Справа №333/617/26
Провадження №1-кс/333/558/26
УХВАЛА

27 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи яка подала скаргу ОСОБА_3 , уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001001, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» надійшла скарга ОСОБА_3 від 07.01.2026 року на рішення слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001001, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначив, що він оскаржує постанову слідчого ОСОБА_5 про відмову у задоволенні його клопотання від 16.12.2025 року. Просить слідчого суддю витребувати усі необхідні для розгляду його скарги матеріали кримінального провадження, скасувати постанову та зобов`язати уповноважену особу виконати вимоги ст. 55 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2026 року провадження по скарзі ОСОБА_3 було відкрите та зобов`язано слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_5 надати на адресу суду матеріали кримінального провадження №0001001, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Вказані матеріали кримінального провадження до суду надійшли 26.01.2026 року.

У судовому засідання ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та зазначив, що на даний час в ТУ ДБР у м. Мелітополі перебуває близько 20 кримінальних проваджень, розпочатих за його заявами про вчинення кримінальних правопорушень, у яких слідчими не проведено жодних слідчих дій. 28.10.2025 року до ЄРДР були внесені відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, тобто за фактом неналежного виконання слідчими ТУ ДБР у м. Мелітополі своїх службових обов`язків (кримінальне провадження №0001001). В даному випадку він є потерпілим від вказаних дій правоохоронців, тому саме такий статус у нього має бути у кримінальному провадженні.

Слідчий ТУ ДБР у м. Мелітополі, у якого знаходиться вказане кримінальне провадження, не надає йому статусу потерпілого, щоб не розширювати йому процесуальні права.

Твердження про його відмову від надання пояснень не відповідає дійсності, оскільки жодного разу в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» йому не пропонувалося надати пояснення чи свідчення.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі розглянути його клопотання та задовольнити його.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що в межах кримінального провадження №0001001, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, до ТУ ДБР у м. Мелітополі надійшло клопотання ОСОБА_6 від 16.12.2025 року в порядку ст. 220 КПК України.

29.12.2025 року слідчим ОСОБА_5 було постановлено вмотивовану постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, а саме: у частині визнання його потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні - відмовлено, у частині його допиту в якості свідка -задоволено.

У статті 55 КПК України чітко визначено коло осіб, які можуть бути визнані потерпілими у кримінальному провадженні. З огляду на відсутність у матеріалах кримінального провадження №0001001 достатніх та об`єктивних даних, що свідчили б про заподіяння ОСОБА_3 будь-якої шкоди, відсутні правові підстави для залучення останнього як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

З метою встановлення обставин можливого кримінального правопорушення та ймовірного заподіяння шкоди ОСОБА_3 , у порядку ст. 40 КПК України до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» було направлено доручення щодо допиту останнього в якості свідка. Водночас, ОСОБА_3 відмовився від надання пояснень чи показань, у зв`язку з чим станом на теперішній час відомості про будь-які можливі збитки, завдані йому, не встановлені, а тому й відсутні підстави, визначені КПК України, для набуття ним статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0001001, слідчий суддя дійшов до такого.

Враховуючи, що слідчий суддя не вправі вийти на межі своїх повноважень, тому вимоги ОСОБА_3 стосовно зобов`язання слідчого задовольнити його клопотання, слідчий суддя залишає без задоволення.

Зі скарги ОСОБА_7 , а також з його пояснень під час судового розгляду вбачається, що останній фактично оскаржив рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим.

Встановлено, що 28.10.2025 року Офісом Генерального прокурора на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2025 у справі №757/40977/25-к були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 22.06.2025 року про можливі протиправні дії слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, які неналежно здійснюють досудове розслідування у низці кримінальних проваджень, розпочатих за його заявами (кримінальне провадження №0001001).

28.10.2025 року прокурором другого відділу третього управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 доручено проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі.

02.12.2025 року постановою заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001001 групі слідчих у складі: ОСОБА_5 (старший групи), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 .

10.12.2025 року постановою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_20 визначено у вказаному кримінальному провадженні групу прокурорів у складі: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (старший групи), ОСОБА_23 , ОСОБА_24

16.12.2025 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_5 в порядку ст. 40 КПК України доручив оперативним працівникам проведення слідчих (розшукових) дій ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» допитати ОСОБА_3 в якості свідка.

25.12.2025 року до ТУ ДБР у м. Мелітополі надійшло клопотання ОСОБА_3 від 16.12.2025 року, в якому він просив: допитати його в рамках кримінального провадження №0001001; присвоїти йому статус потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

29.12.2025 року постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_5 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання в частині визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001001.

16.01.2026 року до ТУ ДБР у м. Мелітополі від начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_25 надійшло повідомлення №4/3-596 від 12.01.2026 року, в якому зазначено, що з ОСОБА_3 відмовився від надання будь-яких свідчень та пояснень працівникам установи.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою,яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 статті 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, законодавець допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч.1 ст.55 КПК, неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

На цей час матеріали кримінального провадження №0001001 містять лише витяги з ЄРДР, постанови про призначення групи слідчих та прокурорів, 2 заяви ОСОБА_3 , 2 постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання, 2 доручення слідчого у порядку ст.40 КПК України щодо допиту ОСОБА_3 в якості свідка, а також повідомлення від ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» про відмову ОСОБА_3 від надання пояснень та свідчень.

За наведених обставин, зокрема за відсутності показань ОСОБА_3 та матеріалів щодо перевірки таких показань, станом на теперішній час не вбачається, що останньому було завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Таким чином, з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, суд вважає, що на цьому етапі досудового розслідування кримінального провадження відсутні достатні та очевидні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Водночас, на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001001 не завершено, тому у разі встановлення таких підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим, слідчий зобов`язаний вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки як учаснику судового провадження - потерпілому та допитати його у цьому статусі.

Керуючись ст.ст. 2, 55, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001001, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 30.01.2026 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1