Справа №209/8300/24
Провадження №1-кп/209/151/25
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001062 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Кам`янського перебуває кримінальне провадження № 0001062 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 20.05.2025 року подане письмове клопотання про визнання очевидно недопустимим доказом висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-24/35027 від 10.09.2024 року та припинення його дослідження у судовому засіданні.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений кожен окремо та разом підтримали заявлене адвокатом клопотання, просили задовольнити його вимоги.

Прокурор та потерпілі кожен окремо заперечували проти заявленого клопотання, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Так, захисник вважає, що вказаний висновок необхідно визнати очевидно недопустимим доказом у зв`язку з тим, що судовий експерт ОСОБА_8 замість призначеної експертизи технічного стану зробив експертизу, а саме дослідження обставин та механізму ДТП разом із транспортно-трасологічною. Крім того вказує, що під час виконання даної експертизи судовий експерт послався на технічну інформацію з модуля керування системою безпеки транспортного засобу автомобіля Нісан, яка була знята з порушенням вимог діючого законодавства, а саме ч.ч. 1, 2, 5 ст. 237 КПК України. При проведенні експертизи та фіксування технічної інформації з модуля керування системою безпеки транспортного засобу, експерт використовував технічний засіб, який не має законних підстав для його використання при проведенні досліджень. Вважає, що висновок автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-24/35027 від 10.09.2024 року є сумнівним, містить недостовірну інформацію, не відповідає критерію «поза розумним сумнівом», у зв`язку з чим не може використовуватися у якості доказу вини ОСОБА_5 ..

Згідно з ч. 3 ст. 89 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ст. 350 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, виходячи з аналізу приписів ч. 1 ст. 84 КПК України можна зробити висновок, що доказами в кримінальному провадженні є не будь-які фактичні дані, а лише ті, які отримані у передбаченому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Ознайомившись з аргументами, викладеними в клопотанні захисника, суд приходить до висновку, що на даній стадії судового розгляду у суду відсутній критерій очевидності недопустимості доказу - висновку експерта № СЕ-19/104-24/35027 від 10.09.2024 року.

На час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження, доказ, який просить адвокат визнати очевидно недопустимим, вже досліджений безпосередньо судом 02.04.2025 року. Під час дослідження висновку експерта № СЕ-19/104-24/35027 від 10.09.2024 року захисник звертав увагу суду на те, що цей доказ є недопустимим, надаючи пояснення, аналогічні тим, що містяться у клопотанні, що розглядається. Під час дослідження вищевказаного доказу ознак очевидної недопустимості доказу суду не зазначено, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про його недопустимість.

У той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що всі доводи, викладені захисником, підлягають вивченню та оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження на стадії судового розгляду можливе виключно в разі наявності критерію очевидності, а враховуючи загальне визначення допустимості доказів, то очевидність повинна полягати саме в порушенні порядку, встановленого КПК України, або у невідповідності його нормам. Процесуальний закон не визначає чіткого переліку підстав для визнання доказу очевидно недопустимим, і клопотання про очевидну недопустимість може бути заявлено з будь-яких підстав порушення порядку отримання доказів, у тому числі, у зв`язку з істотним порушенням прав і свобод людини.

В свою чергу єдиним критерієм, яким суд повинен керуватися при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду, є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено КПК України, і таке порушення може бути встановлено судом відразу під час дослідження доказу та не потребує проведення додаткових дій, зокрема дослідження всіх доказів.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Разом з тим, на переконання суду, для підтвердження чи спростування аргументів клопотання необхідно провести допит експерта в контексті його висновків за результатами проведеної ним експертизи.

Відповідно до ст. 94 КПК Українисуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, суд вважає, що клопотання сторони захисту на даному етапі кримінального провадження є передчасним, питання допустимості вказаного доказу, вже дослідженого безпосередньо в судовому засіданні, слід вирішити за наслідками розгляду кримінального провадження в цілому, тобто з дотриманням вимог ч. 1 ст. 89 КПК України, надавши оцінку наведеним у клопотанні мотивам в сукупності з усіма обставинами, які будуть встановлені в процесі судового розгляду.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 84-90, 93 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про визнання очевидно недопустимим доказом висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-24/35027 від 10.09.2024 року та припинення його дослідження у судовому засіданні, - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1