УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 05.08.2013, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним клопотанням, яке мотивовано тим, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000531 від 05.08.2013 за ч. 1 ст. 355 та ч. 2 ст. 146 КК України.

Так, 05.08.2013 до Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області надійшли заяви від ОСОБА_4 , 1980 р.н., та ОСОБА_5 , 1983 р.н. (на той час продавців магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП " ОСОБА_6 » про те, що 04.08.2013 року в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_6 вимагав у них грошові кошти, спричинивши при цьому їм тілесні ушкодження.

СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області за даним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 05.08.2013. У кримінальному провадженні кваліфікація вказаних дій періодично змінювалась з ч.1 ст. 189 на ч. 1 ст. 296, на ч.2 ст. 189 і зрештою на ч. 1 ст. 355 КК України.

Також, 05.08.2013 до Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_4 , 1980 р.н., про те, що 04.08.2013 року ОСОБА_6 , 1976 р.н., попередньо отримавши від неї ключі, з її квартири по АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку стаціонарного телефону та належних їй документів.

СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області за даним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539 від 05.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Вказане кримінальне провадження 12.10.2024 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім цього, 17.05.2018 начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 виявлено факт незаконного позбавлення волі 04.08.2013 ОСОБА_4 , 1980 р.н., та ОСОБА_5 , 1983 р.н., ОСОБА_6 , 1976 р.н. Тростянецьким відділом Охтирської місцевої прокуратури за даним фактом розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 17.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України.

Так, 17.05.2018 начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 кримінальні провадження №0000531, №0000539, №0000078 об`єднані в одне провадження та присвоєно кримінальному провадженню один номер, а саме №0000531.

Так, 04.09.2015 СВ Тростянецького РВ за даним фактом розпочате кримінальне провадження №0000477 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Не зважаючи на вжиті заходи та ряд проведених слідчих і процесуальних дій, під час досудового розслідування не вдалося встановити особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, чи отримати відомості, які вказують на неї, що унеможливлювало проведення комплексу усіх необхідних слідчих та процесуальних дій необхідних для забезпечення швидкого, повного, та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також встановлення усіх обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того, під час досудового розслідування були проведені інші дії, направлені на встановлення всіх обставин вчинення даного злочину та осіб, які його вчинили. Також надавалися доручення на проведення слідчих дій, проводилися допити осіб в якості свідків про відомі їм обставини справи, проведено ряд експертиз на встановлення причетних осіб, які б могли вчинити кримінальне правопорушення.

Проте, не зважаючи на вжиті заходи, у ході досудового розслідування кримінального провадження винних осіб не встановлено, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000531 не здійснювалося.

Так, допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що на той час працювала офіційно продавцем, а ОСОБА_5 неофіційно вантажником, хоча іноді і підміняв продавців у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 . Зранку 04.08.2013 останні прийшли на роботу і на той час у магазині перебували власник магазину ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_8 , головним бухгалтером ОСОБА_9 , а також інші продавці магазину ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Їх змусили викласти свої мобільні телефони і ОСОБА_6 оголосив, що в результаті проведеної інвентаризації встановлено недостачу у магазині в сумі близько 500 тисяч гривень і звинуватив у привласненні коштів ОСОБА_4 як продавця, а ОСОБА_5 звинуватив, що він був у змові із ОСОБА_4 і за рахунок привласнених нею коштів він начебто придбав собі легковий автомобіль. При цьому ОСОБА_6 застосовував до них фізичне насильство, завдавав ударів у різні частини тіла, зв`язував їм руки, погрожував предметом, схожим на пістолет, з якого в приміщенні робив постріл в сторону, потім брав із ОСОБА_4 ключі від її квартири, пояснював, що піде туди за її документами для оформлення договору позики і пошуку привласнених грошей, відходив з магазину на деякий час, потім повернувся і з погрозами змусив їх поїхати в м. Охтирка, де у приватного нотаріуса ОСОБА_4 уклала договір позики з ОСОБА_6 про зобов`язання повернути 463 тисячі гривень, а ОСОБА_5 на 37 тисяч гривень. Після повернення додому ОСОБА_4 виявила, що у її квартирі перериті всі речі. Зникла трубка від радіо телефону «Оріон», зникли документи (свідоцтво про народження, документи про навчання в автошколі, зошити тощо). При цьому у початкових свідченнях і ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнавали, що періодично брали з каси магазину гроші на особисті потреби, а недостачу перекривали тим, що завищували ціни на товар, а в подальшому змінили свідчення, а саме ОСОБА_4 вказувала, що грошей з каси магазину не брала взагалі, а ОСОБА_5 став казати, що він та інші продавці якщо брали з каси гроші, то завжди повертали.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 зазначив, що в АДРЕСА_1 у нього у приватній власності є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому працювала ОСОБА_4 , з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність. В магазині на комп`ютері стояла бухгалтерська програма «1-С», за допомогою якої ведеться відстеження, переміщення та продаж товару в магазині, а також рух коштів в магазині. Доступ з особистим паролем до даної програми мали ОСОБА_12 , продавець ОСОБА_11 та він, хоча він приїздив рідко і магазином фактично керувала ОСОБА_12 .

