У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/5919/25

провадження № 1-кс/0285/1394/25

29 жовтня 2025 року м. Звягель

Слідча суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону,

про арешт тимчасово вилученого майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 25.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000821,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий 28.10.2025 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучене: 25.10.2025 в ході огляду місця події поблизу с Романівка Звягельського району Житомирської області майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме: автомат Калашникова, змиви на ватні тампони з пістолетної рукоятки, цівки, спускового гачка АК, магазин до АК, змиви на ватні тампони з магазина до АК, 14 патронів калібру 5,45 мм, глушник, змив на ватний тампон з глушника, ніж в чохлі, куртку;

25.10.2025 в ході обшуку в будинку за адресою АДРЕСА_1 майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме: предмет, схожий на гвинтівку чи карабін Мосіна, змиви з нього на ватні тампони з прикладу, цівки, важеля затвору, мисливську рушницю, змиви на ватні тампони з прикладу, цівки, курка мисливської рушниці, 43 патрони калібру 7,62 мм, 1 патрон калібру 5,45 мм, 1 патрон 16 калібру,

позбавивши власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право можливості відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Клопотання обґрунтоване тим, що 25.10.2025, близько 8 год, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 неподалік с. Романівка Звягельського району Житомирської області переносив автомат Калашникова АК-74 з патронами до нього без передбаченого законом дозволу. Цього ж дня поліцією по даному факту внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 також по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 зберігає вогнепальну зброю та бойові припаси.

Зважаючи на те, що вказане вище майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та має значення речових доказів у кримінальному провадженні, з ним можливо потрібно провести відповідні експертизи, з метою його збереження виникла необхідність у накладенні арешту на нього.

Сторони провадження про дату розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному КПК.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК), і допускається лише, коли сторона обвинувачення доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для його застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і може бути виконане завдання, для виконання якого воно подано. До останнього, зокрема, відноситься: збереження речових доказів, спеціальна конфіскація та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди (цивільний позов).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження за фактом незаконного зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР.

25.10.2025 року в ході огляду місця події поблизу с Романівка Звягельського району Житомирської області було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме: автомат Калашникова, магазин до нього, 14 патронів калібру 5,45 мм, глушник, ніж в чохлі та куртку.

Ухвалою суду від 27.10.2025 надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_3 , а саме будинку АДРЕСА_1 , який невідкладно проведений працівниками поліції до постановлення ухвали слідчого судді 25.10.2025. Під час обшуку було виявлено та вилучено предмет, схожий на гвинтівку чи карабін Мосіна, мисливську рушницю, 43 патрони калібру 7,62 мм, 1 патрон калібру 5,45 мм, 1 патрон 16 калібру.

Також були зроблені змиви з вилучених предметів, які були вилучені і на які слідчий також просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 25.10.2025 вилучене майно було визнано речовими доказами.

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду зазначив, що підставою арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

На даній стадії слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення.

На підставі оцінки наданих матеріалів та сукупності отриманих слідством доказів у цій справі факт вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

В даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності особи, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Звертаю увагу, що на речові докази, які не являються майном, і не можуть належати особі, арешт не може бути накладений, так як такі докази являються лише результатом фіксації певних слідів правопорушення. Зокрема, це стосується вилучених під час проведення огляду місця події змивів з поверхні ймовірної зброї та комплектуючих частин до неї. А тому в накладенні арешту на останні слід відмовити.

Клопотання щодо решти іншого майна відповідає вимогам ст.171 КПК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині накладення арешту на нього.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається, а спосіб, у який він здійснюється, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

Окрему вимогу слідчого про позбавлення власника прав відчуження, розпорядження та користування майном вважаю надлишковою і такою, що охоплюється самим накладенням арешту на майно.

Право користування, розпорядження та відчуження є основними правомочностями власника. Вони визначають, як власник може використовувати, змінювати юридичну долю та передавати своє майно. Право користування (usus) це можливість фактично володіти річчю та використовувати її корисні властивості. Право розпорядження (abusus) це можливість визначати юридичну долю речі (продати, подарувати, обміняти, заставити, знищити або іншим чином змінити юридичний статус речі). Право відчуження (ius abutendi) це право власника на передачу права власності на майно іншій особі, тобто продаж, дарування, обмін, спадкування.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Арешт майна і заборона на відчуження, розпорядження та користування майном є самостійними видами (способами), які за своєю правовою сутністю обмежують право особи розпоряджатися своїм майном, однак арешт є більш широким заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки включає в себе не тільки заборону на відчуження майна, а й інші обмеження у праві розпорядження та користування майном.

Вилучене у цій справі майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому через заборону в законі воно не може бути відчужене, ним не можна ні розпоряджатися, ні користуватися.

Відтак, в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на:

автомат Калашникова, магазин до автомат Калашникова, 14 патронів калібру 5,45 мм, глушник, ніж в чохлі та куртку, які будо вилучено 25.10.2025 в ході огляду місця події поблизу с Романівка Звягельського району Житомирської області та належать ОСОБА_3 ;

предмет, схожий на гвинтівку чи карабін Мосіна, мисливську рушницю, 43 патрони калібру 7,62 мм, 1 патрон калібру 5,45 мм, 1 патрон 16 калібру, які було вилучено 25.10.2025 під час проведення обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідча суддя ОСОБА_1