КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 грудня 2025 року, апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Київ ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2025 року, одночасно визначено альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України - у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 029 520 гривень та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді.

Зокрема, захисник просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просив постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі не менш ніж 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого чи прокурора;

- повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Захисник вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки викладені в ньому обставини не підтверджуються доказами, доданими до матеріалів клопотання, а рапорти працівників ДБР, на які посилається сторона обвинувачення, не можуть бути джерелом доказів.

Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, з огляду на характеризуючі дані підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, має позитивну характеристику та бездоганну ділову репутацію.

Зазначає, що слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з порушенням строку, передбаченого вимогами ч. 2 ст. 197 КПК України.

Звертає увагу, що обов`язки, які слідчий суддя поклав на підозрюваного оскаржуваною ухвалою, порушують вимоги КПК України, зокрема покладено на підозрюваного обов`язок не відлучатись із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, однак місце реєстрації та фактичного проживання підозрюваного знаходяться у двох різних населених пунктах.

Прокурор вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою в частині визначення розміру застави.

Посилається на обґрунтованість, повідомленої ОСОБА_6 підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На переконання сторони обвинувачення, визначений розмір застави є недостатнім для виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили щодо скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримав подану стороною обвинувачення апеляційну скаргу та заперечив щодо поданої захисником апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 вересня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000625, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

23 жовтня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

24 жовтня 2025 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Київ ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року клопотання слідчого задоволено, та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 грудня 2025 року, одночасно визначено заставу у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 029 520 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Перевіряючи доводи та обставини, на які послався слідчий у клопотанні, колегія суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами, які підтверджують, що підозра є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри колегія суддів вважає непереконливими. При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував положення норм кримінального процесуального закону та дійшов до правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які з урахуванням тяжкості злочину йому інкримінованого та даних про особу, існують підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисту щодо відсутності існування ризиків у даному кримінальному провадженні, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його роль у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, вважав обґрунтованим застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням щодо нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 340 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

На думку колегії судів, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя правильно визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Також, суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

Посилання сторони захисту на позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного не спростовують висновків щодо існування ризиків у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про розбіжності у тексті резолютивної частини ухвали та її повного тексту щодо покладених обов`язків заслуговують на увагу. Перевіркою встановлено, що обов`язки, викладені в резолютивній частині та у повному тексті ухвали, покладені на ОСОБА_6 не співпадають. Зазначене слідчим суддею у повному тексті ухвали про допущену помилку не є законним, оскільки покладення різних обов`язків не може вважатись виправленням описки.

Разом з цим, заслуговують на увагу доводи захисника щодо визначення ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з порушенням вимог ст. 197 КПК України.

Так, слідчий суддя, обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, однак визначив строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 23 грудня 2025 року, тобто строком, який перевищує шістдесят днів з моменту затримання підозрюваного. Зважаючи на те, що ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України 2025 року (а.с. 149-154, т. 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 грудня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення..

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотанняслідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Київ ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 грудня 2025 року, включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 029 520 гривень.

Заставу може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: НОМЕР_1 ), з урахуванням застави, внесеної по ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування, із підозрюваним ОСОБА_9 , свідком ОСОБА_10 , працівниками Національної поліції України, та іншими особами згідно переліку, наданого слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 грудня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Унікальний номер справи 757/52892/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/8643/2025 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України