УХВАЛА

17грудня 2025 року

м. Київ

справа №761/41352/24

провадження № 13-92зво25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачки ОСОБА_1 ,

суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянула заяву захисника ОСОБА_20 про перегляд за виключними обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року про продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом і

УСТАНОВИЛА:

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002320 від

19 вересня 2018 року.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_21 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частини 1 статті 255, частини 4 статті 28, частини 5 статті 191 Кримінального кодексу України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року строком до 03 лютого 2024 року із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 467 740 261,17 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_22 з внесеним останнім та захисником ОСОБА_20 доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_21 - без задоволення.

У подальшому матеріали кримінального провадження стосовно підозрюваних ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 було виділено в окреме провадження №000838 від 25 вересня 2024 року, обвинувальний акт в якому було скеровано для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_21 задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_21 строк тримання під вартою по 21 листопада 2025 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_21 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у сумі 20 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 000, 00 грн.

18 листопада 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк дії застосованого до ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2026 року. Визначено ОСОБА_21 заставу у сумі 10 000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 280 000, 00 грн.

09 жовтня 2025 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський Суд) ухвалив рішення в об`єднаній справі «Бєлобородов та інші проти України» і за скаргою ОСОБА_21 , відповідно до якого було встановлено порушення пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо надмірної тривалості попереднього ув`язнення, зокрема непереконливість мотивів, використаних судами; не вивчення можливості застосування інших запобіжних заходів; непереконливість та повторюваність мотивування, наведеного судами в процесі розгляду судової справи; не вивчення судами в ході провадження можливості застосування інших заходів для забезпечення явки в суд.

Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, 12 листопада 2025 року ОСОБА_20 звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою про перегляд за винятковими обставинами ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року про обрання ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, в якій просив скасувати вищевказані судові рішення та застосувати до ОСОБА_21 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 листопада 2025 року заяву захисника ОСОБА_20 про перегляд за винятковими обставинами ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року про обрання ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без руху.

15 грудня 2025 року на виконання вказаної ухвали суду від захисника ОСОБА_20 надійшла виправлена заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами на підставі пункту 2 частини 3 статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) - встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.

У виправленій заяві захисник ОСОБА_20 , посилаючись на констатоване ЄСПЛ порушення пункту 3 статті 5 Конвенції стосовно ОСОБА_21 , просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року про продовження строку дії застосованого до ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2026 року та постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_21 з - під варти.

Перевіривши заяву захисника ОСОБА_20 , Велика Палата дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно із частини 1, пункту 2 частини 3 статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, однією з яких є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.

09 жовтня 2025 року ЄСПЛ ухвалив рішення у об`єднаній справі «Бєлобородов та інші проти України», зокрема й за скаргою ОСОБА_21 , відповідно до якого встановлено порушення пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція), щодо надмірної тривалості попереднього ув`язнення.

Зокрема, ЄСПЛ при розгляді скарги ОСОБА_21 встановив, що мали місце такі порушення Конвенції: непереконливість мотивів, використаних судами; не вивчення можливості застосування інших запобіжних заходів; непереконливість та повторюваність мотивування, наведеного судами в процесі розгляду судової справи; не вивчення судами в ході провадження можливості застосування інших заходів для забезпечення явки в суд.

Також Європейський Суд констатував недоліки в провадженні щодо перегляду законності тримання під вартою, відсутність оперативності перегляду тримання під вартою: апеляційну скаргу заявника на рішення від 06 грудня 2023 року, подану

07 грудня 2023 року було розглянуто із затримкою у 4 місяці та 3 дні - 10 квітня

2024 року.

Враховуючи наведені вище порушення, ЄСПЛ постановив, що упродовж трьох місяців держава-відповідач повинна сплатити заявнику 2, 600 євро та додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися, в якості відшкодування моральної шкоди.

Звертаючись до суду з виправленою заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, захисник ОСОБА_20 просивскасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року про продовження строку дії застосованого до ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2026 року та постановити ухвалу, якою звільнити ОСОБА_21 з-під варти.

Як убачається з рішення ЄСПЛ в об`єднаній справі «Бєлобородов та інші проти України», зокрема, й за скаргою ОСОБА_21 від 09 жовтня 2025 року питання щодо законності продовження строку дії застосованого до ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2026 року, зазначеного в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року не було предметом розгляду у Європейському суді, порушення з цього приводу не було констатовано Європейським судом, а тому така ухвала не може бути переглянута за виключними обставинами.

Таким чином, Велика Палата дійшла висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за заявою за виключними обставинами, а тому слід відмовити у відкритті провадження за вказаною заявою захисника ОСОБА_20 про перегляд за виключними обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року про продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, а заяву з усіма доданими матеріалами - повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_20 про перегляд за виключними обставинами на підставі пункту 2 частини 3 статті 459 КПК України ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада

2025 року про продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заяву з усіма доданими матеріалами повернути захиснику ОСОБА_20 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачка ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_11

ОСОБА_3 ОСОБА_12

ОСОБА_4 ОСОБА_13

ОСОБА_5

ОСОБА_25 ОСОБА_15

ОСОБА_7 ОСОБА_16

ОСОБА_26 ОСОБА_17

ОСОБА_9 ОСОБА_18

ОСОБА_10 ОСОБА_19