УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 Справа №607/503/26 Провадження №1-кс/607/367/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 відповідно до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) відомості за фактом вчинених ТОВ «МЖК ІрЛАГА» в особі керівника ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 355, 366, 255, 356, 358, 190, 182, 365, 355, 255, 366 КК України; направити матеріали справи в ДБР м. Львів та розпочати досудове розслідування за указаними вище статтями; видати ОСОБА_3 пам`ятку потерпілого.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 та засобами Інтернет зв`язку отримує платіжні повідомлення від ТОВ «МЖК ІрЛАГА» в особі керівника ОСОБА_6 , який здійснює управління майном, за вказаною адресою та проводить нарахування коштів. Однак скаржниця зазначає, що договір із вказаним товариством укладала на суму 88, 33 грн, а отримує платіжні доручення на суму 530 грн щомісячно. Вказує на самовільне підняття оплати за послуги товариством та відсутність поновленого договору, а також на те, що не замовляла послуг ТОВ «МЖК ІрЛАГА» та отримувати такі послуги, про що неодноразово письмово повідомляла. Вважає, що дії керівника ТОВ «МЖК ІрЛАГА» ОСОБА_6 підпадають під ст. ст. 355, 366, 255, 356, 358, 190, 182, 365, 355, 255, 366 КК України, тому звернулася до СУ ГУНП в Тернопільській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення 31.12.2025. Також повторно, 05.01.2026 ОСОБА_3 звернулася до керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 із заявою про вчиненні кримінальні правопорушення. Однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про дані кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із даною скаргою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала з викладених у скарзі підстав та просила скаргу задовольнити. Додатково зазначила, що такі дії мали бути вчинені саме керівником Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 , оскільки йому була адресована заява про кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги. Пояснив, що за обставин, викладених у скарзі ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування №0001660 від 25.10.2022.

Заслухавши пояснення скаржниці та прокурора, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналогічні вимоги містяться у п. 1 глави 2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 (далі за текстом Положення). Зокрема, в даній нормі зазначається, що унесення відомостей до Реєстру здійснюється уповноваженими службовими особами органів прокуратури та органів досудового розслідування з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме: про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Як вбачається з доданих до скарги документів, 05.01.2026 ОСОБА_3 подала на ім`я керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 заяву (скаргу) про вчинені кримінальні правопорушення. Указане підтверджується відповідною відміткою про реєстрацію вхідного документа за № 9 від 05.01.2026, проставленою на даній заяві (скарзі), що не заперечувалось у судовому засіданні прокурором.

Зі змісту заяви (скарги) ОСОБА_3 вбачається, що остання виклала обставини можливого, на її думку, вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 355, 366, 255, 356, 358, 190, 182, 365, 355, 255, 366 КК України.

Також у заяві (скарзі) ОСОБА_3 просила виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про зазначені вище кримінальні правопорушення за обставинами, що викладені у заяві ОСОБА_3 , згідно зі ст. 55 КПК України видати їй пам`ятку потерпілого, розпочати досудове розслідування та направити матеріали в ДБР м. Львів.

Слідчий суддя встановив, що відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень від 05.01.2026 до ЄРДР до цього часу не внесені.

Разом з тим вимоги ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Наведене також підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якими відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому згідно з ч. 7 ст. 214 КПК України якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Відтак скерування заяви про вчинення кримінального правопорушення до іншого органу прокуратури за підвідомчістю без внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР, не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки прокурор зобов`язаний спочатку внести відповідні відомості до ЄРДР і лише потім направляти матеріали за належністю.

З урахуванням викладеного доводи скаржниці про порушення прокурором вимог ст. 214 КПК України є обґрунтованими, так як відомості про кримінальні правопорушення, про які зазначено у заяві ОСОБА_3 , до ЄРДР не внесені.

Поряд з цим, надаючи оцінку змісту заяви (скарги) ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення, слідчий суддя зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Також приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому підставами вважати заяву чи повідомлення саме повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення у розумінні ст. 214 КПК України є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення тощо).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, відомості про які мають обов`язково бути внесені до ЄРДР, та відповідно наслідком подання таких заяв не є обов`язкове здійснення досудового розслідування. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Поряд з цим статтею 11 КК України надано визначення кримінального правопорушення як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Так, аналізуючи зміст заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя встановив, що у вказаній заяві не викладені обставини, що можуть свідчити про наявність ознак усіх кримінальних правопорушень, про які зазначено скаржницею.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Відтак ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 06.09.2005 у справі «Павлюлінець проти України» (заява № 70767/01) Суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява № 37437/97).

Таким чином, на переконання слідчого судді, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 від 05.01.2026 всупереч положенням ч. 1 ст. 214 КПК України не можуть свідчити про вчинення усіх перелічених скаржницею кримінальних правопорушень, оскільки у такій заяві відсутні достатні відомості про ці кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя, вважає, що ініціювання кримінального провадження за встановлених обставин є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Дослідивши усі надані докази та оцінивши доводи скаржниці, слідчий суддя вважає, що внесенню до ЄРДР як такі, що можуть містити ознаки кримінального правопорушення, підлягають обставини щодо можливого вчинення службовою особою дій, що полягали у безпідставному нарахуванні для сплати коштів ОСОБА_3 у випадку відсутності договірних відносин та ненадання ТОВ «МЖК ІрЛАГА» послуг з обслуговування житлової нерухомості.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим згідно з вимогами ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З урахуванням викладеного прийняття рішення про необхідність вручити заявниці пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого чи винести постанову про відмову у визнанні потерпілою належить до виключних повноважень особи, яка прийняла заяву про вчинене кримінальне правопорушення, у даному випадку до повноважень уповноваженого прокурора Тернопільської обласної прокуратури.

Приймаючи до уваги, що на даний час жодне з цих рішень прокурором не прийняте, слідчий суддя вважає, що скарга у частині зобов`язання видати ОСОБА_3 пам`ятку потерпілого є передчасною та задоволенню не підлягає.

Також, слідчий суддя не уповноважений на визначення органу досудового розслідування, якому мають бути передані матеріали за заявою (скаргою) ОСОБА_3 , оскільки такий орган визначається уповноваженою службовою особою органу, що вніс відомості до ЄРДР, протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності.

За таких підстав слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, підлягає частковому задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв`язку з чим ці положення втратили чинність з дня ухвалення такого рішення.

Керуючись ст. 214, 303, 306, 307, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Тернопільської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу Тернопільської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05.01.2026, що зареєстрована Тернопільською обласною прокуратурою 05.01.2026 за вх. № 9, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявниці витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

У решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1