Протягом трьох-чотирьох місяців він за допомогою даної програми помічав постійне систематичне зниження залишку товару в магазині. Він запросив бухгалтера ОСОБА_9 , яка в ході ревізії виявила, що за останній рік ОСОБА_12 викрала шляхом махінацій з накладними та розрахунково-касовими ордерами, та списаннями грошових коштів на суму близько 463 000 гривень (точніше 461040,69 грн.) Після чого він сказав ОСОБА_12 , що у них буде ревізія, на що вона повідомила, що захворіла і перебуває у лікарні, але коли зателефонував її батьку, то той відповів, що вона на морі і повернеться 04.08.2013. В подальшому, 04.08.2013 зранку він приїхав у магазин, разом із дружиною та ОСОБА_9 і в приміщенні вказаного магазину пред`явив свої претензії ОСОБА_4 , яка вину визнала, погодилась написати боргову розписку на вказану суму. Також було встановлено, що вантажник вказаного магазину ОСОБА_5 з відома та за допомогою ОСОБА_4 привласнював грошові кошти з каси вказаного магазину, при цьому ОСОБА_5 вину визнав і погодився написати боргову розписку на суму 37000 гривень. Для укладання вказаних договорів позики поїхали до м. Охтирка, де уклали їх у нотаріуса ОСОБА_13 . Факт проникнення до квартири ОСОБА_4 заперечив.

Допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вказали, що були присутні 04.08.2013 у вказаному магазині і підтвердили свідчення ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_14 визнала факт привласнення грошей з магазину, визнав, що йому давала гроші остання і ОСОБА_5 , вони погодились повернути гроші та оформити у нотаріуса договір позики. При розмові між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбувалась підвищеному тоні, проте заходів фізичного впливу, насильства чи погроз насильства він до них не застосовував.

Згідно висновку №19/119/9-3/3788е від 28.11.2017 судової товарознавчої експертизи оцінити трубку оцінити вартість трубки стаціонарного радіотелефону «Оріон», про викрадення якого зі своєї квартири заявила ОСОБА_4 , не представилось можливим у зв`язку із браком даних щодо технічних характеристик.

На виконання постанови від 14.05.2018 прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_15 у ОСОБА_6 відібрано зразки відбитків рук, 17.05.2018 призначено судову дактилоскопічну експертизу, відповідно до висновку якої №19/119/6-1/282е від 25.05.2018 сліди рук на пластиковому контейнері, що вилучений в ході огляду місця події в квартирі ОСОБА_4 залишені не ОСОБА_6 . В ході виконання доручення 06.08.2013 року працівниками СКР Тростянецького РВ було допитано ОСОБА_16 , продавця магазину «Штори», ОСОБА_17 , фізична особа підприємець, які працюють неподалік вказаного магазину і які розповіли, що 04.08.2013 року вони перебували на роботі, та ніяких криків, пострілів в магазині «Діса-майстер» вонине чули, а бійко не бачили.

Крім того, 05.08.2013 в приміщенні магазину «Діса-майстер», розташованого в м. Тростянець вул. Л. Татаренко, 1, було проведено огляд місця події, згідно якого обстановка в магазині не порушена та пошкоджень будь-якого майна виявлено не було, хоча потерпілі стверджували зокрема про розлиття фарби з банок, що впали на підлогу та про постріл з предмета схожого на пістолет в напрямі стіни.

Таким чином, крім свідчень самих ОСОБА_4 , інших об`єктивних даних чи свідчень свідків чи очевидців, які б вказували на те, що мали місце факти зі сторони ОСОБА_6 до примушування її до виконання цивільно-правових зобов`язань чи факти незаконного позбавлення волі не отримано. Навпаки отримано свідчення цілого ряду свідків, які зі свідчень ОСОБА_4 були присутні під час вчинення ОСОБА_6 щодо неї протиправних дій (зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ), які стверджують, що були присутні під час спілкування потерпілої із ОСОБА_6 , проте в діях останнього щодо них не було насильства чи його погроз.

Посилаючись на те, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 146 КК України, є тяжким злочином, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 10 років, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився, прокурор просить суд закрити кримінальне провадження на підставі пункту 3-1 частини 1 статті 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій вказав, що просить закрити кримінальне провадження.

Заслухавши доводи прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 05.08.2013 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531, яке було перекваліфіковано на кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 146 КК України про те, що незаконно було позбавили волі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що супроводжувалися заподіянням фізичних із застосуванням зброї ОСОБА_6 04.08.2013. Також про те, що 04.08.2013 у м.Тростянець по вул.Л.Татаренка, 1 у приміщенні магазину «Діса-майстер» ОСОБА_6 примушував до виконання цивільно-правових зобов`язань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та спричинив їм тілесні ушкодження.

У ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні особу, причетну до скоєння злочину, встановлено не було, та не було повідомлено жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 3-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з частиною другою статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину (пункт 4 частини 1 статті 49 КК України).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років (пункт 3 частини 1 статті 49 КК України).

Відповідно до статті 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Виходячи з приписів статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією частини 2 статті 146 КК України за указане кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкцією частини 1 статті 355 КК України за указане кримінальне правопорушення передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 146 КК України, пов`язане із незаконним позбавленням волі та частиною 1 статті 355 КК України примушування до цивільно-правових відносин є нетяжкими злочинами.

Строк притягнення особи до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні закінчився 05.08.2023, а особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено.

Відтак, суд вважає, що є правові підстави для задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження судом.

За таких обставин, керуючись положеннями статей 284-288, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 05.08.2013 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 1 статті 355 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1