Справа № 302/1357/24
Провадження № 1-кс/302/19/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року селище Міжгір`я Закарпатської області

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржниці ОСОБА_3 ,

представника скражниці адвоката ОСОБА_4

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 24.12.2025 про закриття кримінального проступку, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 31.07.2024 року про закриття кримінального провадження №0000102 від 24.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

26 січня 2026 року за результатами автоматизованого визначення слідчого судді справу було передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 26 січня 2026 року було відкрито провадження за скаргою, витребувано у відділенні поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області матеріали кримінального провадження та призначено справу до розгляду на 30 січня 2026 року.

Заявниця та її представник, для якого ухвалою від 26.01.2026 було призначено розгляд в режимі відеоконференції, які були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, на розгляд скарги не з`явились, заяви чи клопотань про розгляд справи без їх участі до суду не подавали. З врахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК України, у зв`язку з неявкою представника скаржника, розгляд скарги було відкладено на 02 лютого 2026 року.

Скаржниця ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Дізнавач СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 на розгляд скарги з`явився, просив відмовити в її задоволенні. Стверджував, що під час досудового розслідування було вжито всіх можливі слідчі (розшукові) дії, здобути докази, за допомогою яких можна б довести факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та винуватість певної особи не виявилось за можливе.

Дослідивши доводи скарги, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

19 липня 2024 року ОСОБА_3 звернулась в чергову частину ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області з заявою про те, що 18.07.2024 біля 13:00 год ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин застосувала до неї газовий балончик в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_3 не втрималась на ногах і впала на землю в результаті чого вдарилась колінним суглобом.

19 липня 2024 року відомості про вказане правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000102.

Постановою про закриття кримінального проступку дізнавача СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 24.12.2025 кримінальне провадження за вказаним фактом було закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З постанови дізнавача слідує, що під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих (розшукових) заходів: проведено допити ОСОБА_3 , яку визнано потерпілою в кримінальному првадженні, допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , досліджено висновок судово-медичної експертизи, з`ясовано обставини доставлення до приймального відділення КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» ОСОБА_3 . Було вжито заходів для одночасного допиту з потерпілою свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які відмовились від його проведення. В результаті проведення всіх необхідних слідчих дій, в ході яких отримані докази, які не дають можливості довести, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 заподіяла саме ОСОБА_6 .

Представник заявниці ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 оскаржив зазначену постанову дізнавача. В скарзі представник заявниці виклав інтерпретацію подій з боку потерпілого щодо фактичних обставин, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та з посиланням на положення ст. 2, ч. 1 ст. 55, ч. 2 ст. 84 і п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, ч. 2 ст. 19 Конституції України й рішення ЄСПЛ у справах «Kaya v. Turkey», «Сілва Понтеш проти Португалії» від 23.03.1994 (п. 34) та «Додов проти Болгарії» (п. 109) просив скасувати постанову дізнавач.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

З положень ч. 2 ст. 9 та ст. 40-1 КПК України слідує, що дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4ст. 284КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається внаслідок наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після встановлення всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна містити, зокрема, мотивувальну частину, в якій повинні бути відображені відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

З постанови дізнавача СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 24.12.2024 про закриття кримінального провадження убачається, що кримінальне провадження №0000102 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України).

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Дізнавач СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження посилається на положення п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому постанова не містить відомостей про установлені фактичні обставини, які свідчать про наявність чітко передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України підстави для закриття кримінального провадження. В постанові не зазначено, який саме з обов`язкових елементів якої ознаки складу злочину є відсутнім, що має наслідок висновок про відсутність складу злочину. Натомість з постанови слідує, що дізнавач провів сукупність слідчих (розшукових) дій, за результатами проведення яких не вдалось і не вбачається можливість здобуття доказів, які давали б змогу довести, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_6 . Тобто фактичною підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження слугував не висновок про відсутність події складу кримінального правопорушення, яким обґрунтовано оскаржувану постанову (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України), а висновок про не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати (п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України), за якою дізнавач не наділений повноваження на прийняття процесуального рішення.

Незважаючи на ту обставину, що в судовому засіданні не встановлено можливості отримати нові докази, для доведення винуватості особи в суді зі спливом тривалого періоду часу, слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку кримінальному провадженню з приводу наявності підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, в той же час постанова дізнавача не містить мотивів відсутності складу кримінального правопорушення, тобто підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження повинні бути поверненні для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, визначити можливість отримання додаткових доказів та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам, з прийняттям уповноваженим суб`єктом відповідного належним чином обгрунтованого й мотивованого законного процесуального рішення..

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, з урахуванням наведеного, дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані дізнавачем в суді, у зв`язку з чим постанова слідчого підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 24.12.2025 про закриття кримінального провадження №0000102 від 19.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1