Справа № 308/7396/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/308/528/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді в режимі відео конференції з обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 клопотання прокурора про продовження дії покладених обов`язків обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000898 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.4,5 ст.185, ч.1 ст.309 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Барановичі, Республіки Білорусь, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.4,5 ст.185 КК України,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000898 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.4,5 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.4,5 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано до суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та клопотання про продовження дії обов`язків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці.

Клопотання прокурора мотивоване наступним, строк запобіжного заходу у обвинувачених спливає, разом з тим враховуючи обєм кримінального провадження, завершити розгляд у визначений строк не видається можливим, а ризики які були підставою для їх застосування на стадії досудового розслідування продовжують існувати, наявна необхідність у продовженні даного запобіжного заходу .

26 листопада 2025 року в судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_8 подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити;

- захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 зазначив, що не заперечують відносно клопотань прокурора, вважають, що вказані запобіжні заходи відповідають заявленим ризикам.

- обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, та матеріали справи в межах заявлених клопотань, суд встановив наступне.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення цих питань судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку, судом, встановленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, наявний ризик щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик обґрунтовується тим, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваним, у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачає покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати підозрюваних до виїзду до будь - якої країни, чи тимчасово окупованих територій України.

Вказаний ризик також підтверджується наявністю у підозрюваного паспортів для виїзду за кордон, що дасть йому змогу покинути територію України. Крім того, за місцем тимчасового проживання підозрюваних вилучені паспорти громадяни України з ознаками підробки, з анкетними даними іншої особи та вклеєною фотокарткою ОСОБА_4 , так само як і паспорт з ознаками підробки підозрюваного ОСОБА_5 , який як стало відомо 28.06.2023 вже намагався з метою уникнення кримінальної відповідальності перетнути кордон України, однак відносно останнього уповноваженим органом Державною прикордонною службою письмово проінформовано про відмову у такому перетині кордону (копія рішення від 28.06.2023 вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 )

Також існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, обґрунтовується тим, що органом досудового розслідування у даний час не встановлено усіх обставин вчинених злочинів, а саме під час проведення санкціонованих обшуків за місцем проживання та в транспортних засобах, якими користувались підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виявлено та вилучено знаряддя для вчинення крадіжок (засобі відео фіксації, зв`язку, маскування, злому тощо) ювелірні прикраси та дорогоцінні метали, які за своїм описом не схожі на ті, які були викрадені під час вчинення крадіжки 21.07.2023 з будинку за місцем проживання родини Кучерів та відповідно можуть належати іншим потерпілим, які на даний час встановлюються. Відповідно до вищевикладеного, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин інкримінованих кримінальних правопорушень та можуть бути використанні як доказ їх причетності до вчинених злочинів, встановлення інших епізодів злочинної діяльності, викриття можливих співучасників.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 був засуджений у 2020 році, підозрюється у вчиненні 2 епізодів злочинної діяльності та в усіх випадках в основному за вчинення особливо тяжких злочинів проти власності в той же час, як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, що свідчить про послідовну протиправну поведінку підозрюваного.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то клопотання сторони обвинувачення не містить жодного обґрунтування такого та відомостей про імовірні спроби/дії підозрюваного допустити поза процесуальну поведінку.

Кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ступенем тяжкості є тяжким та особливо тяжким.

Згідно з ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На виконання вказаних вимог судом враховуються: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, зокрема те, що санкція за вказані правопорушення передбачає позбавлення волі на строк понад десять років з конфіскацією майна.

За таких обставин та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку покладених на обвинувачених обов`язків підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 194, 196, 199, 376, 392 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які на нього покладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2023, строком на 2 місяці, тобто до 26 січня 2026 року включно а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає м. Ужгород, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які на нього покладено Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2024 року строком на 2 місяці, тобто до 26 січня 2026 року включноа саме::

- заборонивши залишати місце свого проживання за адресою Полтавська область, м. Кременчук, без дозволу прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченим, що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід чи накладено грошове стягнення .

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1