майна ОСОБА_5 .

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, прохав його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні не погодився з заявленим клопотанням, прохав відмовити в його задоволенні, вказавши, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, зокрема і передбачених ч.1 ст.209 КК України. А саме, згідно обвинувального акту частину грошових коштів, отриманих злочинним шляхом ОСОБА_6 використав на придбання спірного автомобіля «Scoda Octavia», який зареєстровано на його матір ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає клопотання про скасування арешту з майна таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.01.2024 року задоволено клопотання старшого групи прокурорів, Прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 від 03.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України про арешт майна. Накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», модель «А8», державний номер « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з позбавленням права відчуження.

Накладення арешту було обумовлено, у тому числі, необхідністю збереження речових доказів.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Так, згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Отже, положення статті 64-2 КПК визначають момент набуття статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Відповідно до ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

При розгляді даного клопотання судом встановлено, що з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», модель «А8», державний номер « НОМЕР_2 », номер шасі НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з позбавленням права відчуження.

Поряд з цим, позбавлення власника або володільця майна права користування належним йому майном може містити непропорційне втручання в його право мирно володіти майном, однак стороною захисту не доведено, що власник майна ОСОБА_5 позбавлена права користуватися своїм майном, а саме автомобілем марки «Skoda Octavia», модель «А8», державний номер « НОМЕР_2 ».

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, а також за ч.1 ст.209 КК України, якою передбачено легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 174, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_5 , яке подане представником заявника адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України - до його звільнення з військової служби.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1