Справа № 585/4350/25
Номер провадження 1-кс/585/1452/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Анастасівка, Роменського району, Сумської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2025 року слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000813 від 09.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2025 близько 14 год. 15 хв. ОСОБА_7 , прийшов до господарства, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_2 , де в цей час перебувала його знайома ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_3 . У останньої при собі була сумка із еко шкіри чорного кольору, в середині якої перебували: банківська картка АТ «Кредіагріколь» та мобільний телефон марки «Redmi А 1».

Між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел спрямований на заволодіння сумкою, що належить потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів в період дії воєнного стану, тобто діючи умисно, не приховуючи своїх дій, відкрито для потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , в процесі сварки зірвав із останньої указану сумку. При цьому, ОСОБА_8 , просила його зупинитися та залишити належне їй майно, а ОСОБА_7 на це не відреагував і покинув місце скоєння злочину разом із викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 , завдав матеріальної шкоди ОСОБА_8 , на заявлену суму 4200 гривень.

09.11.2025 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.11.2025 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000813 від 09.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу, на думку слідчого, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини, просила клопотання задовольнити, зважаючи на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 причетність до вчинення злочину не визнав, заперечував проти обрання йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, мотивуючи тим, що органом досудового розслідування не обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий в поданому клопотанні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Подане до слідчого судді клопотання відповідає вимогам закону та погоджене з прокурором.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження № 0000813 від 09.11.2025, в рамках якого розглядається вказане клопотання (а.с.4).

10.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с.25-30).

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування, а також розгляду клопотання у суді встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До матеріалів клопотання долучені: заява про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_9 від 09.11.2025 (а.с.6) та її письмові пояснення про обставини, за яких відносно неї було вчинене кримінальне правопорушення (а.с.8-11); протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.11.2025, яка свідчила про події, які відбувались 09.11.2025 у неї в будинку за адресою АДРЕСА_2 , та вказала на те, що чула, як кричала ОСОБА_11 , перебуваючи у її будинку, в той час як вона ( ОСОБА_10 ) перебувала у літній кухні, як ОСОБА_12 говорила їй про те, що ОСОБА_13 забрав її сумку, тягнув за волосся та просила телефон, щоб викликати працівників поліції (а.с.12-14); протокол допиту свідка ОСОБА_14 , який також пояснив за відомі йому обставини, що відбувались 09.11.2025, та як він бачив, що ОСОБА_13 схопив ОСОБА_12 за волосся, зірвав її сумку з плеча останньої та побіг з будинку (а.с.16-17); протоколи допиту інших свідків, відомості відносно яких в ухвалі слідчого судді не вказуються з метою запобігання негативних наслідків для них (а.с.18-19, 20-22, 23-24); копії військового квитка ОСОБА_7 (а.с.31-34) та його паспорту (а.с.60) і характеристику (а.с.63), вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.02.2018, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік (а.с.36-48) та вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2012, яким ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст. 185 КК України (а.с.49-51); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.52-53) , протоколи проведення слідчого експерименту від 09.11.2025 за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила про обставини події (а.с.64-67) та за участю ОСОБА_14 , який також пояснив про відомі йому обставини події (а.с. 68-70).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.11.2025 №12/3754 ОСОБА_7 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває з 27.07.2020. Не проходив військову службу та не проходить її по мобілізації. Перебуває в розшуку з 19.09.2025 (а.с.54).

Згідно довідки директора КНП СОР «ОКСЛ» ОСОБА_7 перебував під «П» наглядом у лікаря нарколога з 27.10.2017 по 2023 з ДЗ «сих розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох ПАР. Гостра інтоксикація» (а.с.55).

З Довідки №64-10112025/59015 вбачається про неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності (а.с.56-57).

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 4 ст. 186 КК України, а наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується наступним.

Можливість переховуватися підозрюваним від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тобто ОСОБА_7 , розуміючи можливість застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання його винним, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому слідчий суддя вважає, що співставленняможливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого затримання у невизначеному майбутньому, із засудженням до покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Таким чином, є об`єктивні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, оскільки розуміє, що не зможе уникнути реального покарання за вчинений ним злочин.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний знайомий з потерпілою, знає, де вона проживає, отже може вчиняти психологічне та фізичне насильство, впливаючи на неї різними способами, з метою примушування її до зміни показань.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, проте у провадженні суду перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ст. 336 КК України, ОСОБА_7 наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, тобто забезпечити своє існування не має можливості, що в свою чергу свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень.

При вирішенні клопотання суд, крім наявних вищевказаних ризиків, також оцінює в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що в матеріалах справи є наявні вагомі докази, які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні не встановлено, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може перебувати в СІЗО. Також не встановлено, що стан його здоров`я загрожує життю чи створює небезпеку для здоров`я інших осіб.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість для запобігання вищезазначених ризиків, застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин встановлених під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, ОСОБА_7 слід обрати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Його тримання під вартою за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 та його тяжкість, та враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно покласти на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 183, 184, 193,196, 206, 208, 209, 211, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Анастасівка, Роменського району, Сумської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, - запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити до 09 січня 2026 року включно, або до дня внесення застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю або суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Повний текст ухвали проголошений 12.11.2025 о 08 год. 30 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1