Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/543/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2025 року, якою відмовлено в скарзі ОСОБА_7 на бездіяльність Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 подав до Знам`янської окружної прокуратури заяву від 02.05.2025р., яка зареєстрована за №5780-25 та в якій просив внести відомості до ЄРДР за ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.2 ст.372 КК України відносно судді ОСОБА_8 . Заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_8 не дає провести жодної експертизи у кримінальному провадженні по факту підроблення справи.

06.05.2025 заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури розглянув вказану заяву ОСОБА_7 та у листі, який зареєстрований за №52-3875ВИХ-25, зазначив, що у заяві не відображено об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про наявність в діях судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 ознак злочинів, передбачених ст.366, 367, 372 КК України. Тому, відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 02.05.2025.

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 01.09.2025р. надійшли для розгляду матеріали вищевказаної скарги ОСОБА_7 . У зазначеній скарзі ОСОБА_7 просить суд зобов`язати прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 у заяві від 02.05.2025р. не навів обставин, які б вказували на ознаки вчинення кримінальних правопорушень суддею ОСОБА_8 . А зазначена заява скаржника за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки в ній ОСОБА_7 висловлює свою незгоду з рішенням суду щодо не проведення судової експертизи у кримінальному провадженні. Тому, слідчий суддя, не вбачає правових підстав для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 02.05.2025р. Сідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, призначити новий розгляд, повернути справу до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, заарештувати ОЗГ трансплантологів.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий суддя не надала оцінки факту приховування суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 трансплантологів та його колеги полковника ОСОБА_9 , з яким навчався в Z.

Суддя приховала злочин за ч. 1 ст. 396 КК України. Не дослідила доданого на 2 сторінці протоколу свідків, які не допитані.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмову заяву прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, як безпідставної, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України N 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Слідчий суддя такими повноваженнями не наділений.

Такі положення Закону слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

В провадженні судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001700 від 07.07.2016, стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.2,4,6,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187, ч.3 ст.15 п.п.6,13 ч.2 ст.115 КК України.

Із змісту скарги, яка була предметом розгляду вбачається, що ОСОБА_7 зазначає про отримання підроблення справи, а також відомості щодо цього не було внесено до ЄРДР.

В той же час, апеляційні доводи ОСОБА_7 про наявність в діях судді

ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за будь-якою зі статей Кримінального кодексу України.

Адже, зі змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться фактично до незгоди з кримінальним провадженням, яке перебуває на розгляді у судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 .

Крім того, у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 будує позицію на припущеннях, які не підтверджуються будь-якими доказами, а суть зазначених заявником обставин взагалі неможливо встановити.

Так, ОСОБА_7 зазначає про підроблення суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 справи відносно нього, однак матеріали кримінального провадження формують слідчий і прокурор в межах своїх повноважень, а саме слідчий та прокурор відповідають за збір доказів та досудове розслідування, а суддя за розгляд справи в суді.

Однак, у заяві ОСОБА_7 не відображено об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про підроблення суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 матеріалів кримінальної справи, а саме що він безпосередньо підробив.

Також, посилання ОСОБА_7 про те, що суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 приховує незаконну діяльність лікарів трансплонтологів не відображає об`єктивних та достатніх даних, яким саме чином він безпосередньо це вчинив, оскільки суддя не наділений повноваженнями виявляти та розслідувати кримінальні правопорушення.

Самі по собі системні, численні, безпідставні звернення ОСОБА_7 про вчинення суддею Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень в провадженні якого перебуває справа щодо обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів розцінює, як намагання здійснити вплив на суддю з метою прийняття рішення на його користь.

Однак незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації N R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

У справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч. ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про статус суддів" (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 01.12.2004 року N 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ N 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку N 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі N 21-319во07 зазначив: "Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду".

Отже, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.

Так, судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді про те, що викладені ОСОБА_7 у заяві обставини не містять підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і вважає, що такий висновок слідчого судді є обґрунтований та відповідає положенням кримінального процесуального закону, оскільки прийняття і реєстрація відповідних заяв, передбачена ч. 4 ст. 214 КПК України, і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачена ч. 1 ст. 214 КПК України, є розмежованими поняттями і передбачає, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Разом з тим, у заяві ОСОБА_7 таких відомостей не міститься.

Відповідно до ст.. 126 Конституції України та ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, слідчий суддя повно, всебічно й об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , з чим погоджується і колегія суддів.

В той же час доводи ОСОБА_7 про внесення відомостей до ЄРДР з підстав необхідності направлення справи на експертизу не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки учасники справи мають право заявляти до суду першої інстанції клопотання.

Направлення справи на експертизу шляхом внесення відомостей до ЄРДР не може бути вирішено, виключно після розгляду клопотання та за відповідним рішенням судді справа може бути направлена для проведення експертизи.

Надання будь-яких вказівок суду першої інстанції з боку суду апеляційної інстанції є недопустимим.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2025 року, якою відмовлено в скарзі ОСОБА_7 на бездіяльність Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4