УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 Справа №607/160/26 Провадження №1-кс/607/263/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2026 року старший слідчий СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0001889 від 18.11.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» N? 2102-IX, яким затверджено указ Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі 21.10.2025 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №4643-IX, яким затверджено указ Президента України №793/2025 від 20.10.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилини 05.11.2025 строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2025 близько 17:23 год, тобто в умовах воєнного стану, у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «CROPP», що знаходиться у ТРЦ «Подоляни» за адресою: вул. Текстильна, 28 Ч, у м. Тернополі, підприємницьку діяльність в якому здійснює дочірне підприємство «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану 17.11.2025 близько 17.25 год, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «CROPP», за адресою: вул. Текстильна, 28 Ч, у м. Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, взяв із торговельних стійок кросівки чоловічі торговельної марки «Cropp» (артикул 384FZ-91X) вартістю 2294 гривень 50 копійок, рукавиці чоловічі (артикул 765FY-99X-S/M) вартістю 415 гривень 83 копійки, джемпер (худі) чоловічий торговельної марки «Cropp» (артикул 064-FN-09X) вартістю 1393 гривні, джемпер (худі) чоловічий торговельної марки «Cropp» (артикул 921FM-99Х) вартістю 1393 гривні, шарф (баф) чоловічий торговельної марки «Cropp» (артикул 789F Y-99X) вартістю 469 гривень 33 копійки та штани джинсові (джогери) чоловічі торговельної марки «Cropp» (артикул 801FO-99J) вартістю 1489 гривень 33 копійки, належні дочірньому підприємстві «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» нібито для примірки одягу У спеціально відведеному місці магазину, у якому вказані речі таємно заховав в один із своїх рюкзаків з метою крадіжки.

У подальшому, 17 листопада 2025 року близько 17.34 год ОСОБА_4 із викраденими кросівками чоловічими торговельної марки «Cropp» (артикул 384FZ-91X), рукавицями чоловічими (артикул 765FY-99X-S/M), джемпером (худі) чоловічим торговельної марки «Cropp» (артикул 064-FN-09X), джемпером (худі) чоловічим торговельної марки «Cropp» (артикул 921FM-99X), шарфом (бафом) чоловічим торговельної марки «Cropp» (артикул 789FY-99X) та штанами джинсовими (джогерами) чоловічими торговельної марки «Cropp» (артикул 801FO-99J), які були заховані в одному із рюкзаків вийшов із приміщення магазину та покинув місце вчинення злочину, чим спричинив ДІ «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 7454 гривень 99 копійок.

05 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2025; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 18.11.2025; протокол додаткового допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 18.11.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками представником потерпілого від 10.12.2025; протокол огляду відеозапису від 09.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 19.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 10.12.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком від 10.12.2025; висновок експерта від 04.12.2025 №СЕ-19/120-25/15123-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновок експерта від 05.12.2025 №СЕ-19/120-25/15119-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновок експерта від 05.12.2025 №СЕ-19/120-25/15126-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновок експерта від 03.12.2025 №СЕ-19/120-25/15121-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновок експерта від 04.12.2025 №СЕ-19/120-25/15124-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; протокол обшуку від 23.12.2025; протокол огляду від 24.12.2025; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема запобігання ризикам а саме: спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці, оскільки менш суворий запобіжний захід на думку ініціатора клопотання буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, просить задовольнити та уточнив, що ризики на даному етапі розслідування мають місце а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо поданого відносно нього клопотання, однак просить суд застосувати щодо нього домашній арешт у нічний час доби.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинувачується, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан, тощо (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001889 від 18 листопада 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

05 січня 2026 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з ЄРДР за №0001889 від 18 листопада 2025 року; рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2025; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 18.11.2025; протоколом додаткового допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 18.11.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками представником потерпілого від 10.12.2025; протоколом огляду відеозапису від 09.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 19.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 10.12.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком від 10.12.2025; висновком експерта від 04.12.2025 №СЕ-19/120-25/15123-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта від 05.12.2025 №СЕ-19/120-25/15119-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта від 05.12.2025 №СЕ-19/120-25/15126-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта від 03.12.2025 №СЕ-19/120-25/15121-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; висновком експерта від 04.12.2025 №СЕ-19/120-25/15124-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи; протоколом обшуку від 23.12.2025; протоколом огляду від 24.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, а також надані докази, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, до нього необхідно застосувати такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні.

При цьому, слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , а це зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри доводить ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, на переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка має місце, оскільки, підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією щодо обставин даного кримінального провадження, йому відомі місця проживання/роботи представника потерпілого та свідка, так як інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, відтак останній може незаконно впливати на представника потерпілого та свідка, які були присутні під час проведення слідчих дій, навмисно схиляти до відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він має постійне місце проживання, на даний час офіційно не працює та не має постійного заробітку, а також має на утриманні має одну неповнолітню дитину.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, дослідивши надані слідчому судді матеріали, які містять дані про особу підозрюваного, зокрема враховуючи те, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо забезпечити шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби (нічний час) заборонивши покидати житло з 22.00 год. до 07.00 год., що буде пропорційним, співмірним, надасть можливість останньомк знайти офіційний заробіток для покращення фінансового становища на утримання як себе так і неповнолітньої дитини, та не становитиме надмірний тягар і не суперечитиме КПК України.

Окрім цього слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештувідносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період з 22-ої год. до 07.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, суду (за виключенням відвідування медичних закладів за необхідності).

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування з представником потерпілого ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 у цьому ж кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 04 березня 2026 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1