Справа № 946/8718/25
Провадження № 1-кс/946/2430/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 , представника власників майна ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_3 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2025 року представник заявників звернувся до слідчого судді із заявою про скасування арешту майна в рамках кримінального № 0001332 від 11.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України, накладеного ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 06.11.2025 року на:

- мобільний телефон «iPhone 7» в корпусі білого кольору в чохлі чорного кольору;

- грошові кошти на суму 11100 (одинадцять тисяч сто) доларів США купюрами по 100 доларів США;

- грошові кошти на суму 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США;

- монітор «Philips Evnia» білого кольору з написами «Model: 49M2C8900/00, Serial Number: AU3, дата изготовления: oct, 2023»;

- системний блок чорного кольору з написами «LG, Cooler Master, RC942KK»;

- джойстик-приставка чорного кольору з написами «Mad Catz FLY5, M133701224».

Заява мотивована тим, що вилучені під час обшуку, грошові кошти у розмірі 11100 доларів США та 2700 доларів США належать ОСОБА_3 , які вона отримала від продажу квартири, яка належала їй на праві особистої приватної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10.10.2025 року посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 . Відповідно до п.2 договору продаж квартири вчиняється за узгодженою між сторонами ціною, яка відповідає рівню звичайних цін і становить 972800 грн., які ОСОБА_3 отримала від покупця до укладення та нотаріального посвідчення цього договору. ОСОБА_9 отримала оплату за продаж квартири у валюті доларах США, після чого частину цих коштів зберігала вдома. Отже, вилучені гроші були особистими законними заощадженнями, отриманими від законної цивільно-правової угоди, і не мали жодного зв?язку із злочином, який розслідується. Про те, що ці гроші належать ОСОБА_3 , вона повідомляла слідчим ще під час обшуку, однак вони не звертали на це увагу. Однак, на той момент, суд, накладаючи арешт на ці грошові кошти зазначив в ухвалі суду про те, що орган досудового розслідування має перевірити ці грошові кошти на предмет ідентифікації з грошовими коштами, які були викрадені у потерпілого. Однак, на теперішній час відсутні об?єктивні підстави вважати вилучені кошти речовими доказами. Їх зв?язок із подією злочину не доведено, а їх подальше утримання є нічим іншим, як необгрунтованим і незаконним обмеженням права власності Окрім цього, хочу зазначити, що будь-яка можливість ідентифікації конкретних 500 доларів США серед вилучених у особи понад 13 800 доларів повністю відсутня як фактично, так і юридично. Грошові кошти не мають самі по собі індивідуально-визначених ознак, якщо такі ознаки не були зафіксовані до моменту їх вилучення або не були відомі заздалегідь органу досудового розслідування. У матеріалах провадження немає жодної інформації, що викрадені 500 доларів: мали унікальні серійні номери; були зафіксовані заявником або слідчим до моменту злочину; були позначені спеціальними міченнями; мали будь-які фізичні особливості, що відрізняли б їх від інших грошових знаків аналогічного номіналу. За таких умов ідентифікація викрадених коштів серед вилучених є об?єктивно неможливою. Навіть якщо орган досудового розслідування захоче призначити експертизу, результат жодним чином не дозволить встановити, що серед вилучених коштів є саме ті 500 доларів, які нібито були викрадені. Експертиза НЕ може: визначити історію обігу купюри; встановити, кому вона належала до вилучення; виявити факт належності купюри до певної події; довести так званий "зв?язок" конкретних банкнот із злочином, якщо ці банкноти не були попередньо ідентифіковані. Експертиза лише справжність банкнот; стан зношення; можливу наявність сторонніх речовин; хімічний чи механічний склад паперу; наявність ультрафіолетових або інших фабричних захисних елементів. Проте жодна експертиза не встановить їх походження, не підтвердить і не спростує, що вони належали потерпілому. Так само жодна експертиза не зможе відтворити серійні номери, які не були належним чином зафіксовані під час обшуку, або підтвердити, що хтось передавав ці конкретні купюри комусь до моменту вилучення. Відтак, відсутні належні, допустимі, достовірні та безперечні докази, які підтверджують, що саме ті купюри, номери яких вказані у клопотанні, були фактично вилучені під час обшуку в ОСОБА_3 . З матеріалів провадження випливає, що потерпілий повідомив про викрадення 500 доларів США, тоді як під час обшуку було вилучено й арештовано 11000 та 2700 доларів США. Різниця у масштабах є не просто значною вона є надмірною, необґрунтованою та позбавленою будь-якого зв?язку з предметом інкримінованого кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення не навела жодних доказів, які б підтверджували, що саме вся вилучена сума має відношення до заявленого злочину чи може бути предметом конфіскації. Таким чином, арешт накладено не з метою забезпечення реальних потреб кримінального провадження, а фактично у спосіб, що порушує принципи розумності та пропорційності, перетворюючи тимчасовий захід на інструмент необґрунтованого обмеження права власності.

