печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000787, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчому судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000787 від 30.07.2025 за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Матеріали зазначеного кримінального провадження 30.07.2025 виділено з матеріалів кримінального провадження №0001029 від 25.11.2013.

Так, протягом 1992-2014 років ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ України. У 2010 році ОСОБА_6 був призначений першим заступником начальника ГУМВС України в Полтавській області, а через деякий час заступником начальника ГУМВС України у Львівській області - начальником міліції.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи громадянином України та перебуваючи на посаді заступника начальника ГУМВС України у Львівській області - начальника міліції, тобто являючись працівником правоохоронного органу, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ст. ст. 2, 4, 5, 20 Закону України «Про міліцію» (втратив чинність на підставі Закону України №580-VIII від 02.07.2015) зобов`язаний захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Всупереч вищенаведеним вимогам законів, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисний злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, внаслідок розпочатої 20 лютого 2014 року збройної агресії Російської Федерації (далі - РФ) проти України відбулася воєнна окупація невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (далі - АР Крим), а в подальшому і незаконна анексія цієї території України.

Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів РФ «Про використання збройних сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48-СФ за результатами звернення президента РФ, виходячи з інтересів безпеки життя громадян РФ, особового складу військового контингенту ЗС РФ, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду президенту РФ на використання ЗС РФ на території України.

11 березня 2014 року постановою Верховної Ради АР Крим прийнята «Декларація», якою проголошено АР Крим «суверенною державою» - «Республікою Крим».

Указом Президента України від 14 березня 2014 року № 296/2014 дія цієї постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2014 року № 3-рп/2014 визнана неконституційною.

18 березня 2014 року представниками розпущеної згідно постанови Верховної Ради України від 15 березня 2014 року № 891-VII, Верховної Ради АР Крим підписаний «Договір» між РФ та «Республікою Крим» про прийняття до РФ «Республіки Крим» та утворення у складі РФ нових суб`єктів, який вже 19 березня рішенням Конституційного Суду РФ визнаний таким, що відповідає Конституції РФ, 20 березня 2014 року його ратифікувала більшістю голосів Держдума РФ, а 21 березня 2014 року - Рада федерації федеральних зборів РФ, відтак цей «Договір» набрав чинності 21 березня 2014 року.

21 березня 2014 року прийнятий федеральний конституційний закон РФ № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» (далі - Закон РФ № 6-ФКЗ), яким прийнято до РФ «Республіку Крим» та утворені в складі РФ нові суб`єкти, а «Республіка Крим» вважається прийнятою до РФ з дати підписання «Договору» (ст. 1 Закону РФ № 6-ФКЗ).

Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за яким перебування підрозділів ЗС РФ на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку РФ.

Також, Верховною Радою України 21 квітня 2015 року прийнято Постанову № 337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку РФ на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Окрім того, міжнародними актами колективного реагування, а саме Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262, «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.

Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190, «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь (Україна), а також частин Чорного і Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку РФ внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим.

Таким чином, підривна діяльність з боку РФ проти України мала відкриту активну фазу, яка виражалася в окупації частини території України, що триває по теперішній час, та подальшій анексії цієї окупованої території.

Під час зазначених подій, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, мешканцем Автономної Республіки Крим, з власної ініціативи в умовах збройного конфлікту вирішив перейти на бік ворога - Російської Федерації та надати допомогу в проведенні підривної діяльності Російської Федерації проти України.

Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, ОСОБА_6 , являючись працівником правоохоронного органу України, будучи не звільненим у встановленому законодавством порядку з органів внутрішніх справ України, з власної ініціативи, добровільно, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для зрозуміння фактів збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією з 20 лютого 2014 року, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади країни-агресора, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим та м. Севастополі системи органів державної влади Російської Федерації, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, в порушення Присяги працівника органу внутрішніх справ України та вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, в орієнтовний період з кінця лютого 2014 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) поступив на службу до незаконно створеного Наказом Міністерства внутрішніх справ Росії №175 від 25.03.2014 на території АР Крим територіального органу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації - «Міністерства внутрішніх справ по Республіці Крим» на посаду в.о. першого заступника міністра внутрішніх справ по Республіці Крим РФ, тобто вчинив умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а саме перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту.

Надалі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу - переходу на службу до правоохоронного органу ворожої держави, з метою отримання можливості продовження надання допомоги Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території АР Крим, перебуваючи у м. Сімферополі, АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, склав присягу співробітника органу внутрішніх справ Російської Федерації, чим підтвердив особисту згоду сприяти виконанню функцій працівника правоохоронного органу країни, яка окупувала АР Крим та отримав громадянство РФ.

Здійснивши в період збройного конфлікту добровільний вступ до утворених РФ на окупованій території України в АР Крим федеральних органів виконавчої влади РФ, діючи добровільно та умисно в інтересах РФ, використовуючи власні теоретичні знання та практичні навички працівника правоохоронних органів України, ОСОБА_6 , виконуючи функції в.о. першого заступника міністра внутрішніх справ по Республіці Крим, сприяв функціонуванню незаконно створених окупаційних правоохоронних органів РФ на окупованій території України (АР Крим), зміцненню окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією, чим надав допомогу в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України.

