Провадження № 1-кп/947/1083/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, об`єднанні в одне провадження (ЄРДР № 0000280 від 26.04.2025 року, ЄРДР № 0000716 від 26.05.2025 року та ЄРДР № 0000799 від 19.06.2025 року) у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освіто, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.06.2021 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; 05.06.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2024 року звільнено від призначеного покарання відповідно до ч.1 та ч.3 ст.5, ч.2 ст.74 КК України та статей 537, 539 КПК України, як особа засуджена за діяння, карність якого усунена законом, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1 ЕПІЗОД.

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість, 23.04.2025 приблизно о 14 годині 54 хвилини прибув до магазину «Аврора», розташованому за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок 43Е. Перебуваючи у зазначеному магазині, в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення зарядного пристрою PowerBank HOCO j86 40000 mAh та двох зарядних пристроїв PowerBank HOCO j129A 20000 mAh, що належить юридичній особі ТОВ «Вигідна покупка» .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 23.04.2025 приблизно о 14 годині 55 хвилин, діючи повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги сторонніх осіб, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельної полиці зарядний пристрій PowerBank HOCO j86 40000 mAh, вартістю без урахування ПДВ 1589 гривень 75 копійок, двох зарядних пристрою PowerBank HOCO j129A 20000 mAh, вартістю без урахування ПДВ 1672 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 , пройшов касову зону в бік виходу з вказаного магазину, навмисно не розрахувавшись за товар та місце вчинення кримінального правопорушення безперешкодно покинув, і отримав можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду юридичній особі ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 3261 гривню 75 копійок.

2 ЕПІЗОД.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість, 18.05.2025 приблизно о 17 годині 50 хвилини прибув до магазину «Businka Flowers», розташованому за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок 92В. Перебуваючи у зазначеному магазині, в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення мобільного телефону iPhone 7 PLUS Rose Gold, 32GB, який знаходився в прозорому силіконовому чохлі, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 18.05.2025 приблизно о 17 годині 50 хвилин, діючи повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги сторонніх осіб, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з каси обслуговування мобільний телефон iPhone 7 PLUS Rose Gold, 32GB, вартістю якого складає 3250 гривень, в прозорому силіконовому чохлі, вартістю якого складає 83 гривні 33 копійки.

Після чого, ОСОБА_4 , пройшов в бік виходу з вказаного магазину, та місце вчинення кримінального правопорушення безперешкодно покинув, і отримав можливість розпорядись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 3333 гривню 33 копійки.

3 ЕПІЗОД.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість, 06.06.2025 приблизно о 13 годині 03 хвилини прибув до магазину ФОП « ОСОБА_7 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у зазначеному магазині, в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення товару магазина, що належить ФОП « ОСОБА_7 ». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 06.06.2025 приблизно о 13 годині 04 хвилині, діючи повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги сторонніх осіб, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку магазина штани кольору пудри 25096 М, вартістю 1100 гривень без ПДВ, штани кольору пудри 25097 S, вартістю 1100 гривень без ПДВ, сорочку рожевого кольору 26080, вартістю 790 гривень без ПДВ, майку шоколадного кольору, вартість 790 гривень без ПДВ, майку шоколадного кольору, вартістю 750 гривень без ПДВ.

Після чого, ОСОБА_4 , пройшов в бік виходу з вказаного магазину, та місце вчинення кримінального правопорушення безперешкодно покинув, і отримав можливість розпорядись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду ФОП « ОСОБА_7 » на загальну суму 4530 гривень.

4 ЕПІЗОД.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час непогашеної та не знятої судимості вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 26 травня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Міні-Маркет», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 4, побачив залишений перед вхідними дверями вищевказаного магазину велосипед марки «Barracuda» моделі «Trekking» у корпусі сірого кольору із темно-зеленими елементами, в цей час у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, а саме велосипед марки «Barracuda» моделі «Trekking» у корпусі сірого кольору із темно-зеленими елементами, котрий був залишений його власником ОСОБА_8 .