Монітор, системний блок та джойстик належать сину ОСОБА_7 та ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , про що слідчим також було достеменно відомо. Дані речі були вилучені з особистої кімнати дитини - ОСОБА_11 , які використовувалися ним для навчання. Ці речі не мають жодного відношення до предмета обшуку або до будь-яких ознак злочину, передбачених у матеріалах провадження. Вилучені речі - монітор, системний блок та джойстик - не є об`єктами злочину, не перебувають у переліку викраденого майна та не мають жодних ознак, що свідчать про їхню причетність до кримінального правопорушення. будь-які дані, що ці предмети: були об`єктом посягання; були правопорушення або використовувалися у будь-який спосіб у контексті інкримінованих подій. Таким чином, відсутня будь-яка правова підстава, передбачена ст. 98 КПК України, для визнання їх речовими доказами. слідством не надано жодного повідомлення чи будь-якого процесуального документа, що ці речі були заявлені кимось як викрадені чи такі, що мають ознаки злочину. Згідно з вимогами КПК, арешт накладається виключно на майно, яке має процесуальну цінність або є об?єктом правопорушення. Потерпілий не заявляв про зникнення комп`ютерної техніки, а саме монітору, системного блоку чи джойстика. Фактично арешт був накладений на "випадкові побутові речі", що є грубим порушенням і позбавлення права власності третю особу - ОСОБА_12 . Також ці речі були вилучені без будь-яких правових підстав, оскільки: вони знаходилися в особистій кімнаті дитини, не мали жодних ознак речових доказів, не містили жодних даних, що стосуються обставин кримінального провадження, не зазначалися у переліку предметів, дозволених до відшукування у відповідній ухвалісуду про обшук. З моменту вилучення минув значний проміжок часу, протягом якого орган досудового розслідування мав усі процесуальні можливості для призначення та проведення відповідної експертизи. Строки кримінального провадження дозволяли слідчому невідкладно ухвалити постанову про призначення експертизи, оскільки техніка перебувала у розпорядженні органу досудового розслідування та жодних об?єктивних перешкод для проведення експертизи не існувало. Отже, потреба у застосуванні арешту на монітор, системний блок та джойстик відпала, а подальше обмеження права володіння майном є непропорційним та невиправданим.

