ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 201/1946/25 (провадження № 1-кп/201/761/2025), відомості про яке 17 грудня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого на посаді завідувача організаційно-правовим відділом Дніпропетровського обласного комітету профспілки працівників державних установ, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 години 30 хвилин 17 грудня 2024 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем фактичного проживання, у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого побутового конфлікту, спровокованого померлим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснив спробу завдати удару ножем ОСОБА_5 , замахнувшись з-за голови, лівою рукою здійснив рух, спрямований на відбиття удару, внаслідок якого ОСОБА_7 впав на розміщений на підлозі матрац животом до низу.

В подальшому, ОСОБА_7 підвівся та знову здійснив спробу завдати удару ножем ОСОБА_5 , замахнувшись з-за голови, в зв`язку з чим, ОСОБА_5 , не передбачаючи можливості настання небезпечних наслідків для життя ОСОБА_7 у вигляді його смерті, хоча повинен був та міг їх передбачити, лівою рукою здійснив рух, спрямований на відбиття удару, внаслідок якого ОСОБА_7 впав на ніж, який тримав у правій руці.

Внаслідок падіння ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення черева - колото-різана рана на передній черевній стінці в правій підреберній ділянці, на 114 см. вище від підошовної поверхні правої стопи та на 5,7 см. вправо від середньої умовної лінії тулубу, від якої відходить раневий канал, який йде спереду назад та незначно справа на ліво, ушкоджує підшкірно-жирову клітковину та м`язи передньої черевної стінки з крововиливами у їх товщі зі слабкою лейкоцитарною реакцією та вираженим набряком м`яких тканин, з негативною реакцією Перлса, очеревину, проникає в черевну порожнину, наскрізь ушкоджує праву частку печінки, ворітну вену з ознаками набряку стінки судини та вогнищевими інфільтруючи ми крововиливами зі слабкою лейкоцитарною реакцією та вираженим набряком в адвентиції судини та у периваскулярних тканинах та сліпо закінчується, загальна довжина ранового каналу становить близько 15 см., в черевній порожнині визначається близько 2600 мл. рідкої крові з домішкою еластичних згортків крові, нерівномірне кровонаповнення усіх досліджуваних внутрішніх органів з переважним їх малокрів?ям.

Причиною смерті в даному випадку є проникаюче колото-різане поранення черева з колото-різаною раною на передній черевній стінці, від якої відходить раневий канал, що проникає в черевну порожнину, наскрізь ушкоджує праву частку печінки та ворітню вену, яке ускладнилось внутрішньою та зовнішньою кровотечею з розвитком гострого малокров`я.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у вбивстві, вчинене через необережність, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті, а також пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_7 . Зазначив, що ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями та постійно влаштовував вдома сварки. 17 грудня 2024 року, приблизно о 22.00 годині, додому повернувся його син, у нетверезому стані, гримав дверима та кричав, поводив себе неадекватно. Зазначив, що він не реагував на провокації його сина ОСОБА_7 , який намагався вивести його на конфлікт. Після цього ОСОБА_7 сказав, що він забрав його куртку та викинув її з балкону. Його дружина, ОСОБА_4 , пішла на вулицю шукати куртку. Поки ОСОБА_4 шукала куртку, він підійшов до сина, який перебував в своїй кімнаті, та повідомив, що він викличе поліцію, якщо він продовжить так себе поводити. В цей час, ОСОБА_7 взяв в руки ніж, та почав махати їм в його бік. Він почав відбивати руку ОСОБА_7 в сторону, в цей час ОСОБА_7 спіткнувся об матрац, який лежав під ним, втратив рівновагу та впав на матрац. Після того, як ОСОБА_7 піднявся, на його животі була кров, та потерпілий знову почав розмахувати ножем в його сторону, однак він знову відбив ніж в сторону, внаслідок чого потерпілий знову впав на живіт з ножем в руках. Після цього, ОСОБА_7 піднявся та вийшов з кімнати. Коли прийшла дружина, він сказав їй, щоб вона викликала поліцію та швидку допомогу.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком, а загиблий ОСОБА_7 був її сином, та вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . 17 грудня 2024 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, її син, ОСОБА_7 , повернувся додому у нетверезому стані, поводив себе агресивно. В подальшому, він повідомив, що заховав куртку батька і що їм потрібно її знайти. Вона з чоловіком почали шукати куртку, вона вийшла шукати на вулицю, а чоловік з сином залишились вдома. Зазначила, що коли вона виходила на вулицю, вона чула в квартирі сварку між чоловіком та сином. Повертаючись додому, побачила, як її син, ОСОБА_7 , лежав на підлозі спільного коридору, він був в крові. Після цього, вона відразу викликала швидку допомогу;

-протоколом огляду від 17 грудня 2024 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 9-21), відповідно до якого, слідчим, за участі спеціаліста, було проведено огляд приміщення коридору та квартири АДРЕСА_2 , в ході якого були виявлені та вилучені сліди речовини бурого кольору, ніж та інші сліди та речі, які мають значення для кримінального провадження;