Того ж дня о 17 годин 35 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу будинку №4 по вул. Академіка Філатова в м. Одесі, а саме біля магазину «Міні-Маркет», впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022. Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, строк дії якого продовжено, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме велосипед марки «Barracuda» моделі «Trekking» у корпусі сірого кольору із темно-зеленими елементами, вартістю 9905,00 гривень, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_8 на суму 9905,00 гривень.

5 ЕПІЗОД.

Крім того, ОСОБА_4 16 червня 2025 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 1 побачив магазин «Еva», що належить ТОВ «РУШ» (), який розташований за вищевказаною адресою. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, а саме: товарів, що належать ТОВ «РУШ».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 16.06.2025 о 18 годин 09 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, через відчинені вхідні двері зайшов до магазину «Еva», який розташований за вищевказаною адресою, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ (зі змінами), таємно викрав з полиці магазину «Еva», що розташований в м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 1, майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме жіночу туалетну воду «Moschino Toy 2», об`ємом 100 мл., вартістю 3629 гривень 81 копійок, на касі не сканувавши вищевказаний товар та не здійснивши оплату за нього, сховав у кофту та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток ТОВ «РУШ» на суму 3629 гривень 81 копійок.

За таких обставин, своїми умисними діями, у сукупності ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що пред`явлене йому обвинувачення за всіма п`ятьма епізодами повністю відповідає фактичним обставинам, які реально відбулися. Він визнав свою вину беззастережно та однозначно, наголосивши, що оспорювати будь-які докази чи ставити під сумнів обставини, встановлені під час досудового розслідування та досліджені судом, не має підстав і не збирається. Обвинувачений зазначив, що кожен епізод був вчинений ним умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність, а також те, що він перебував у стані не знятої та непогашеної судимості, проте, попри це, він повторно вчинив корисливі посягання на чуже майно. Пояснив, що діяв «на емоціях», у стані внутрішньої байдужості до наслідків та вимог закону, переслідуючи лише бажання незаконно збагатитися, а також задовольнити власні потреби за рахунок чужого майна. ОСОБА_4 повідомив суду, що на момент вчинення кожного з правопорушень він чітко розумів, що краде чуже майно та що його дії відбуваються в умовах правового режиму воєнного стану, однак ці обставини його не зупинили. Він визнав, що самостійно обирав момент, коли за ним ніхто не спостерігає, та умисно діяв так, щоб уникнути викриття, що підтверджує усвідомлений характер його дій. Надаючи пояснення щодо своїх мотивів, обвинувачений зазначив, що вчиняв ці діяння з корисливих спонукань, не замислюючись над тим, що завдає шкоди підприємствам та громадянам. Підкреслив, що не виправдовує себе жодними зовнішніми обставинами, визнає, що мав можливість діяти правомірно, але свідомо обрав протилежне. При цьому ОСОБА_4 заявив, що щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свою поведінку та повністю усвідомлює, що своїми діями завдав потерпілим матеріальної шкоди та створив загрозу охоронюваним законом правам та інтересам. Наголосив, що вперше за тривалий час повністю усвідомив наслідки своїх вчинків і шкоду, яку заподіяв не лише потерпілим, а й собі, своїй родині та суспільству. Обвинувачений звернув увагу суду, що надає повне сприяння встановленню істини у справі, не заперечує жодної доказової обставини, добровільно визнав свою вину та висловив готовність відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Також він просив суд урахувати його щире каяття, позитивну поведінку в судовому засіданні, відсутність наміру затягувати розгляд справи та висловив сподівання на можливість виправлення і повернення до законослухняного життя. Цивільний позов визнав у повному обсязі. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, керуючись положеннями частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, після з`ясування думки всіх учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість обмеження обсягу дослідження доказів.

Суд роз`яснив сторонам кримінального провадження зміст зазначеної норми закону, відповідно до якої, у разі визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину та за наявності згоди сторін, суд має право не досліджувати ті докази, що стосуються фактичних обставин справи, якщо вони ніким не оспорюються, за умови, що таке обмеження не суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.

Під час судового розгляду суд з`ясував, що учасники процесу не заперечують проти застосування вказаної процедури, погоджуються з тим, що фактичні обставини події встановлені достатньо повно, а визнання обвинуваченим вини не викликає сумнівів у його добровільності та усвідомленості. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, окрім допиту самого обвинуваченого та вивчення матеріалів, що характеризують його особу, оскільки зазначені обставини не є спірними та підтверджуються сукупністю доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження.