Арешт мобільного телефону в даному кримінальному провадженні є незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відпали всі підстави для подальшого обмеження права власності, а первинне вилучення телефону здійснювалося всупереч вимогам ст. 168 КПК України. Мобільний телефон «Iphone 7» належить ОСОБА_13 . Протокол обшуку від 29.10.2025 року не містить відомостей про те, що власник мобільного телефону ОСОБА_7 обмежував доступ до інформації, яка міститься на його мобільному телефоні, а також - відомості про наявність системи логічного захисту мобільного телефону, що б заважало слідчому із залученням спеціаліста вчинити дії, направлені на огляд та копіювання інформації, яка міститься на вказаному мобільному телефоні, та яка стосується обставин кримінального правопорушення, у протоколі обшуку відсутні. Слідчий мав повну можливість із залученням спеціаліста здійснити копіювання інформації з пам?яті телефону, відповідно до вимог ч. 2-3 ст. 168 КПК України, без необхідності вилучення самого пристрою. Окрім цього, мобільний телефон як технічний пристрій не має сам по собі доказового значення у кримінальному провадженні, а є лише матеріальним носієм інформації, доступ до якої власником мобільного телефону не обмежувався та не обмежується до тепер, тож - у випадку копіювання електронних документів/інформації, які є самостійними джерелами доказів, на інший матеріальний носій за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились. Пройшов значний проміжок часу, слідство не здійснює жодних дій із цим мобільним телефоном, експертиза або вже проведена, або взагалі не призначалася, що підтверджує потреба у подальшому утриманні телефону відсутня, арешт виконує виключно каральну, а не процесуальну функцію та власник безпідставно позбавлений можливості користуватися своїм особистим майном. Подальше накладення арешту на телефон «iPhone 7» є безпідставним і невмотивованим.

Власник майна та представник власників майна у судовому засіданні наполягали на задоволенні заяви про скасування арешту майна.

Слідчий Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеської області та прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури в судовому засіданні заперечували проти скасування арешту на майно, посилаючись на те, що вказане майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з тим, що власник не надав логін та пароль до телефону на системного блоку слідчий не може призначити експертизу без руйнації цього майна. Стосовно грошових коштів слідчий зазначив, що будуть проведені тимчасові доступи до відеозаписів пункту обміну де потерпілий купував долари з метою встановлення номерів купюр.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що вони з ОСОБА_15 зайшли до будинку, у якому проживає кум ОСОБА_16 та запитали особи яка там була де ОСОБА_17 , після чого свідок піднявся на другий поверх будинку та забрав парфуми, однак гроші та посвідчення не брав. Чубука не знає та незнайомий з ним. Свідок знаходився на другому поверсі, а ОСОБА_18 був на першому разом з ОСОБА_19 та вони спілкувалися.

Вивчивши заяву та матеріали, які обґрунтовують доводи заяви, вислухавши думку учасників кримінального провадження, допитавши свідка, дослідивши кримінальне провадження, приходжу до висновку, що заява про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001332 від 11.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 10.10.2025 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_20 про те, що двоє осіб чоловічої статті, одягнені у чорну тактичну форму без розпізнавальних знаків, увійшли до будинку № 100 по вул. Тульчианівська в м. Ізмаїл, звідки вчинили крадіжку грошових коштів у сумі 500 дол. США.

В ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №936/8376/25 від 22.10.2025, в період часу з 07:32 год. по 09:54 год. 29.10.2025 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «iPhone 7» в корпусі білого кольору в чохлі чорного кольору, який упаковано до сейф-пакету НПУ ICR0178094;

- предмет ззовні схожий на пістолет-револьвер з написами: «Made in Taiwan, 12C70357», який упаковано до сейф-пакету НПУ HYQ0187095;

- грошові кошти на суму 11100 (одинадцять тисяч сто) доларів США купюрами по 100 доларів США: QJ53101705A, MK07014167C, QK49243654B, QK49243653, PF77399380G, PA67520056B, QG70711858A, QH37331137A, QK33314130B, QE24467226A, QK49243636B, QB49093303A, LK22255712G, PL96725052D, PB45161312L, PH40058315A, LK97942357F, LK94475951E, QC17545162A, QB77715058B, PK08057824H, QJ65185393A, LB30306291F, PD17709522C, PF42027865K, PE69085581C, MB93549238Q, LC04370122A, LB86777092G, PE29087834E, LB10497105I, PB64263500V, QK53224874A, QB30804593A, ML83852271E, PE69085582C, MF87920179F, MB02255420S, QG16649707A, PB54080922G, PG08846893C, PA08057529A, MB12833803C, MB32487215J, PL25621687Q, PK22564656I, LI51515443A, MB33860936J, QD37461396A, PA56869116A, QK76582387, MK73583134C, LF86751435A, PB78145386M, PB78145404M, PB78145554M, PG08846898C, QB23279789A, MB02733155E, QB71085092A, QB49093302A, ML58069236C, PC43819496B, PK90116677F, QI26977828A, QB49093301A, PB72762552E, ME29257748B, MA15028388A, QB49093361A, PF65994825J, PL23774509N, MF73014629A, JL64471729A, PB24730441G, LB74017412G, MB05611468R, MB30878373E, LB39179212B, LF48388393K, ML02374113D, PF45120693F, LF26244866E, PA62978424A, PB72455420J, QC55608125A, PA28094124C, LA83521403A, QG73504143A, LH53453838C, QD11649226A, PE05071762C, PF71556856G, QD11649214A, QD37461395A, QK53224875A, PG57656257A, PE95497385E, QJ20098959A, PA20833732C, QB49093538A, PE65561322A, PL10494056, LF14373102F, LF44199703F, MB12466146C, QB78847463B, LE83108134E, QK49243633B, MB47800318M, JF28296759C, які після огляду упаковано до сейф-пакету НПУ № 7198275

