Справа № 485/726/25
Провадження № 1-кп/485/99/25
УХВАЛА

іменем України

23 вересня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_8 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_9 ,

захисника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка кримінальне провадження № 0000068 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобзарці Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2017 року народження, військовозобов"язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_8 , у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння за наступних обставин.

Так, 22.02.2025 близько 09:00 години, ОСОБА_8 взявши із собою корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 без засобу підриву, який у невстановлений час придбав у невстановленому місці, ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ-2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває у його фактичному користуванні, приїхав до території домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , розташованого на розі вулиць Садової та Центральній.

Керуючи вищевказаним автомобілем, ОСОБА_8 заднім ходом під`їхав до воріт господарського двору, розташованих з боку вулиці Центральної, де здійснив не менше трьох зіткнень задньою частиною автомобіля з металевими воротами території домоволодіння ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив їх деформацію. Вийшовши із салону автомобіля ОСОБА_8 через ворота кинув у двір ОСОБА_11 корпус гранати Ф-1.

Продовжуючи вказані дії, 22.02.2025 близько 09:05 години ОСОБА_8 сів за кермо вищевказаного автомобіля ВАЗ 2108, переїхав до металевих воріт домоволодіння ОСОБА_11 зі сторони АДРЕСА_1 , де здійснив не менше трьох зіткнень задньою частиною автомобіля з металевими воротами. В результаті зіткнень з воротами ОСОБА_8 пошкодив їх (деформував), від чого запірні пристрої воріт відчинились та останній заїхав і таким чином проник на територію домоволодіння ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та вчинив сварку з господарями домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , вимагаючи від них виїхати із села та погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень.

Після вчинення вказаних дій на території домоволодіння ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на вказаному автомобілі ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 поїхав у напрямку вулиці Шевченка с. Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, де 22.02.2025 близько 09:15 години, більш точного часу не встановлено, приїхав до території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , де здійснив не менше одного зіткнення передньою частиною автомобіля із зачиненими металевими воротами зазначеного домоволодіння, належними потерпілій ОСОБА_5 , внаслідок чого їх пошкодив, спричинивши їх деформацію, та зірвав з металевих кріплень.

Продовжуючи свої дії, 22.02.2025 близько 09:18 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за кермом вищевказаного автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 , від домоволодіння ОСОБА_5 ходом поїхав у напрямку домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_13 , 1956 р.н., яка є особою похилого віку.

Наблизившись до воріт вказаного домоволодіння, ОСОБА_8 здійснив не менше одного зіткнення задньою частиною автомобіля із зачиненими металевими воротами домоволодіння, належними потерпілій ОСОБА_13 , внаслідок чого їх пошкодив, спричинивши їх деформацію, та зірвав з металевих петель.

Продовжуючи свої дії, 22.02.2025 близько 09:25 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав до частково огородженої території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_4 .

Наблизившись до вказаного домоволодіння, ОСОБА_8 здійснив не менше трьох зіткнень задньою частиною автомобіля з будівельними матеріалами (піноблоками), обгорнутими у поліетилен та складеними в упаковки біля зазначеного домоволодіння, належними потерпілій ОСОБА_6 , внаслідок чого їх пошкодив, розбивши частину з них.

Вказані дії ОСОБА_8 продовжувались близько 20-25 хвилин, супроводжувались пошкодженням особистого майна потерплих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , та проникненням до іншого домоволодіння (території двору) ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_8 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого: ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю; ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру та просила застосувати до нього примусові заходи медичного характеру, що полягають у наданні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. Щодо обставин вчиненого ним суспільно-небезпечного діянь пояснив, що дійсно на належному йому автомобілі ВАЗ 2108 червоного кольору вибив ворота у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 . У потерпілої ОСОБА_6 за допомогою того ж автомобіля пошкодив газобетоні блоки. Окрім того пояснив, що вибивши ворота у потерпілого ОСОБА_4 він на автомобілі заїхав у двір потерпілого, вийшов з нього та нецензурною лайкою вимагав у потерпілого та його дружини аби вони виїхали з села. В обґрунтування своїх дій зазначив що потерпілі «займаються колдовством» та «наводять порчу» в том числі на нього та його доньку. Також пояснив, що гранату він не кидав, на гранаті його відбитків пальців немає, а та граната належить потерпілому ОСОБА_4 .

Законний представник, захисник в судовому засіданні вважали, що до ОСОБА_8 із врахуванням характеру захворювання може бути застосований примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , окрім показань самого ОСОБА_8 , також підтверджуються наступними доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_4 який в судовому засіданні пояснив, що 22 лютого 2025 року він разом з дружиною перебували вдома та почули рев двигуна автомобіля. Вони вийшли на вулицю та побачили як червоний автомобіль б`ється о ворота з боку вул. Центральній. ОСОБА_8 вийшов з машини, кинув гранату на подвір`я, після чого знову сів у машину. Він з дружиною забіг в котельню. ОСОБА_8 переїхав до інших воріт, вибив їх та заїхав на автомобілі. Дружина підбігла до машини відкрила двері та почала питати у ОСОБА_8 що сталося. ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та сказав що у потерпілого з дружиною є три дні аби виїхати з села. Неприязних стосунків з ОСОБА_8 не було він працював у потерпілого охоронцем.

показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що почула як «реве» машина, а потім почула грохот. Вона виглянула у вікно та побачила як ОСОБА_8 вдарив задом автомобіля у ворота матері та від`їжджав від воріт матері. Коли підійшла ближче до вікна та побачила що вже немає і її воріт. Конфліктних ситуацій з ОСОБА_8 ніколи не було.

показаннями потерпілої ОСОБА_6 яка в судовому засіданні пояснила, що була на кухні в домоволодіння по АДРЕСА_3 та почула гучний шум. Вибігла на вулицю та побачила як ОСОБА_14 заїхав у двір сусідки ОСОБА_5 та зніс їй повністю ворота. Потім задки заїхав у ворота її свекрухи ОСОБА_13 . Згодом їй зателефонувала донька та повідомила як ОСОБА_8 автомобілем чотири рази вдарив пачку шлакоблоків поки не завалив її. Конфліктних ситуацій з ОСОБА_8 ніколи не було, купувала у нього м`ясо.

показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що разом з чоловіком були вдома та почули сильний рев машини. Вийшли на вулицю та побачили як якась машина вибиває ворота. Потім чоловік крикнув що летить граната та штовхнув її в приміщення котельні. Через деякий час вони вийшли на вулицю та почули як знову автомобіль врізається в ворота. Від удару ворота відкрились та червоний автомобіль заїхав їм у ворота. Вона відчинила пасажирські двері автомобіля та спитала у ОСОБА_8 що трапилось. ОСОБА_8 вийшов з автомобіля, стукнув рукою по даху автомобіля, та нецензурною лайкою сказав щоб вони їхали в Крим. Неприязних стосунків у свідка та чоловіка з ОСОБА_8 ніколи не було

показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що працювала в магазині неподалік місця проживання родини ОСОБА_16 . ОСОБА_8 під`їхав до воріт родини ОСОБА_16 , розвернувся, та задньою частиною свого автомобіля декілька разів вдарив ворота домоволодіння. Після чого поїхав до центрального входу домоволодіння родини ОСОБА_16 , однак що там відбувалось не бачила, а чула лише гуркіт. ОСОБА_8 з автомобіля не виходив, я чи було відчинено вікно водійської дверні не бачила, оскільки вікна в автомобілі затоновані, та під час подій автомобіль вона бачила з пасажирської сторони

даними рапорту чергового ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 , відповідно до якого 22 лютого 2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22 лютого 2025 року о 09:21, за адресою: АДРЕСА_5 виявив гранату Ф-1 без запалу у дворі. Кинув у двір ОСОБА_18 . Раніше викликав ДТП без травмованих. Заявник ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 230)

даними заяви потерпілого ОСОБА_4 від 22 лютого 2025 року, відповідно до якої потерпілий просить вжити заходів до місцевого мешканця с. Кобзарці ОСОБА_8 , який 22 лютого 2025 року близько 09:10 вчинив відносно нього хуліганські дії, а саме пошкодив автомобілем ворота по вул. Центральній та по вул. Садовій, 13. А також кинув предмет, що ззовні схожий на корпус гранати Ф-1 (т. 1 а.п 231)

