Провадження по справі № 1-кс/752/8569/25
У Х В А Л А

іменем України

"08" жовтня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023 від 18.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч.5 ст. 191 КК України,-

встановив:

07 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000023 від 18.07.2025, яке вилучено 02.10.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

У судове засідання прокурор не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі та просив його задовольнити.

Власник майна на виклик слідчого судді не з`явився. Заперечень та пояснень з приводу поданого клопотання не подав.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом детективів із розслідування кримінальних проваджень у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.07.2025.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи КП «Київавтошляхміст», діючи за попередньою змовою групою осіб із службовими особами ТОВ «Гіпро Інжиніринг», у період 2023-2025 років здійснили заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах під час виконання договорів про поставку тимчасових підтримуючих конструкцій для виконання протиаварійних заходів за завищеними цінами.

Так, під час моніторингу публічних закупівель на веб-порталі (https://prozorro.gov.ua/) встановлено, що ТОВ «Гіпро Інжиніринг» є переможцем закупівель, замовником щодо яких є КП «Київавтошляхміст». Предметом укладених договорів, серед іншого, було постачання до КП «Київавтошляхміст» тимчасових підтримуючих конструкцій для виконання протиаварійних заходів на мостах та шляхопроводах м. Києва.

За результатами здійснення аналітичного дослідження аналогічних закупівель встановлено, що вартість поставлених ТОВ «Гіпро Інжиніринг» тимчасових підтримуючих конструкцій для виконання протиаварійних заходів на мостах та шляхопроводах до КП «Київавтошляхміст» завищено на загальну суму понад 30 млн. грн.

Також встановлено, що службовими особами ТОВ «Гіпро Інжиніринг» з метою здійснення безпідставного завищення витрат на придбання інших ТМЦ, зазначених у специфікаціях до штучного ланцюгу постачання залучено ТОВ «Монолітсервіс», за наслідками аналізу фінансово-господарської діяльності якого встановлено ознаки пов`язаності його із ТОВ «Гіпро Інжиніринг»: спільна податкова адреса, однакова адреса складського приміщення у Черкаській області, спільні засновники та спільний телефонний номер.

Встановлено, що з метою формування очікуваної вартості предмета закупівлі під час проведення п`яти закупівель на тимчасові підтримуючі конструкції для виконання протиаварійних заходів протягом 2023-2025 років також були використані комерційні пропозиції ТОВ «Гіпро Інжиніринг», ТОВ «Пілон Інжиніринг», ТОВ «Рубікон Форм». Між тим, згідно із даними веб-порталу публічних закупівель (https://prozorro.gov.ua/), ТОВ «Пілон Інжиніринг» та ТОВ «Рубікон Форм» не приймали участі в електронних торгах під час проведення вказаних закупівель на тимчасові підтримуючі конструкції, що в свою чергу також може свідчити про штучне формування завищеної очікуваної вартості предмета закупівлі пов`язаними між собою суб`єктами господарської діяльності.

В ході досудового розслідування встановлена причетність директора ТОВ «Рубікон Форм» ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

02 жовтня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон. Даних про те, що власниця надала доступ до інформації, яка містилася на телефоні, у протоколі обшуку не вказано.

Постановою старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 03.10.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000023 від 18.07.2025.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучений в ході обшуку мобільний телефон може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема щодо заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах під час виконання договорів про поставку тимчасових підтримуючих конструкцій для виконання протиаварійних заходів за завищеними цінами, штучного формування завищеної очікуваної вартості предмета закупівлі.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що мобільний телефон, на арешті якого наполягає прокурор, є таким, що відповідає критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки може містити інформацію про обставини заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах під час виконання договорів про поставку тимчасових підтримуючих конструкцій для виконання протиаварійних заходів за завищеними цінами, штучного формування завищеної очікуваної вартості предмета закупівлі.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна є ОСОБА_4 , можлива причетність якої до вчинення кримінального правопорушення встановлюється під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ненакладання арешту може призвести до знищення, приховування, спотворення інформація, яка міститься у ньому.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні №0000023 від 18.07.2025, яке вилучено 02.10.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Nokia», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1