- 34 предмети ззовні схожі на набої калібром 9 мм з металевими кулями у спеціальному пластиковому тримачі у коробці із написом «OZKURSAN», які упаковано до сейф-пакету НПУ HYQ0186977;

- грошові кошти на суму 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США: LG02127342C, PA80417730B, PE14238854E, PB12720349L, LB42447269W, MB03868015A, PD23660236C, PC52108058B, ME56203986B, PK12197099H, LL41914394A, LB84912454F, PF07573468F, MA46586198A, PG08701727C, LB56343637W, MB83215515E, MB83215517E, LF35411477G, PA80417294B, QD05874844A, QJ00081026A, PK50670672H, MB34462650K, MB58901361L, PF85499478I, MB20630626G, які разом упаковано до сейф-пакету НПУ ICR0178092, які після огляду упаковано до сейф-пакету НПУ № 7198276;

- монітор «Philips Evnia» білого кольору з написами «Model: 49M2C8900/00, Serial Number: AU3, дата изготовления: oct, 2023», системний блок чорного кольору з написами «LG, Cooler Master, RC942KK», джойстик-приставка чорного кольору з написами «Mad Catz FLY5, M133701224».

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2025 року накладено арешт, зокрема, на вилучені в ході санкціонованого обшуку 29.10.2025 за місцем проживання за місцем проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 : мобільний телефон «iPhone 7» в корпусі білого кольору в чохлі чорного кольору; предмет ззовні схожий на пістолет-револьвер з написами: «Made in Taiwan, 12C70357», який упаковано до сейф-пакету НПУ HYQ0187095; грошові кошти на суму 11100 (одинадцять тисяч сто) доларів США купюрами по 100 доларів США; 34 предмети ззовні схожі на набої калібром 9 мм з металевими кулями у спеціальному пластиковому тримачі у коробці із написом «OZKURSAN»; грошові кошти на суму 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США; монітор «Philips Evnia» білого кольору з написами «Model: 49M2C8900/00, Serial Number: AU3, дата изготовления: oct, 2023»; системний блок чорного кольору з написами «LG, Cooler Master, RC942KK»; джойстик-приставка чорного кольору з написами «Mad Catz FLY5, M133701224».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За загальним правилом, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. п. 20, 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року за № 1104 «Про реалізацію окремих положень кримінального процесуального кодексу України», передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

Враховуючи, що не була проведена експертиза телефону «iPhone 7» та системного блок чорного кольору з написами «LG, Cooler Master, RC942KK», слідчий суддя вважає, що не відпала необхідність в арешті мобільного телефону «iPhone 7» в корпусі білого кольору в чохлі чорного кольору; монітору «Philips Evnia» білого кольору з написами «Model: 49M2C8900/00, Serial Number: AU3, дата изготовления: oct, 2023»; системного блок чорного кольору з написами «LG, Cooler Master, RC942KK» та джойстик-приставки чорного кольору з написами «Mad Catz FLY5, M133701224».

Підстави для скасування арешту в цій частині, які не є достатніми для продовження дії застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна вказаним майном, не встановлені.

