СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1978/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2025 за № 0001036, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, працює механіком у ТОВ «Білий шоколад», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія категорії «В», яке знаходиться в офіційному обороті на території України, вступив в злочинну змову з невстановленою органом досудового розслідування особою, до якої звернувся з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу, без складання іспитів у сервісних центрах МВС України. Коли невстановлена досудовим розслідуванням особа погодилась допомогти ОСОБА_3 , та останній, з метою виконання свого злочинного умислу, в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше ніж 02.07.2025, перебуваючи в невстановленому місці, надав вказаній невстановленій особі власну фотокартку та свої анкетні дані для виготовлення бланку посвідчення водія категорії «В», яке видається у встановленому законом порядку та надає право керувати автомобілем.

Після цього, невстановлена особа, знаходячись в невстановленому місці, в невстановлений час, однак не пізніше ніж 02.07.2025, виготовила підроблене посвідчення водія категорії «В», «С» серії НОМЕР_2 від 25.06.2025, видане нібито ТСЦ № 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке в подальшому було передано останньому в невстановлений досудовому розслідуванні час, однак не пізніше ніж 02.07.2025 року, та невстановленому досудовому розслідуванні місці.

Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія категорії «В», яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1994 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Крім цього, ОСОБА_3 06.09.2025 прибув до Територіального сервісного центру № 8042 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві по вул. Перемоги, 20 в м. Києві з метою заміни вказаного посвідчення водія. На місці ОСОБА_3 приблизно о 14 год. 10 хв. 06.09.2025, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.06.2025, видане на його ім`я, є підробленим, використав його, надавши адміністратору ТСЦ №8042 ОСОБА_8 для його заміни.

Відповідно до висновку судово - технічної експертизи документів, № СЕ-19/111-25/55875-ДД від 08.09.2025, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.06.2025 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: підроблені посвідчення, яке видається установою, та надає права з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; використанні завідомо підробленого документу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він через телеграм канал неофіційно замовив посвідчення водія категорії «В», за яке перерахував невідомій особі 15300 грн. Дане посвідчення йому було потрібно по сімейним обставинам, а саме він має сина, який є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи та якого необхідно возити до лікарів. Він здогадувався, що посвідчення водія категорії «В» підроблене, бо воно не підтягувалося у систему «Дія». У зв`язку з цим, він пішов до ТСЦ №8042 запитати чому посвідчення не підтягується у систему «Дія». Він передав посвідчення разом з паспортом дівчині. Після чого, дівчина з документами кудись пішла. Через деякий час дівчина повернулася, він забрав свій паспорт, а посвідчення залишилося у неї. Було оголошено повітряну тривогу і всі, він та інші відвідувачі, вийшли на вулицю. Коли закінчилася повітряна тривога, то ТСЦ №8042 під`їхала СОГ і дівчина сказала, що він надав підроблене посвідчення водія. Також показав, що він на даний час має справжнє посвідчення водія категорії «В».

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив підроблення посвідчення, яке видається установою, та надає права з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб, а тому його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України.

Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документа, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину та сина, який є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкціях ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, його особу, зокрема, ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за:

- ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

- ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.06.2025 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої державної установи, 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1