Суд окремо роз`яснив обвинуваченому правові наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме що в такому випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, оскільки вони визнаються такими, що не підлягають подальшому перегляду. Обвинувачений підтвердив, що зазначене йому зрозуміло, і наполягав на розгляді справи у скороченому порядку.

Таким чином, дотримавшись вимог кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що обмеження обсягу дослідження доказів не порушує прав сторін, відповідає принципам безпосередності, змагальності та диспозитивності судового розгляду, закріпленим у статтях 22, 23, 26 КПК України, та спрямоване на забезпечення розумних строків судового провадження відповідно до статті 28 КПК України.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень статті 50 Кримінального кодексу України, відповідно до яких покарання є заходом державного примусу, що має на меті не лише кару за вчинений злочин, але й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим винним, так і іншими особами. Покарання повинно забезпечувати баланс між суворістю кримінально-правової реакції та принципом гуманізму, відповідати природі та ступеню суспільної небезпеки злочину.

Відповідно до статті 65 КК України, суд при визначенні виду та розміру покарання зобов`язаний ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, форму вини, мотив, спосіб та обстановку його вчинення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також вплив покарання на виправлення обвинуваченого й умови життя його сім`ї. Зазначені критерії мають визначальне значення для індивідуалізації покарання.

Суд ураховує, що ОСОБА_4 вчинив п`ять окремих епізодів злочинів проти власності, кожен з яких є самостійним умисним корисливим кримінальним правопорушенням. Послідовність і систематичність злочинних дій свідчать про стійку антисоціальну спрямованість поведінки обвинуваченого та вказують на його свідоме нехтування вимогами кримінального закону.

Суд бере до уваги, що всі злочини були вчинені ОСОБА_4 повторно, за наявності не знятої та непогашеної судимості, що вказує на невжиття обвинуваченим належних заходів для виправлення та свідоме ігнорування попередніх заходів кримінально-правового реагування, спрямованих на його ресоціалізацію.

Окремого значення для оцінки ступеня суспільної небезпеки набуває та обставина, що всі п`ять злочинів були вчинені в умовах правового режиму воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом № 2102-IX. Вчинення умисних корисливих злочинів у період воєнного стану є обставиною підвищеної суспільної небезпеки, оскільки ускладнює забезпечення публічної безпеки, підриває правопорядок та суперечить загальнообов`язковому обмежувальному режиму.

Суд оцінює спосіб вчинення злочинів шляхом таємного викрадення чужого майна, з попереднім упевненням у відсутності контролю за його діями, шляхом вільного доступу, реалізованого з корисливих мотивів. Такий спосіб дій свідчить про свідомо обраний злочинний алгоритм поведінки, який не є випадковим чи ситуативним.

При цьому суд ураховує пом`якшуючі покарання обставини, передбачені статтею 66 КК України, а саме: щире каяття обвинуваченого, його повне визнання вини, добровільне надання правдивих показань, активне сприяння встановленню обставин кримінального провадження, а також визнання цивільних позовів у повному обсязі. Такі дії свідчать про усвідомлення ним протиправності власної поведінки та наявність передумов для виправлення.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених статтею 67 КК України, судом не встановлено. Відсутність таких обставин оцінюється судом на користь обвинуваченого, однак не зменшує суспільної небезпечності самих діянь.

Оцінюючи дані про особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштованим не є, стабільного соціально корисного способу життя не демонструє, а вчинення п`яти кримінальних правопорушень протягом короткого періоду часу свідчить про його неспроможність дотримуватися закону в умовах перебування на волі.

