УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 361/465/23

провадження № 51-3251 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , фізичних осіб підприємців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 9 червня 2025 року,

установила:

Як убачається зі змісту касаційних скарг та наявних у Верховному Суді матеріалів, за вказаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, було засуджено за ч. 2 ст. 229 Кримінального кодексу УкраїниОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Суд також вирішив питання щодоречовихдоказів, серед іншого, ухвалив знищити 205 палетів з порожньою жерстяною тарою з маркуванням ТМ «DE CECCO» та рідину, схожу на масло загальним об`ємом 21 505 л, а виробничу лінію № 1 марки SG без серійного номера, яка складається з трьох ідентичних блоків управління марки Weintek у вигляді монітору, одинадцяти ідентичних моніторів марки Narimotori моделі MRG3G0002, що включає 4 виробничих підлінії - звернути в дохід держави.

Не погодившись із позицією суду щодо речових доказів, адвокат ОСОБА_4 оскаржив у цій частині судові рішення в касаційному порядку.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд) 19 вересня 2025 року, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у відкритті провадження, оскільки з копій оскаржених рішень та поданих касаційних скарг убачалось, що немає підстав для їх задоволення. Постановлена ухвала Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Попри це адвокат ОСОБА_4 знову звернувся зі скаргами, в яких просить на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, скасувати вирок та ухвалу в частині вирішення питання щодо речових доказів.

Однак наведену позицію скаржника не можна визнати прийнятною.

Як наголосив Конституційний Суд України у своєму рішенні №8-рп/2010 від 11 березня 2010 року, правомірним може бути лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішень судів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПКпорядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством.

Глава 32 вказаного Кодексу, котрою унормовано провадження в суді касаційної інстанції, не передбачає процесуальної можливості повторно оскаржити судове рішення в касаційному порядку після постановлення остаточної ухвали.

Крім того, відповідно до законодавчих приписів (ст. 533 КПК) остаточна ухвала Суду, що набрала чинності в порядку, визначеному КПК, є обов`язковою для учасників кримінального провадження, всіх фізичних і юридичних осіб, органів державної влади й місцевого самоврядування та їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Звертаючись до Верховного Суду, адвокат ОСОБА_4 залишив поза увагою окреслені положення закону.

Таким чином доводи, викладені в новій касаційній скарзі, які вже були предметом дослідження Суду та визнані неприйнятними, не можуть бути повторно розглянуті.

З огляду на викладене немає правових підстав для відкриття касаційного провадження за вказаними зверненнями адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , фізичних осіб підприємців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , фізичних осіб підприємців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 9 червня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_3