Справа №: 148/52/26
Провадження № 1-кс/148/78/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на дії слідчого в кримінальному провадженні № 0000076.

В С Т А Н О В И В :

До Тульчинського районного суду Вінницької області на розгляд надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на дії слідчого в кримінальному провадженні № 0000076 .

Згідно скарги, скаржник зазначив, що 02 січня 2026 року прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 було повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України. Досудове розслідування проводилось слідчими СВ Тульчинського РВІІ ГУНІІ у Вінницькій області.

В порушення норм 218 КПК України досудове розслідування в кримінальному провадженні проводилось у формі досудового слідства, а не дізнання, і не органом дізнання, а слідчим. 22 січня 2026 року ОСОБА_3 надійшло повідомлення від слідчого СВ Тульчинського РВП ОСОБА_5 про закінчення саме досудового слідства, а не дізнання. Просить визнати незаконним факт проведення досудового слідства слідчими СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області при проведенні досудового розслідування кримінального проступку передбаченого ст. 366-3 КК України та зобов`язати начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області направити кримінальне провадження №0000023 у відділення дізнання Тульчинського РВП для проведення дізнання та прийняття рішення в кримінальному провадженні відповідно до норм КПК.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити, виходячи із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (ч. 1 ст. 24 КПК).

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Брула Гомез де ла Торе проти Іспанії» (Brulla Gomez de la Torre v. Spain) від 19.12.1997).

Відтак порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, за змістом якого подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов її прийнятності у чіткій відповідності з вимогами процесуального закону.

Зокрема статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема: п. 1 бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;.

Вищевказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із поданої скарги, 02.01.2026 прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 було повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України.

Дана підозра була підписана прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 14.01.2026.

22 січня 2026 року ОСОБА_3 надійшло повідомлення від слідчого СВ Тульчинського РВП ОСОБА_5 про закінчення досудового слідства.

Дана скарга містить виключно вимогу, щодо визнання незаконним факт проведення досудового слідства слідчими СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України.

Забезпечуючи ефективний доступ до правосуддя, за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні слідчий суддя, відповідно до положень ст. 307 вказаного Кодексу, може: скасувати рішення слідчого, прокурора, зобов`язати вчинити певну дію, зобов`язати припинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень вторгатися в дискреційні повноваження прокурора в кримінальному провадженні, визначені положеннями ч. 2 ст. 283 КПК.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 283 КПК, яка визначає форми закінчення досудового розслідування, саме прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Системне тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284 КПК, свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до дискреційних повноважень прокурора в кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.36 та ч.5 ст.40 КПК України прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Досудове розслідування - це діяльність відповідних органів держави зі збирання (гласними та негласними методами) і фіксації фактичних даних про обставини кримінального правопорушення та встановлення осіб, які його вчинили.

Отже, досудове розслідування є однією з основних стадій кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснюється у передбаченому законом порядку шляхом провадження слідчих, негласних слідчих (розшукових) і інших процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (ст. 3 КПК України).

Форми закінчення досудового розслідування внормовані главою 24 КПК України і до них за змістом ст. 283 КПК України відносяться: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом ст. ст. 36, 38 КПК України саме прокурор і слідчий уповноважені починати досудове розслідування, здійснювати і закінчувати його і є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень втручатися в дискреційні повноваження прокурора в кримінальному провадженні, визначені положеннями ч.2 ст.283 КПК.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною другою статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

В силу ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене та керуючись ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки така подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, що не підлягає оскарженню, а слідчий суддя не може виходити за межі визначених КПК України повноважень.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 283, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на дії слідчого в кримінальному провадженні № 0000076 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1