За сприяння функціонуванню незаконно створених окупаційних правоохоронних органів РФ на окупованій території України (АР Крим), зміцненню окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією, полковник поліції ОСОБА_6 . Указом Президента Російської Федерації ОСОБА_7 № 301 від 05 травня 2014 року призначений на посаду заступника Міністра внутрішніх справ по Республіці Крим - начальником поліції, на якій до 2016 року продовжив проводити підривну діяльність проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України.

Таким, чином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

26.06.2025 повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Підозра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовується доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

У зв`язку із переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, не встановленням місця перебування останнього, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити безпосередньо йому письмове повідомлення про підозру від 26.06.2025, зазначене повідомлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України було направлено у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, шляхом надіслання їх поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а також були опубліковані офіційні повідомлення про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного на сайті ГПУ та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

У ході досудового розслідування отримано інформацію оперативного підрозділу Служби безпеки України, відповідно до якої ОСОБА_6 документований паспортом громадянина РФ від 27.03.2014, проживає на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, у ході досудового розслідування слідчим здійснено виклики підозрюваного ОСОБА_6 на 02.07.2025, 03.07.2025 та 04.07.2025. Зазначені повістки про виклик підозрюваного направлено за останніми відомими адресами його проживання, а також опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр» 28.06.2025 №130 (8055). Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до слідчого не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 в даний час переховується від слідства на тимчасово окупованій території України або на території Російської Федерації, у зв`язку з чим останнього 01.08.2025 оголошено у державний та міжнародний розшук.

З урахуванням викладеного, слідчий просив задовольнити клопотання та надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, у зв`язку із перебуванням в іншому судовому засіданні в іншому суді.

Слідчим суддею, з урахуванням думки учасників провадження, зайнятістю захисника в інших судових засіданнях, що перешкоджає останньому безпосередньо прибути в судове засідання, з метою забезпечення участі захисника при розгляді клопотання слідчого та оперативності судового провадження, визнано можливим провести судове засідання за участю захисника ОСОБА_4 в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він не узгодив позицію зі своїм підзахисним та причини неявки останнього в судове засідання йому невідомі, однак з огляду на статтю 62 Конституції України захисник заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальнедосудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів, що долучені до клопотання, 26.06.2025 повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України /а. м. 22-40/.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_6 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення, а тому останнього було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме шляхом друкування вказаного повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» 28.06.2025 №130 (8055) та 27.06.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /а. м. 41-42, 45/.

Таким чином, при врученні ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 26.06.2025 вимоги ст. ст. 276-279, 135 КПК України дотримані, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, в тому числі: витягом із наказу про ГУ МВС України у Львівській області №64 о/с від 28.02.2014, відповідно до якого заступника начальника - начальника кримінальної міліції ГУ МВС України у Львівській області полковника міліції ОСОБА_6 звільнено з посади МВС України з 06.03.2014/а. м. 58-59/, матеріалами тимчасового доступу до речей і документів Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, проведеного на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва №757/31163/25-к від 02.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_6 25.02.2014 перетнув державний кордон України у напрямку виїзду авіарейсом UTN123 Львів-Внуково, а вже 03.03.2014 повернувся в України авіарейсом 1820 Шереметьєво-Сімферополь /а. м. 167-174/, указом президента РФ ОСОБА_8 №301 від 05.04.2014 про призначення полковника поліції ОСОБА_6 заступником міністра внутрішніх справ по Республіці Крим; указом президента РФ ОСОБА_8 №204 від 30.04.2016, відповідно до якого полковника поліції ОСОБА_6 звільнено з посади заступника міністра внутрішніх справ по Республіці Крим - начальника поліції /а. м. 71-80/, інформацією з ресурсу «Миротворець» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2/, відповідно до якої підтверджено перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, а також факт перебування на посадах в незаконно створених державних органах Російської Федерації; указом Президента України №82/2019 від 19.03.2019 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2019 «Про застосування, скасування та внесення змін, до персональних, спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до якого на ОСОБА_6 застосовано обмежувальні заходи /а. м. 67/, указом Президента України №726/2022 від 19.10.202 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2019 «Про застосування, скасування та внесення змін, до персональних, спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до якого на ОСОБА_6 застосовано обмежувальні заходи /а. м. 68/, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

У ході досудового розслідування отримано інформацію оперативного підрозділу Служби безпеки України, відповідно до якої ОСОБА_6 документований паспортом громадянина РФ від 27.03.2014, проживає на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим за адресою: АДРЕСА_2 /а. м. 64-65/.

Також, у ході досудового розслідування слідчим здійснено виклики підозрюваного ОСОБА_6 на 02.07.2025, 03.07.2025 та 04.07.2025. Зазначені повістки про виклик підозрюваного направлено за останніми відомими адресами його проживання, а також опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр» 28.06.2025 №130 (8055). Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до слідчого не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив.

З урахуванням зібраних матеріалів, наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 в даний час переховується від слідства на тимчасово окупованій території України або на території Російської Федерації, у зв`язку з чим останнього 01.08.2025 оголошено у державний та міжнародний розшук Здійснення розшуку доручено Розшук доручено здійснювати оперативним працівникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України /а. м. 175-180/.

Наведені обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений в тому числі в міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 5 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя вважає наявними підстави, визначені ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000787 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати у кримінальному провадженні № 0000787, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2025, дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя, АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1