Провадження № 1-кс/638/255/25
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002740, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням по кримінальному провадженні № 0002740, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2023 о 14:03 до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 22.10.2023 о 13:55 за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна, буд. 56 в період з 14.10.2023 по 21.10.2023 невідомі особи шляхом пошкодження замка зі складу магазина за вказаною адресою скоїли крадіжку керамічної плитки.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, встановлено що у складському приміщенні за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Соборна, 56 перебуває викрадене майно, а саме керамічна плитка яку зазначила потерпіла, в зв`язку з чим є необхідним проведення огляду за вищевказаною адресою.

23.10.2023 року в ході огляду місця події у період часу з 20 год 40 хв по 21 год 00 хв у складському приміщенні за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 56, було виявлено та вилучено керамічну плитку, а саме:

- 41 пачка, в якій по 15 плиок в пачці марки "Петра" коричневого кольору, всього 615 плиток;

- 13 пачок, в яких по 17 плиток в пачці марки "Алта" жовтого кольору, всього 221 плитка;

- 26 пачок, в яких по 17 плиток в пачці марки "Альпа" зеленого кольору, всього 44 плитки;

- 7 пачок, в яких по 24 плитки в пачці "Маргарита" зеленого кольору, всього 168 плиток;

- 13 пачок, в яких по 20 плиток в пачці "Тодор" бежевого кольору, всього 260 плиток;

- 8 пачок, в яких по 7 плиток в пачці "Сельва" бежевого кольору, всього 56 плиток;

- 9 пачок, в яких по 15 плиток в пачці "Металіко" фіолетового кольору, усього 135 плиток;

- 13 плиток "Ялта" зеленого кольору;

- 5 пачок, в яких по 15 плиток в пачці та окремо 48 плиток "Фантазія" коралового кольору, всього 123 плитки;

- 18 пачок, в яких по 18 плиток в пачці "Грес" №0601, всього 324 плитки;

- 5 пачок, в яких по 15 плиток в пачці "Новіта", всього 75 плиток;

- 19 плиток "Вельвет" коричневого кольору;

- 15 плиток "Бамбоо" бежевого кольору;

- 30 плиток "Маре" 031;

- 2 пачки, в яких по 18 плиток в пачці "Грес" 0010, усього 36 плиток;

- 8 пачок, в яких по 32 плитки "Брік" білого кольору, усього 256 плиток;

- 7 плиток "Карат" бежевого кольору;

- 1 пачка, в якій 15 плиток "Вітел" червоного кольору;

- 7 плиток "Lezee" бежевого кольору.

Вилучене майно належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.10.2023 р. постановою слідчої СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 вилучене під час огляду місця події майно визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою 01.11.2023 року зобов`язано старшого слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002740 від 23.10.2023 р. та процесуального керівника в даному кримінальному провадженні негайно повернути вилучене майно особі, в якої воно було вилучено - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.11.2023 року у період часу з 15 год 20 хв по 18 год 20 хв додатково було допитано ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..

Повернення вилученого майна, як зазначає прокурор, може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення всього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також проведення необхідних слідчих дій.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що 23.10.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002740 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 2 цієї статі, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно до ч.6 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна враховується наступне:

1) Правова підстава арешту майна;

2) Можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України - У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності та приходить до висновку, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, не встановлено власника майна та не надано доказів щодо встановлення можливого володільця майна, а тому дане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було оглянуто в ході огляду місця події від 21.11.2023 року, у кримінальному провадженні № 0002740, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1