Справа № 190/538/22
Провадження № 1-кп/175/623/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю захисників: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000325 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді утримання під вартою, дія якого під час судового провадження була продовжена, але цей строк спливає, тому вважає, що необхідно продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 щодо заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою заперечував, посилаючись на те, що відсутні будь-які передбачені законом ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як утримання під вартою, а тому необхідно змінити цей запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим передбачених КПК України обов`язків, у мінімальному розмірі. Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про можливість продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Судом встановлено, що 16 січня 2026 року спливає строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Також, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують утримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину та корисливих особливо тяжких злочинів, він не працює, офіційне джерело його доходів невідоме. До того ж, обвинуваченому відомі адреси проживання свідків в цьому кримінальному провадженні, а на цей час вказані особи судом ще не всі допитані. Тому суд вважає, що запобіжний захід у виді утримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховуванню обвинуваченого від суду, незаконному впливу обвинуваченого на потерпілих і свідків в цьому кримінальному провадженні, так і вчинення ним іншого кримінального правопорушення, ризики чого дотепер не зменшилися, є реальними та дійсними. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж, жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено. Тому посилання захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є безпідставними.

Крім того, суд зауважує, що згідно з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд має право при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати чи не визначати розмір застави. Так, суд враховує, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року був визначений розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 2600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7872800 гривень 00 копійок, а також враховує стадію перебігу судового розгляду цього кримінального провадження та процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 ..

При визначенні розміру застави суд зважає на положення ч. 5 ст. 182 КПК України, якими встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах нездатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Так, визначаючи розмір застави, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох особливо тяжких злочинів, у тому числі трьох насильницьких особливо тяжких злочинів проти власності, а тому з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, тривалості перебування останнього під вартою, його фізичного та матеріального стану, застава у розмірі 2600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у цьому випадку буде достатньою, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення встановлених обмежень буде достатнім фактором, що виключає з його сторони спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд звертає увагу, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція. Отже, визначена сума застави не порушує принцип пропорційності та з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього, натомість така сума застави є значною та цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд вважає, що на цей час можливо визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 7872800 гривень 00 копійок, а також покласти на обвинуваченого такі, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, із одночасним визначенням розміру застави та покладення на обвинуваченого передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_11 про продовження строку запобіжного заходу у виді утримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 14 березня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 7872800 гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, а обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча:

Судді: