Провадження № 1-кс/175/1709/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2025 р. с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001450 від «01» листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001450 від «01» листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий в клопотанні просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Особа, яка користувалась майном ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, заяв не подавав.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що 31.10.2025 приблизно о 19:30 год., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець НГУ ВЧ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 бригада оперативного призначення «Рубіж» старший водій 1 гранатометного відділення, роти вогневої підтримки 4 батальйону, старший солдат) керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota» моделі «Avensis» є.р.н. НОМЕР_3 , рухався проїзною частиною вул. Олекси Тихого, м. Краматорськ, в напрямку від вул. В?ячеслава Чорновола (колишня назва Маяковського) до вул. Бахмутська (колишня назва Архангельська) рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_5 , в районі буд. 1а по вул. Олекси Тихого вчинив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «Кіа» моделі «Rio» р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець ЗСУ ВЧ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 армійський корпус, офіцер відділу цивільно-військового співробітництва штабу військової частини, капітан), який виконував маневр розвороту по вказаній проїзній частині. В результаті даної ДТП водій ОСОБА_6 , та водій ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001450 від 01.11.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

31.10.2025 в ході огляду місця події транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota» моделі «Avensis» є.р.н. НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_5 , був вилучений, та повернутий на зберігання під розписку - представнику ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем зберігання: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Академічна, 77р.

01.11.2025 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001450.

Виходячи з того, що автомобіль марки «Toyota» моделі «Avensis» є.р.н. НОМЕР_3 , є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, необхідно дослідити його та встановити ряд питань, а саме питання технічного стану автомобілю, автотехнічної експертизи, тому арешт зазначеного автомобіля, для кримінального провадження буде мати доказове значення. Безпроведення вищезазначених експертиз із зазначеним транспортним засобом, неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної події.

Відчуження автомобіля марки «Toyota» моделі «Avensis» є.р.н. НОМЕР_3 , створить загрози його приховування або ремонту, що неодмінно призведе до знищення слідів кримінального правопорушення.

Таким чином, є підстави вважати, що майно у вигляді автомобіля марки «Toyota» моделі «Avensis» є.р.н. НОМЕР_3 , відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, так як воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Виявлені та вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, оскільки містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані в якості доказів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

Враховуючи вищевикладене, та те що зазначене вище майно, вважається тимчасово вилученим майном та містить відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому, слідчий суддя дійшов до переконання, що в клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на:

- автомобіль марки «Toyota» моделі «Avensis» є.р.н. НОМЕР_3 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

вилучений в період часу в період часу з 20 години 00 хвилини 31.10.2025 року по 22 годину 30 хвилин 31.10.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який перебуває на зберіганні в СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1