ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

16 грудня 2025 року суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР за №0000343 від 16.11.2025 року, в порядку спрощеного провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше судимий, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 16 листопада 2025 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Одеса, вулиця Скворцова, біля будинку №43, діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання психотропної речовини, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі згорток, всередині якого полімерний зіп-пакет із вмістом речовини білого кольору, масою 0,483г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,349г, тим самим незаконно придбав, шляхом знахідки, вказану особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст якої становить 0,349 г, помістив вищезазначений згорток до лівої кишені своєї куртки, одягненої на ньому, тим самим став незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, при собі для власного вживання, без мети збуту, до моменту вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 10 годині 18 хвилин 16 листопада 2025 року під час проведення огляду місця події біля будинку №43 по вулиці Сворцова в місті Одесі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_4 який був представлений захисником ОСОБА_5 вину у скоєнні проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєні кримінального проступку є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого ОСОБА_6 , стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять), соціальне положення (неодружений, дітей на утриманні не має); на обліку нарколога та психіатра не перебуває; майновий стан, те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, те, що ОСОБА_4 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення, а також відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального проступку; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжує покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального проступку, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу відповідно до санкції ч.1 ст.309 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, відсутні відомості про його місячний дохід, суд приходить до висновку, що сплата ОСОБА_8 штрафу в розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому суд на підставі ч.4 ст.53 КК України, приходить до висновку про призначення ОСОБА_7 виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 12 /дванадцять/ місяців.

На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-25/28250 НЗПРАП від 26.11.2025 року у розмірі 5348 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 02.12.2025 року, а саме: зіп-пакет з PVP знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

На підставі ч.4 ст.53 КК України призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 12 /дванадцять/ місяців, із щомісячним платежем 1416 /одна тисяча чотириста шістнадцять/ гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-25/28250 НЗПРАП від 26.11.2025 року у розмірі 5348 грн. 40 коп.

Речові докази по справі: відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 02.12.2025 року, а саме: зіп-пакет з PVP знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1