Справа №463/990/26
Провадження №1-кс/463/1666/26
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арештуна майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» моделі «13» чорного кольору у зеленому чохлі, EMEI1: НОМЕР_1 , EMEI2: НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що Львівським РУП №1 ГУНП у Львівській обалсті здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000080 від 25.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.01.2026 у період часу приблизно з 11 год. 40 хвилин по 11 год. 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні трамваю, що рухався маршрутом № 7 у місті Львові, по вул. Мечникова, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 (який в подальшому неодноразово продовжено, згідно з відповідними змінами та доповненнями), з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi» моделі «13» чорного кольору у чорному чохлі, EMEI1: НОМЕР_1 , EMEI2: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , вартістю якого встановлено на підставі чеку про оплату, а саме 7434 гривень.

Після встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення та отримання достатніх даних про причетність ОСОБА_5 , йому було надано можливість добровільно видати викрадений майно-предмет. 04.02.2026 ОСОБА_5 , будучи проінформованим про наслідки своїх дій та керуючись бажанням сприяти розкриттю злочину, добровільно передав слідчому мобільний телефон марки «Redmi» моделі «13» чорного кольору у зеленому чохлі. Відразу після цього, з метою фіксації його стану, індивідуальних ознак та подальшого процесуального використання, згідно з вимогами ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України, було проведено огляд переданого предмета.

На підставі проведеного огляду, порівняння індивідуальних ознак пристрою з даними, отриманими під час досудового розслідування, а також на підставі допиту потерпілого ОСОБА_6 , зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши подані матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно з п.2, 3 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Із змісту ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч.1 ст.132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, а саме слід накласти арешт на вказаний мобільний телефон.

Керуючись вимогами ст.ст. 9, 107, 131,132,170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» моделі «13» чорного кольору у зеленому чохлі, EMEI1: НОМЕР_1 , EMEI2: НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1