даними протоколу огляду місця події від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ( т. 1 а.п. 233-241)

даними заяви потерпілого ОСОБА_4 від 22 лютого 2025 року, відповідно до якої потерпілий просить притягнути до кримінальної відповідальності місцевого мешканця с. Кобзарці ОСОБА_8 , який 22 лютого 2025 року близько 09:10 незаконно проник на території подвір`я його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , тим самим порушив його право на недоторканість житла (т.2 а.п. 25)

даними заяви потерпілої ОСОБА_6 від 22 лютого 2025 року відповідно о якої потерпіла просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який 22 лютого 2025 року близько 09:15 перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 2108 червоного кольору, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, в`їхав в газобетоні блоки та пошкодив їх, які знаходились біля будинку за адресою: буд. АДРЕСА_4 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 4000 грн (т. 2 а.п. 35)

даними протоколу огляду місця події від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно о якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ( т. 2 а.п. 36-39)

даними заяви потерпілої ОСОБА_5 від 22 лютого 2025 року, відповідно до якої потерпіла просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , мешканця с. Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, який 22 лютого 2025 року близько 09:16 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, відчуваючи безкарність своїх дій на належному автомобілі ВАЗ 2108 (червоного кольору) умисно в`їхав у ворота її домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , які повністю звалив на землю в результаті чого пошкодив їх, чим спричинив матеріальну шкоду (т. 2 а.п. 60)

даними протоколу огляду місця події від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( т. 2 а.п. 61-65)

даними заяви потерпілої ОСОБА_13 від 22 лютого 2025 року, відповідно до якої потерпіла просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , мешканця с. Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, який 22 лютого 2025 року близько 09:15 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, відчуваючи безкарність своїх дій, умисно, перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 2108 (червоного кольору) умисно пошкодив металеві ворота належного їй будинку, який розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1000 грн (т. 2 а.п. 81)

даними протоколу огляду місця події від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( т. 2 а.п. 82-86)

даними протоколу огляду транспортного засобу від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто автомобіль марки Лада Самара 1300 (ВАЗ 2108), державний номер НОМЕР_1 (т. 2 а.п. 110-114)

даними висновку експерта № СЕ-19/115-25/3505-ВТХ від 01 квітня 2025 року, відповідно до якого наданий на дослідження предмет є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який в наданому на дослідження стані відноситься до заряду вибухової речовини. Наданий на дослідження корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 споряджений вибуховою речовиною тротил. Наданий на дослідження корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 придатний до вибуху при наявності засобу підриву (т. 2 а.п. 193-203)

даними висновку експерта № СЕ-19/115-25/3905-ТР від 31 березня 2025 року, відповідно до якого фрагмент з розмірами сторін 275х257х3,7мм та 102х37х3,5мм, вилучені 22 лютого 2025 року в ході проведення огляду місця події, а саме прилеглої території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше складали єдине ціле один з одним, а фрагмент розмірами сторін 275х257х3,7 мм раніше складав єдине ціле із часиною заднього бампера автомобіля ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 , який перебуває на території ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже фрагменти з розмірами 275х257х3,7мм та 102х37х3,5мм раніше складали єдине ціле із часиною заднього бампера автомобіля ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 ( т. 2 а.п. 220-226)

даними висновку експерта № СЕ-19/115-25/3913-ТР від 31 березня 2025 року, відповідно до якого фрагмент з розмірами сторін 118х55мм та 265х52мм червоного кольору та фрагмент з розмірами 193х49мм чорного кольору, вилучені 22 лютого 2025 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_4 , раніше складали єдине ціле із деталями автомобіля ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 , який перебуває на території ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ( т. 2 а.п. 238-245)

даними висновку експерта № СЕ-19/115-25/3911-ТР від 31 березня 2025 року, відповідно до якого фрагмент з розмірами сторін 322х186, 520х200мм, 120х81мм, вилучені 22 лютого 2025 року в ході проведення огляду транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 , біля заднього бамперу автомобіля, на цементованій поверхні, раніше складали єдине ціле один з одним, а фрагмент з розміром 322х186мм раніше складав єдине ціле із часиною заднього бампера автомобіля ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 , а отже фрагменти з розмірами 322х186, 520х200мм, 120х81мм раніше складали єдине ціле з автомобілем ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 ( т. 3 а.п. 6-15)

