ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/211/26 Справа № 210/2562/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника

майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні 0000460 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого суддіДзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області задоволено частково, накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000460, за ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається: 1-коридор, 2-туалет, 3-вбудована шафа, 4-кухня, 5-житлова, 6-житлова, 7-вбудована шафа, 8-вбудована шафа, I-балкон, житлова площа 23,4 кв.м., загальна площа 37 кв.м., котра на праві власності відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу. Заборонено власнику квартири ОСОБА_8 , або будь яким іншим особам будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись нерухомим майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки ухвала постановлена за відсутності власника майна, про її наявність ОСОБА_8 дізналась 18.12.2025 року, а копію ухвали отримала 30.12.2025 року, після звернення із відповідною заявою до суду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 жодного відношення до кримінального провадження не має, в якості потерпілої чи свідка слідчим по справі не притягувалась та допитана не була, а належна їй квартира слідчим не оглядалася. На його думку, арешт накладено безпідставно, оскільки відомості про вчинення кримінальних правопорушень, можуть містити лише документи, які підробив обвинувачений, а не сама квартира. Зауважує, що з моменту порушення кримінальної справи ОСОБА_8 не отримувала будь-яких позовних заяв про витребування у неї квартири, як у добросовісного набувача, тому арешт для забезпечення можливого цивільного позову також є безпідставним. Наголошує, що накладення арешту на квартиру є надмірним втручанням в її особисте життя, а також порушує її право на володіння та користування житлом, передбачене ст. ст. 1, 6, 8 Європейської конвенції про захист прав людини.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідноч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається з матеріалів справи, Відділенням поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, стійкість якого базувалась на матеріальній зацікавленості учасників у скоєнні злочинів, координації дій учасників групи її організатором, розподілом ролей між її учасниками, діяльність якого була направлена на досягнення спільного, відомого усім учасникам злочинної організації плану, спрямованого на вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, учасники якої одночасно, виконуючи відведену кожному роль, в період з 2021 року незаконно придбали право на майно шляхом обману в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_9 , являючись керівником злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, підшукав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка підпадала під критерії заздалегідь визначені учасниками злочинної організації.

У подальшому, ОСОБА_9 отримавши інформацію щодо вищезазначеного об`єкту нерухомого майна, організував перевірку обраної квартири шляхом залучення осіб, які мають доступ до баз даних та реєстрів, які не були обізнані щодо умислу учасників злочинної організації та з`ясував, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_9 являючись керівником злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, надав ОСОБА_12 вказівку виготовити, тобто підробити копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом заміни фото картки, свідоцтво про право власності на житло від 03.04.2002 року № П-266, відповідно якого ОСОБА_18 є власником об`єкту нерухомого майна, членом її сім`ї являється ОСОБА_19 .

У свою чергу, ОСОБА_12 , являючись учасником злочинної організації під керівництвом ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, виконала вказівку ОСОБА_9 , отримавши від останнього обумовлену суму грошових коштів, виготовила та надала ОСОБА_9 підроблену копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право власності на житло від 03.04.2002 року № П-266, відповідно якого ОСОБА_18 є власником об`єкту нерухомого майна, членом її сім`ї являється ОСОБА_19 .

В подальшому, ОСОБА_9 , являючись керівником злочинної організації, реалізуючи свій злочинний план щодо придбання права на майно шляхом обману, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, підшукав невстановлену в ході досудового розслідування чоловіка, фото картку якого було внесено до паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , з метою оформлення договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшої її продажу.

Далі, ОСОБА_12 являючись учасником злочинної організації під керівництвом ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, передала ОСОБА_9 підроблену копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право власності на житло від 03.04.2002 року № П-266, відповідно якого ОСОБА_18 є власником об`єкту нерухомого майна, членом її сім`ї являється ОСОБА_19 ., отримавши від ОСОБА_9 заздалегідь обумовлену суму грошових коштів.

Продовжуючи вчинення злочину ОСОБА_9 , являючись керівником злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, у межах відомого всім її учасникам плану, у невстановлений органами досудового розслідування час, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, отримавши від ОСОБА_12 підроблену копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право власності на житло від 03.04.2002 року № П-266, відповідно якого ОСОБА_18 є власником об`єкту нерухомого майна, членом її сім`ї являється ОСОБА_19 , картку платника податків № НОМЕР_2 , довідку № 14907 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, технічний паспорт на дану квартиру, витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, звіт про оцінку майна ТОВ «Тріумф-2020», надав дані документи, тобто використав завідомо підроблені документи, приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , котрий здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , 08.10.2020, близько 16.20 год., перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі підробленої копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право власності на житло від 03.04.2002 року № П-266, відповідно якого ОСОБА_18 є власником об`єкту нерухомого майна, членом її сім`ї являється ОСОБА_19 , відкрив спадкову праву 07/2020, а також склав та посвідчив свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно якого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , став спадкоємцем та отримав право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Так, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , 05.11.2021, близько 11.35 год., перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 114, яке посвідчує належність об`єкту нерухомого майна-житлової квартири, ОСОБА_19 , копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_19 , картки платника податків № НОМЕР_2 , довідки № 14907 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні-будинку осіб, яка видана на підставі заяви ОСОБА_19 , технічного паспорту на дану квартиру, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, звіту про оцінку майна ТОВ «Тріумф-2020», склав, посвідчив та зареєстрував договір купівлі продажу вищезазначеної квартири, згідно якого ОСОБА_19 продав, а ОСОБА_8 придбала квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,0 кв.м, вартістю 489000,00 грн.

Таким чином, учасники злочинної організації під керівництвом ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, придбали право на майно шляхом обману, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,2 кв.м., вартістю 489000,00 грн., чим спричинено матеріальну шкоду у великому розмірі.

Оскільки у даному кримінальному провадженні квартира АДРЕСА_3 є об`єктом кримінального правопорушення, право власності на яку набуто у спосіб, що суперечить закону, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про достатність на момент розгляду клопотання правових підстав для накладення на неї арешту.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Приймаючи рішення про накладення арешту на належну ОСОБА_8 квартиру, слідчий суддя дотримався вимог ст. 173 КПК України, врахував підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи.

Апеляційний суд звертає увагу, що у теперішній час обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000460 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні в Центральному районному суді міста Дніпра, що надає ОСОБА_8 право ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги представника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Ухвалу слідчого суддіДзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року про арешт майна квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні 0000460 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: