У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000079 від 04.05.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, відповідно до якої ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову заступника начальника відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 04.05.2020 року; скасувати лист заступника керівника окружної прокуратури № 43-10266ВИХ-25 від 27.11.2025 року; зобов`язати відповідних службових осіб поновити судове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 04.05.2020 року та провести необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини. Разом з тим, скаржник 22.12.2025 року за вх. № 82511 на адресу суду надав додаткові пояснення та уточнив вимоги скарги, зокрема просив слідчого суддю скасувати постанову дізнавача від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження №0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1; зобов`язати уповноважену службову особу поновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та провести його з дотриманням вимог чинного законодавства України, щодо самовільно зайнятих земельних ділянок комунальної власності та незаконного будівництва на них споруд.

Обгрунтовуючи скаргу зазначає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, незаконною та передчасною. Вказує, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Скаржник повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи судом, не з`явився. До початку розгляду скарги подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Заступник начальника відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , яким винесено оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився,

жодних заяв на адресу суду не направив. Причини неявки суду не повідомив.

Матеріали закритого кримінального провадження для їх вивчення в судовому засіданні на відповідну вимогу слідчого судді не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі, особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Відсутність слідчого, дізнавача, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано за можливим розглянути скаргу за відсутності сторін, на підставі доводів, викладених у самій скарзі, та матеріалів, долучених до скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Відділом дізнання Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000079 від 04.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Постановою заступника начальника відідлу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 06.11.2025 року вказане кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи зі змісту ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Матеріалів кримінального провадження на вимогу слідчого судді слідчим надано не було.

З урахуванням викладеного, а також, виходячи з того, що органом досудового розслідування не доведено обгрунтованість закриття кримінального провадження, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000079 від 04.05.2020 року не можна вважати проведеним повно, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову заступника начальника відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження слід скасувати.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають у себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини в повному обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обгрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке в будь-якому випадку має бути належним чином обгрунтованим із всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

У задоволенні вимоги про зобов`язання уповноважену особу поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні слід відмовити, оскільки при скасуванні постанови про закриття кримінального провадження досудове розслідування продовжується.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 110, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити частково.

2. Постанову заступника начальника відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000079 від 04.05.2020 р. скасувати.

3. В іншій частині вимог скарги відмовити.

4. Копію ухвали слідчого судді направити до відділу дізнання Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві для продовження проведення досудового розслідування.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1