даними висновку експерта № СЕ-19/115-25/3895-ТР від 31 березня 2025 року, відповідно до якого фрагменти з розмірами 123х59мм, 86х24мм, 53х50мм,35х21мм, 27х24мм, 24х15мм, 18х17мм, вилучені 22 лютого 2025 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше складали єдине ціле із деталями автомобіля ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 , який перебуває на території ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ( т. 3 а.п. 26-33)

даними висновку експерта № СЕ-19/115-25/3913-ТР від 31 березня 2025 року, відповідно до якого дзеркало заднього виду, показник повороту та частина дверної ручки, вилучені 22 лютого 2025 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше складали єдине ціле із деталями автомобіля ВАЗ 2108, р.н. НОМЕР_1 ( т. 3 а.п. 43-52)

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України, а саме - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю; незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Доводи ОСОБА_8 про те, що він не кидав на подвір`я потерпілого ОСОБА_4 гранату спростовуються поясненнями самого потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_12 . Відомості які б свідчили що вказані особи оговорюють ОСОБА_8 матеріали справи не містять та вказані обставини не встановлені під час судового розгляду. Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_8 про те, що на гранаті відсутні його відбитки пальців, оскільки під час падіння на землю вони могли стертися.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта Миколаївської філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров"я України" ОСОБА_19 від 16 червня 2025 року № 134, ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає на даний час хронічним психічним розладом - шизоафектним розладом, маніакальний тип. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він не міг та не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 страждає психічним розладом, який виник у нього до інкримінованого йому діяння. до ОСОБА_8 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а. п. 164-168).

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом до особи, яка страждає на психічні розлади та вчинила суспільно небезпечне діяння, але не потребує госпіталізації. Це рішення приймається, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує перебування в психіатричному закладі.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає хронічним психічним розладом - шизоафектним розладом, маніакальний тип, не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тож за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує обов`язкового лікування у примусовому порядку.

Вивченням особи ОСОБА_8 встановлено, що він не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи наведене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_8 , враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №134 від 16 червня 2025 року про доцільність застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги, суд приходить до висновку що до ОСОБА_8 у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення особою суспільно небезпечних діянь, з урахуванням наявних даних про його особу, слід застосувати примусовий захід медичного характеру, що полягає у наданні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В частині цивільного позову, суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до заявлених позовних вимог, потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 25914,00 грн, потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 10000,00 грн, та потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 40820,00 грн, моральну шкоду у розмірі 300000,00 грн, витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн, всього 352820,00 грн.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною першою ст. 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.1186 ЦК України, якщо шкоду було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Як було встановлено під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №134 від 16 червня 2025 року, ОСОБА_8 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Обставини, через які особа в момент завдання шкоди не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, можуть бути відрізнятися, зокрема і за тривалістю

В одних випадках, це може бути хронічне (тобто тривале або таке, що періодичне повторюється) психічне захворювання, а в інших - відносно короткочасний емоційний стан, який призводить до тимчасового розладу психічної діяльності (наприклад стан афекту тощо).

Однак в усіх наведених випадках правове значення при застосуванні статті 1186 ЦК України має те, що фізична особа, яка не визнана недієздатною, в момент завдання шкоди не усвідомлює значення своїх дій та (або) не може керувати ними.

Використане законодавцем у першому реченні абзацу 1 частини першої статті 1186 ЦК України формулювання: «Шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується», є загальним правилом, яке поширюється на всіх осіб, які завдали шкоди у відповідному стані, незалежно від виду та тривалості такого стану.

Далі у частині першій статті 1186 ЦК України законодавець наводить два виключення із загального правила, коли обов`язок відшкодування шкоди завданої особою вказаною у першому реченні абзацу 1 частини першої цієї статті, може (або має) бути покладено на таку особу (завдавача шкоди):

1) коли суд, врахувавши матеріальне становище потерпілого та особи, яка завдала шкоди, дійде висновку про можливість її відшкодування завдавачем повністю або частково;

2) коли ця особа (завдавач шкоди) сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин, шкода відшкодовується на загальних підставах, визначених ЦК України.

