Провадження № 1-кс/202/292/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001164 від 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.3 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання.

В обгрунтування вказаного клопотання прокурор зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001164 від 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.3 ст.146 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали УМП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за фактом створення мережі фіктивних центрів реабілітації в Дніпропетровській області у м. Шахтарське (Першотравенськ) та місті Жовті Води, які діють під прикриттям громадської організації «Нове покоління Україна» з метою утримання наркозалежних осіб та осіб, які страждають алкоголізмом, проти їх волі, без відповідних документів, вчиненого організованою групою осіб з числа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19.12.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

24.12.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 19.12.2025, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 89360 грн.; грошові кошти в іноземній валюті долари США у сумі 900 доларів США; мобільний марки «XIAOMI REDMI 10», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору; два аркуша формату А4 з чорновими записами реабілітаційного центру; предмет ззовні схожий на пістолет за формою на револьвер чорного кольору з накладним на рукоятці бежевого кольору з матеріалу схожою на дерево на стволі мається напис «SAFARI», на рамі НОМЕР_4 ; предмет схожий на мисливську рушницю «Baikal».

24.12.2025 року старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 винесено постанову, котрою вказані грошові кошти та речі визнано речовими доказами у кримінальноум провадженні №0001164 від 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.3 ст.146 КК України.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просила накласти арешт на вилучене під час обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001164 від 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.3 ст.146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19.12.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу обшуку від 24.12.2025, за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 89360 грн.; грошові кошти в іноземній валюті долари США у сумі 900 доларів США; мобільний марки «XIAOMI REDMI 10», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору; два аркуша формату А4 з чорновими записами реабілітаційного центру; предмет ззовні схожий на пістолет за формою на револьвер чорного кольору з накладним на рукоятці бежевого кольору з матеріалу схожою на дерево на стволі мається напис «SAFARI», на рамі НОМЕР_4 ; предмет схожий на мисливську рушницю «Baikal».

24.12.2025 року старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 було винесено постанову, котрою вказані речі та документи визнано речовими доказами у кримінальноум провадженні №0001164 від 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.3 ст.146 КК України.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Метою накладення арешту згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий звернувся з цим клопотанням з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

Разом з тим, у поданому прокурором клопотанні відсутнє належне та достатнє обґрунтування щодо особи власника майна, на яке слідчий просить накласти арешт. Зокрема, у клопотанні не зазначено, кому саме належить вказане майно, що унеможливлює встановлення його правового статусу та процесуального становища відповідної особи у межах кримінального провадження.

Така невизначеність позбавляє суд можливості належним чином забезпечити дотримання вимог кримінального процесуального закону, а саме своєчасно та належним чином повідомити власника майна про день, час і місце розгляду клопотання про накладення арешту. Крім того, відсутність відомостей про власника майна не дає змоги суду з`ясувати, який саме процесуальний статус має особа, щодо майна якої прокурор порушує питання про накладення арешту, що є істотним з огляду на гарантії захисту прав та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Таким чином, всупереч п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України матеріали провадження не містять відомостей, якими обґрунтовуються правові підстави арешту майна.

Відсутність належного мотивування у клопотанні обставин, підстав , мети, мотиву накладення арешту на майно та наявності відповідних ризиків перешкоджає слідчому судді перевірити доводи та вимоги клопотання, мету накладення арешту та наявність чи відсутність підстав для арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна, оскільки слідчий суддя, суд здійснює судовий розгляд в межах клопотання, не наділений процесуальними повноваженнями самостійно встановлювати, визначати обставини, які підлягають з`ясуванню відповідно до ч.2, 4 ст. 170 КПК, а має здійснювати перевірку викладених у клопотанні доводів, до змісту якого визначені конкретні вимоги, передбачені ст. 171 КПК та робити висновки щодо доведеності особою, яка подала клопотання, необхідність такого арешту та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК.

Невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.171 КПК перешкоджає перевірити можливість використання земснаряду як доказу у кримінальному провадженні, в якому подане клопотання, перевірити чи відповідає це майно ознакам, передбаченим ст. 98 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разу звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.

Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001164 від 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.3 ст.146 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1