-протоколом огляду від 18 грудня 2024 року (т.1 а.с. 43), відповідно до якого, слідчим, в присутності понятих, було проведено огляд за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, буд. 7, каб. 217, в ході якого, ОСОБА_5 добровільно видав речі, в яких перебував 17 грудня 2024 року під час конфлікту з сином ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 17 грудня 2024 року (т. 1 а.с. 44), з якого встановлено, що слідчим у присутності двох понятих, за участю спеціаліста, в період часу з 22 години 40 хвилин до 23 години 15 хвилин 17 грудня 2024 року, за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, буд. 14, було оглянуто труп ОСОБА_7 , в ході якого встановлено наявні на тілі останнього тілесні ушкодження;

-копією лікарського свідоцтва про смерть № 5500м від 18 грудня 2024 року (т. 1 а.с. 49), відповідно до якого, смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-висновком експерта № 5500м від 17 січня 2025 року (т. 1 а.с. 51-55), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-висновком експерта № 5500м/2880-Е від 21 січня 2025 року (т. 1 а.с. 61-66), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20 грудня 2024 року (т. 1 а.с. 118-122, згідно з яким, ОСОБА_5 в присутності понятих та захисника, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , добровільно і впевнено повідомив про конкретні обставини нанесення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, вказавши локалізацію і механізм утворення тілесних ушкоджень, що не суперечить його показанням, наданими у судовому засіданні;

-висновком експерта № 5500м/2923-Е від 24 січня 2025 року (т. 1 а.с. 131-132), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-висновком експерта № 496/532-БД від 01 січня 2025 року (т. 1 а.с. 138-139), складеного за результатом судово-медичної експертизи зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-висновком експерта № 497/536-БД від 17 січня 2025 року (т. 1 а.с. 151-155), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи особистих речей підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: двох його шкарпеток, джемпера піжамного типу, названого слідчим кофтою, та його штанів піжамного типу;

-висновком експерта № 497/537-БД від 28 січня 2025 року (т. 1 а.с. 157-160), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту нігтьових зрізів та змивів з обох рук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-висновком експерта № 497/534-БД від 17 січня 2025 року (т. 1 а.с. 162-168), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи п`ятьох змивів, вилучених на марлеві тампони, з місця події;

-висновком експерта № 497/535-БД від 10 січня 2025 року(т. 1 а.с. 170-173), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи футболки і двох шкарпеток, які належать ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 497/533-БД від 07 січня 2025 (т. 1 а.с. 175-176), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи зразка крові трупа ОСОБА_7 ;

-висновком експерта № 497/538-БД від 29 січня 2025 (т. 1 а.с. 178-183), складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи ножа, вилученого в ході огляду місця події від 17 грудня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-висновком судово-психіатричного експерта № 54-к від 07 лютого 2025 року (т. 1 а.с. 191-193, за результатом проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що всі докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

А отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вбивстві, вчинене через необережність, а саме у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16к (провадження № 51-3612км18), щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів цього кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, визнав у повному обсязі, сприяв досудовому розслідуванню та давав пояснення щодо всіх обставин інкримінованого йому злочину, у суді висловлював каяття з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказано, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом, в тому числі і менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак зі звільненням від його відбування з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, позиції потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому та даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з його реальним відбуванням, при цьому, саме призначення такого покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і розумності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешти на майно, які були накладені в рамках кримінального провадження № 0000268 ухвалами слідчих суддів Соборного районного суду міста Дніпра (Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) від 20 грудня 2024 року, після набрання вироком суду законної сили - скасувати.

Речові докази змив зі слідами РБК зі стіни кімнати, змив зі слідами РБК з підлоги приміщення квартири, змив зі слідами РБК з порогу вхідних дверей, змив зі слідами РБК з леза предмету, ззовні схожого за ніж, змив зі слідами РБК з підлоги коридору, змив зі слідами РБК з рукоятки предмету, ззовні схожого на ніж, змив зі слідами РБК з підлоги біля ліфту, предмет, ззовні схожий на ніж зі слідами РБК, пляшку об`ємом 0.2 л. з надписом «Nemiroff», пляшку об`ємом 0,5 л. з надписом «Garage Lemon», шкарпетки у кількості 2 шт. червоного кольору, футболку темно-синього кольору, шкарпетки у кількості 2 шт. з візерунком, штани та кофту піжамного типу, які відповідно до квитанції № 2344, передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, п`ять марлевих тампонів із залишками змивів, футболку і пару шкарпеток, нігтьові зрізи з обох рук підозрюваного ОСОБА_5 , змиви з обох рук підозрюваного ОСОБА_5 , осади з об`єктів №1-2 на фрагменті марлі, контроль марлі, дві шкарпетки, джемпер піжамного типу, штани піжамного типу, ніж, залишок змиву з леза та рукоятки ножа, зразок крові підозрюваного ОСОБА_5 , залишки змивів з об`єктів № 1, 2 та витяжок з об`єктів № 2, 4, які відповідно до квитанції № 2349 передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити; DVD-R диск «MyMedia» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1