Натомість у частині другій статті 1186 ЦК України законодавець визначив випадки, коли окрім завдавача шкоди, суд може покласти обов`язок з її відшкодування на інших конкретно визначених осіб та за певних умов - чоловіка (дружину), батьків, повнолітніх дітей, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді

Водночас правила частини другої статті 1186 ЦК України не скасовують правил викладених у частині першій цієї статті і не суперечать ним.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов пред`явлено саме до ОСОБА_8 , а відтак суд має встановити чи підлягає стягненню спричинена матеріальна та моральна шкода з особи яка її завдала, а саме з ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1186 ЦК України. Отже суд має встановити обставини, які мають значення для вирішення спору та надати оцінку доказам сторін, зокрема щодо матеріального становища потерпілих та особи, яка завдала шкоди, - ОСОБА_8 , а також встановити чи не довів себе ОСОБА_8 до стану, в якому він не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в результаті вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо.

Відповідно до медичного огляду лікаря нарколога № 1 ( дата та час складання 13.20 22 лютого 2025 року, ОСОБА_8 не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, діагноз тверезий, а саме результат Alcotest-6810 0,00%, швидкий тест на наркотики № 10 - негативний (довідка № 149).

Інші відомості які б свідчили про вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин, тощо матеріали справи не містять.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_8 сам себе довів до стану, в якому він не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в результаті вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_12 вказували на те, що ОСОБА_8 поводив себе неадекватно. Однак, на думку суду, вказана поведінка могла бути наслідком психічного стану ОСОБА_8 , оскільки під час розгляду справи не встановлено факту вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв, наркотичних засобів або будь-яких інших речовин які б могли вплинути на його поведінку.

Що стосується матеріального становища ОСОБА_8 , з матеріалів справи вбачається, що він офіційно не працевлаштований, живе за рахунок підсобного господарства, власного житла не має, не одружений, сам виховує малолітню дитину (рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області мати дитини ОСОБА_20 позбавлена батьківських прав), проживає разом з донькою та батьками.

З урахуванням матеріального становища ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_4 , матеріальне становище якого є значно кращим за матеріальне становище ОСОБА_8 , позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Окрім того, матеріалами справи не доведено суму спричиненої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , оскільки сам по собі рахунок на оплату матеріалів, на думку суду, не може свідчити про розмір спричиненої шкоди. Матеріали справи не містять відомостей які саме матеріали потрібні для відновлення пошкоджених воріт потерпілого ОСОБА_4 , та про кількість цих матеріалів.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд звертає увагу на наступне.

На підтвердження своїх вимог щодо відшкодування шкоди потерпіла ОСОБА_6 надала чек на підтвердження вартості блоку газобетонного 300*200*600мм D500, відповідно до якого вартість вказаного блоку складає 155 грн (т. 1 а.п. 113).

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо кількості пошкоджених внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 газобетонних блоків, а також відомостей щодо розміру пошкоджених блоків.

З протоколу огляду місця події від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 неможливо становити кількість пошкоджених блоків, кількість блоків в упаковці, розмір блоків та інші характеристики блоків.

Вказані відомості є необхідними з метою визначення розміру спричиненої внаслідок пошкодження газобетонних блоків матеріальної шкоди.

На підтвердження своїх вимог щодо відшкодування шкоди потерпілою ОСОБА_5 надано товарний чек ФОП ОСОБА_21 від 11 травня 2025 року на загальну суму 22074,00 грн та розрахунок вартості витрат роботи електро-газозварювальника за 1 годину від 25 січня2024 року, відповідно до якого вартість 1 годи робіт становить 384,00 грн.

