Справа №272/1112/20
УХВАЛА

17.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000297 від 01.09.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст. ст. 366 ч.1, 191 ч.5 КК України, ОСОБА_7 за ст.ст.366 ч.1, 27 ч.5, 191 ч.5 КК України, -

з участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_8

представника

потерпілого ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

в с т а н о в и в :

До суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст.366 ч.1, 191 ч.5 КК України, ОСОБА_7 за ст.ст.366 ч.1, 27 ч.5, 191 ч.5 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, підстав для закриття або зупинення провадження по справі не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, угода у кримінальному провадженні не укладалася.

Захисник ОСОБА_10 подав клопотання про повернення обвинувального акту, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, посилаюсь на те, що стороною обвинувачення не було виконано обов`язок та не дотримано процедуру вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_5 та її захиснику. Обвинувальний акт протирічить матеріалам кримінального провадження щодо номеру кримінального провадження. Не зазначено всіх процесуальних керівників які здійснювали процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, а викладено лише обставини які слідчий вважав за доцільне викласти за результатами досудового розслідування, не зазначено обставини які обтяжують покарання, реєстр матеріалів досудового розслідування містить неповну інформацію щодо обсягу проведених слідчих дій та прийнятих у справі процесуальних рішень, порушено виконання вимог ст. 253 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 клопотання захисника підтримала.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники клопотання захисника ОСОБА_10 підтримали.

Представник потерпілого покладається на розсду суду.

Прокурор в судовому засіданні висловив заперечення.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий, прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором який його затвердив, або лише прокурором якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акту додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Згідно ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, тощо.

Відповідно до вимог ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про її виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Також до підозрюваного може бути застосовано заходи примусу.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, додатком до обвинувального акту є корінець повістки про виклик на ім`я ОСОБА_5 , направленого за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.53).

Як вбачається з доданої до обвинувального акту розписки про отримання ОСОБА_5 копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову, яка складена слідчим СВ Андрушівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_13 та підписана понятими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 09.10.2020 о 08 год. 48 хв. обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та копію цивільного позову в присутності понятих було залишено поблизу вхідних дверей кв. АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 (т. 1 а.с.56).

Також, в матеріалах справи містяться квитанції про направлення слідчим на адресу ОСОБА_5 рекомендованим листом з описом вкладення процесуальних документів, а саме копії обвинувального акту, копій реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову за адресою її місця проживання (т.1 а.с.57-59) та за місцем роботи для вручення (т. 1 а.с.61-64).

Крім того, в матеріалах справи містяться роздруківки з засобів електронного зв`язку, скріншоти, які свідчать про направлення копії обвинувального акту, копій реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову захиснику - адвокату ОСОБА_10 (т.1 а.с.65-67).

Отже, суд приходить до висновку, що перед відправленням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування поштовим відправленням та на електронну адресу ОСОБА_5 та її захиснику, прокурором було вжито всіх заходів для безпосереднього вручення зазначених документів.

Крім того, дані обставини свідчать про недобросовісну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та намагання в такий спосіб ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, пов`язаних з явкою за викликом для отримання обвинувального акта.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Водночас, суд вправі додатково дослідити документи, які стосуються процесуальних питань, та не відносяться до документів і доказів які пов`язані з суттю викладеного обвинувачення.

З дослідженого в судовому засіданні доручення вбачається, що 07.10.2020 прокурор надав доручення слідчому ОСОБА_13 , в порядку ст. 293 КПК України, вручити підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику копіії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову. Зазначені обставини спростовують доводи сторони захисту про вручення вказаних процесуальних документів неуповноваженою особою.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акту - не вручення його копії обвинуваченому та його захиснику, та обставиною, яка перешкоджає суду призначити провадження до судового розгляду.

На думку суду, прокурором вжито всіх, передбачених нормами КПК, заходів для дотримання вимог ст. 293 КПК України.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Практика Європейського Суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Суд приходить до висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Посилання сторони захисту про незазначення в обвинувальному акті обставин, що обтяжують покарання суперечить ч. 4 ст. 67 КК України, зокрема: якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Як вбачається зі змісту обвинувального акту та правової кваліфікації, обвинуваченим інкримінують вчинення кримінального правопорушенняч за попередньою змовою групою осіб, тобто це кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення.

Щодо інших доводів захисника суд зазначає, що невідповідність вимогам КПК реєстру матеріалів досудового розслідування, не зазначення усіх процесуальних керівників, які здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акту прокурору, так само як і наявність помилок по тексту обвинувального акту, якщо вони суттєво не впливають на його зміст.

При цьому, відповідно до вимог ст. 338 КПК України в ході судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення в суді.

З огляду на наведене, відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України,суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000297 від 01.09.2017 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст.366 ч.1, 191 ч.5 КК України та ОСОБА_7 за ст.ст.366 ч.1, 27 ч.5, 191 ч.5 КК України.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3