Разом з тим, слідчим суддею не встановлені підстави для відмови у скасуванні арешту грошових коштів, які є достатніми для продовження дії застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, виходячи з того, що грошові кошти у розмірі 11100 доларів США та 2700 доларів США належать ОСОБА_3 , які вона отримала від продажу квартири, яка належала їй на праві особистої приватної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10.10.2025 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 . Відповідно до п.2 договору продаж квартири вчиняється за узгодженою між сторонами ціною, яка відповідає рівню звичайних цін і становить 972800 грн., які ОСОБА_3 отримала від покупця до укладення та нотаріального посвідчення цього договору. ОСОБА_9 отримала оплату за продаж квартири у валюті долари США, після чого частину цих коштів зберігала вдома. Отже, вилучені гроші були особистими законними заощадженнями, отриманими від законної цивільно-правової угоди, і не мали жодного зв?язку із злочином, який розслідується.

Одночасно з цим слідчий суддя зауважує, накладаючи арешт на вказані грошові кошти слідчий суддя зазначив в ухвалі на необхідність органу досудового розслідування перевірити ці грошові кошти на предмет ідентифікації з грошовими коштами, які були викрадені у потерпілого, проте слідчому судді не надані належні докази ідентифікації грошових коштів вилучених у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з грошовими коштами, які зникли у потерпілого.

Грошові кошти не мають самі по собі індивідуально-визначених ознак, якщо такі ознаки не були зафіксовані до моменту їх вилучення або не були відомі заздалегідь органу досудового розслідування.

З протоколу додаткового допиту потерпілого від 17.10.2025 року ОСОБА_20 , вбачається, що потерпілий не зазначає будь яких індивідуальних ознак викрадених 500 доларів США по яким їх можна ідентифікувати.

У матеріалах провадження немає жодної інформації, що викрадені 500 доларів США мали унікальні серійні номери; були зафіксовані заявником або слідчим до моменту злочину; були позначені спеціальними міченнями; мали будь-які фізичні особливості, що відрізняли б їх від інших грошових знаків аналогічного номіналу.

За таких умов ідентифікація викрадених коштів серед вилучених є об?єктивно неможливою.

Відтак, відсутні належні, допустимі, достовірні та безперечні докази, які підтверджують, що саме ті купюри, номери яких вказані у клопотанні, були фактично вилучені під час обшуку в ОСОБА_3 . З матеріалів провадження випливає, що потерпілий повідомив про викрадення 500 доларів США, тоді як під час обшуку було вилучено й арештовано 11000 та 2700 доларів США.

Різниця у масштабах є не просто значною вона є надмірною, необґрунтованою та позбавленою будь-якого зв?язку з предметом інкримінованого кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення не навела жодних доказів, які б підтверджували, що саме вся вилучена сума має відношення до заявленого злочину чи може бути предметом конфіскації.

Органом досудового розслідування не надано доказів необхідності збереження арешту майна в цій частині.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведена необхідність збереження арешту на майно та враховуючи, слідчий суддя вважає за можливе скасувати арешт на грошові кошти на суму 11100 (одинадцять тисяч сто) доларів США купюрами по 100 доларів США, які після огляду упаковано до сейф-пакету НПУ № 7198275 та грошові кошти на суму 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США, які після огляду упаковано до сейф-пакету НПУ № 7198276, які повернути власникам майна ОСОБА_3 або ОСОБА_7 .

В силу ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_3 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2025 року на:

- грошові кошти на суму 11100 (одинадцять тисяч сто) доларів США купюрами по 100 доларів США, які після огляду упаковано до сейф-пакету НПУ № 7198275;

- грошові кошти на суму 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США купюрами по 100 доларів США, які після огляду упаковано до сейф-пакету НПУ № 7198276.

Грошові кошти в сумі 11100 (одинадцять тисяч сто) доларів США та 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США повернути власникам майна ОСОБА_3 або ОСОБА_7 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення проголошено о 10 годині 00 хвилин 19.12.2025 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1