В протоколі огляду місця події від 22 лютого 2025 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не вказано опис пошкоджених воріт, зокрема, не вказано їх розмір. Також з протоколу огляду не можливо встановити чи є ці ворота пошкодженими , тобто такими, що підлягають відновленню, чи знищеними, тобто такими, що не підлягають відновленню. Також відсутні докази на підтвердження вартості робіт електро-газозварювальника, оскільки з матеріалами справи не підтверджується необхідний час роботи електро-газозварювальника для відновлення пошкоджених робіт. Вказаний в позовній заяві час тривалістю у 10 годин матеріалами справи не підтверджений.

Таким чином, матеріалами справи не доведено розмір спричиненої потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 матеріальної шкоди.

Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заявлені до ОСОБА_8 , до якого застосовуються примусові заходи медичного характеру, у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України у стані неосудності, задоволенню не підлягає за відсутності правових підстав для стягнення з ОСОБА_8 , матеріальної та моральної шкоди.

Зважаючи на те, що за змістом ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта стягуються лише з обвинуваченого у випадку постановлення обвинувального вироку, то понесені витрати за проведення судових експертиз: за експертною спеціальністю 8.6 "Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів" № СЕ-19/115-25/3438-НЗПРАП від 04.03.2025, вартість проведення якої становить 1591,80 грн; судової експертизи за експертною спеціальністю 5.2 "Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху" № СЕ-19/115-25/3505-ВТХ від 01.04.2025, вартість проведення якої становить 5571,30 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 4.2 "Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами" № СЕ-19/115-25/3905-ТР від 31.03.2025, вартість проведення якої становить 5969,25 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 4.2 "Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами" № СЕ-19/115-25/3913-ТР від 31.03.2025, вартість проведення якої становить 6367,20 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 4.2 "Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами" № СЕ-19/115-25/3911-ТР від 31.03.2025, вартість проведення якої становить 9152,85 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 4.2 "Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами" № СЕ-19/115-25/3895-ТР від 31.03.2025, вартість проведення якої становить 6367,20 грн.; судової експертизи за експертною спеціальністю 4.2 "Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами" № СЕ-19/115-25/3912-ТР від 31.03.2025, вартість проведення якої становить 7561,05 грн, всього 42580,65 грн не підлягають стягненню з ОСОБА_8 , а тому такі витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, арешт накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2025 року у справі № 485/358/25 (провадження № 1-кс/485/80/25)на легковий автомобіль "ВАЗ-2108" д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_22 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 - слід зняти за минуванням потреби.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року (справа № 485/358/25, провадження № 1-кс/485/79/25) відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, строк якого вже сплинув 22 квітня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000068 до ОСОБА_8 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, що полягають у наданні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Судові витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 42580,65 грн віднести на рахунок держави.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року (справа № 485/358/25, провадження №1-кс/485/79/25) на легковий автомобіль "ВАЗ-2108" д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_22 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 .

Речові докази, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області:

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс масою 2,438 г, який знаходиться у спеціальному пакеті PSP 1078921; осколки корпусу гранати Ф-1, які після проведення експертизи поміщені до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 3612692; фрагменти пластику, які після проведення експертизи разом із первинним упакуванням поміщено до сейф-пакету №5916029; двадцять п`ять полімерних фрагментів, які після проведення експертизи разом із первинним упакуванням (PSP 2009688) поміщені до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 5819855; фрагменти пластику від частин автомобіля, які після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету QYH 0053003; фрагменти полімеру та фарби, які після проведення експертизи поміщені до первинного упакування - до спеціального пакету PSP 1098323; дзеркало заднього виду, покажчик повороту та частина дверної ручки, які після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету Експертної служби МВС № 5916030 - знищити.

Речовий доказ, який передано на зберігання на території майданчика ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області:

- легковий автомобіль "ВАЗ-2108" д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано клейкою стрічко жовто-синього кольору із надписом "Національна поліція України" - повернути фактичному володільцю ОСОБА_8 .

Речові докази, які перебувають в Миколаївському НДЕКЦ у зв`язку з проведенням експертизи за експертною спеціальністю 8.1 "Дослідження лакофарбових матеріалів і покрить":

- нашарування фарби червоного кольору, які знаходяться в спеціальному пакеті для речових доказів PSP 1097639; зразки фарби із автомобіля, які знаходяться в спеціальному пакеті PSP 1060227 - знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали проголошено 24 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1