УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває справа №463/12013/25 (провадження №1-кс/463/11257/25) за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 24.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0003362 від 12.09.2025.

22.12.2025 ОСОБА_3 подала повторну заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , яку обґрунтовує тим, що їй стало відомо, що щодо слідчого судді ОСОБА_4 відкривалися кримінальні провадження; відповідні матеріали перебували/перебувають у провадженні Державного бюро розслідувань; до процесу були залучені Офіс Генерального прокурора та Вища рада правосуддя; попри зазначене, суддя був повторно допущений до здійснення правосуддя.

Водночас саме Територіальне управління ДБР у м. Львові є органом, рішення якого оскаржуються ОСОБА_3 у цьому провадженні (постанова про закриття кримінального провадження від 24.11.2025 р., КП №0003362 від 12.09.2025), а тому вважає, що слідчий суддя перебував або перебуває у процесуальній та інституційній залежності від органу, рішення якого він покликаний перевіряти; одночасно здійснює судовий контроль за діями цього ж органу, що свідчить про наявність об`єктивного конфлікту інтересів, який сам по собі створює обґрунтований сумнів у безсторонності суду.

Крім цього, слідчий суддя ОСОБА_4 раніше повернув без розгляду справу ОСОБА_3 про поновлення на роботі лікаря № 463/7182/25; чим сприяв процесуальній тяганині, яка триває з 04.08.2025; внаслідок цього ОСОБА_3 не поновлена на роботі; не отримує заробітну плату; фактично позбавлена засобів до існування, а 04.12.2025 ухвала судді ОСОБА_4 від 11.09.2025 у цій справі була скасована Львівським апеляційним судом, що підтверджує неправомірність його процесуальних дій.

З урахуванням наведеного просить заяву про відвід задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 підтримала, з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду заяви, а тому суддя вважає за можливе провести розгляд заяви за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Як вбачається із заяви про відвід судді ОСОБА_4 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу судді, а викладені в ній доводи про те, що існують сумніви в безсторонності судді не підтверджені жодними доказами та є голослівними.

Посилання ОСОБА_3 на порушення суддею норм процесуального права, а також незгода з рішеннями судді ОСОБА_4 не є тими обставинами, які виключають участь слідчого судді у розгляді вказаної скарги, оскільки перевірка дотримання таких не входить до компетенції судді під час розгляду заяви про відвід.

Заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді свідчить про її особисте небажання розгляду справи суддею ОСОБА_4 та протиправні намагання втрутитися в такий спосіб в розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями, разом з тим не підтверджує наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Не свідчить про наявність таких обставин і доводи ОСОБА_3 про те, що щодо слідчого судді ОСОБА_4 відкривалися кримінальні провадження; відповідні матеріали перебували/перебувають у провадженні Державного бюро розслідувань, до процесу були залучені Офіс Генерального прокурора та Вища рада правосуддя.

На даний час обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді відсутні, оскільки як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України», №33949/02, §50, рішення від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись, ст.ст.75, 80, 81, 107 КПК України, -

постановив:

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді справи №463/12013/25 (провадження №1-кс/463/11257/25) за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 24.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0003362 від 12.09.2025, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1