Суд приходить до висновку, що лише реальне позбавлення волі є необхідним, справедливим та співмірним заходом кримінально-правового впливу в цих обставинах. Такий вид покарання найповніше відповідає принципам індивідуалізації, виваженості та невідворотності відповідальності, а також забезпечує належний превентивний ефект як щодо самого засудженого, так і щодо невизначеного кола осіб у суспільстві.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 50, 65, 66, 67, 185 частина четверта КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки лише такий вид покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, їх повторності та підвищеній суспільній небезпечності, обумовленій дією воєнного стану.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд виходить із положень статті 100 КПК України, відповідно до яких речові докази після закінчення кримінального провадження підлягають зберіганню, поверненню законним власникам, знищенню або передачі відповідним установам залежно від їх правового статусу та значення для кримінального процесу. Суд ураховує, що електронні носії інформації є процесуальними носіями доказових даних, необхідних для підтвердження повноти доказування, тому їх зберігання в матеріалах кримінального провадження відповідає вимогам закону та забезпечує можливість подальшої перевірки доказів у разі апеляційного чи касаційного перегляду.

Щодо велосипеда марки «Barracuda» моделі «Trekking», суд зазначає, що згідно з частинами 911 статті 100 КПК України речові докази, які належать потерпілим, після завершення кримінального провадження підлягають поверненню власникам, якщо не підлягають спеціальній конфіскації чи знищенню. Суд встановив, що велосипед є майном потерпілої ОСОБА_8 , не містить жодних ознак заборонених предметів, не є таким, що перебуває у незаконному обігу, та не потрібен для подальшого зберігання в матеріалах справи. Відтак суд обґрунтовано визнає його таким, що підлягає поверненню за належністю.

У зв`язку з вирішенням питання про повернення речових доказів, суд оцінює правомірність накладення та необхідність збереження арешту майна. Відповідно до вимог статті 174 КПК України, арешт майна підлягає скасуванню у разі відпадіння підстав для його подальшого застосування. Оскільки велосипед повертається законному власнику, а необхідність забезпечення доказів чи можливого цивільного позову відсутня, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою суду від 06.06.2025 року.

Щодо процесуальних витрат, суд керується положеннями статті 124 КПК України, згідно з якими процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого у випадку постановлення обвинувального вироку. Матеріали кримінального провадження містять документальне підтвердження витрат на проведення експертизи у сумі 2631,04 грн, що обґрунтовує необхідність їх стягнення з ОСОБА_4 на користь держави.

Розглядаючи цивільний позов ТОВ «РУШ», суд оцінює, що відповідно до статей 127, 128 КПК України, цивільний позов, пред`явлений у межах кримінального провадження, підлягає вирішенню судом одночасно з ухваленням вироку. У зв`язку з тим, що факт завдання майнової шкоди підтверджений доказами у справі, а обвинувачений визнав позов у повному обсязі, суд дійшов висновку про правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з обвинуваченого на користь ТОВ «РУШ» вартості викраденого майна в сумі 3629,81 грн.

Щодо визначення моменту початку відбування покарання, суд бере до уваги вимоги частини першої статті 72 КК України, відповідно до яких строк відбування покарання обчислюється з дня фактичного затримання особи, якщо вона утримувалася під вартою до ухвалення вироку. Матеріали кримінального провадження містять протокол затримання ОСОБА_4 від 20.05.2025 року, оформлений відповідно до статті 191 КПК України, що вказує на цей день як початок відліку строку відбування покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 72 КК України, суд зобов`язаний зарахувати в строк покарання період попереднього ув`язнення за формулою «один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі», у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи перебування обвинуваченого під вартою з 20.05.2025 року до моменту набрання вироком законної сили, суд зараховує зазначений строк у загальний строк відбуття покарання.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд керується положеннями КПК України, згідно з якими після ухвалення обвинувального вироку суд має право продовжити дію запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Оскільки підстави, що обумовили застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали, а ризики, визначені статтею 177 КПК України, не усунуті, суд вважає за необхідне залишити цей запобіжний захід без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 174 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 розраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26.06.2025 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України,зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, з 20.05.2025 року по 21.05.2025 року, та з 26.06.2025 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів на загальну суму 2631, 04 гривень.

Цивільний позов ТОВ «РУШ» до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 3629, 81 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2025 року (Справа № 947/20700/25, Провадження № 1-кс/947/8259/25), на велосипед марки «Barracuda» моделі «Trekking» у корпусі сірого кольору із темно-зеленими елементами.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-Електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій зберігати в матеріалах кримінально провадження;

-Велосипед марки «Barracuda» моделі «Trekking» у корпусі сірого кольору із темно-зеленими елементами вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1