Справа № 464/7681/25
пр.№ 1-кп/464/592/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2025 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 28.10.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацевлаштованої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді громадських робіт строком -120 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи 14.08.2025 належним чином ознайомлена з вироком Сихівського районного суду міста Львова від 13.06.2025 та неодноразово попередженою працівниками Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, будучи ознайомлена із умовами відбування покарання, ігноруючи обов`язки встановлені судом, без поважних на те причин не відпрацювала жодної години громадських робіт, чим ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 визнала вину у пред`явленому їй обвинуваченні та підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначила, що на виконання вироку вона з`явилась у Центр пробації, де їй дали направлення у ЛКП «Житловик-С» для відпрацювання громадських робіт, проте туди вона не з`явилась, оскільки через графік роботи (з 9 год по 22 год) не мала такої можливості. Разом з тим, у неї не було жодних перешкод відпрацювати громадські роботи після звільнення з роботи, а саме з жовтня 2025. У вчиненому розкаялася, просила суворо не карати.

За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

ЇЇ дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки вона ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, непрацевлаштована, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває, за місцем проживання характеризується формально.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає її щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.

Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.

Окрім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинила проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025, суд призначає їй покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025, що становить 120 годин громадських робіт.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Разом з цим, відповідно до п.5 ч.1 вищенаведеної норми Закону діє співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно з ч.6 ст.72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 335/1211/23, згідно якої, співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: - за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч.1 ст.72 КК України; - з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.

Відтак, до призначеного покарання необхідно приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025 року у виді 120 годин громадських робіт, яке, за правилами ст. 72 КК України, необхідно перевести у 15 днів пробаційного нагляду, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 15 днів пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2025 у виді громадських робіт строком на 120 годин, які, відповідно до вимог ст. 72 КК України, перевести в 15 днів пробаційного нагляду, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 15 (п`ятнадцяти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , згідно із ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_6