Справа № 351/1911/25
Номер провадження №1-кп/351/261/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Снятинського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України та про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження № 0000167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду від 30.09.2025 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.11.2025, ухвалою слідчого судді від 26.11.2025 застосування запобіжного заходу продовжено до 30.12.2025.

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду від 30.09.2025 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.11.2025, ухвалою слідчого судді від 26.11.2025 застосування запобіжного заходу продовжено до 30.12.2025.

Прокурор під час підготовчого судового засідання подав до суду клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Клопотання отримане обвинуваченими та захисниками у встановленому КПК України порядку.

У клопотанні прокурор зазначає, що у березні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник умисел на незаконне виготовлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу з метою подальшого неодноразового незаконного збуту вказаного наркотичного засобу групою осіб та отримання прибутку.

З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, при невстановлених досудовим розслідування обставинах, часі та місці, незаконно виготовили наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, з метою подальшого збуту, який незаконно зберігали у невстановленому місці.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 6, 7, 8, 12, 13, 26, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на отримання грошових коштів за незаконний збут наркотичних засобів, створили онлайн канал у додатку «Whats App», за допомогою якого незаконно збували наркотичні засоби канабіс.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у невідомий період часу, не пізніше ніж 10:55 год 14.06.2025, більш точного періоду часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, з метою отримання прибутку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вони збувають наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, шляхом продажу за ціною 700 (сімсот) гривень, незаконно збули ОСОБА_8 , заздалегідь виготовлену рослинну речовину, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів від 02.07.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом у кількості 4,3903 грама, яку вони після переказу на обумовлений банківський рахунок грошових коштів заховали неподалік території Снятинського УЕГГ ПАТ «Івано-Франківськгаз», яка знаходиться по вул. 1-го Грудня, 34 у м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області, надавши при цьому ОСОБА_8 інформацію про місце знаходження наркотичних засобів.

Окрім цього, приблизно в період з 14:50 год по 15:10 год 21.08.2025, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, при цьому, виконуючи кожен свою роль та окремі злочинні дії з метою отримання прибутку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вони збувають наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, шляхом продажу за ціною 3000 (три тисячі) гривень, незаконно, повторно збули ОСОБА_8 , заздалегідь виготовлену рослинну речовину, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів від 02.09.2025 є наркотичним засобом, обіг, якого обмежено канабісом у кількості 10,065 грама, яку ОСОБА_4 після переказу грошових коштів на обумовлений банківський рахунок заховав навпроти від будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , який знаходиться неподалік від території КНП «Снятинська БПЛ» Снятинської міської ради, яка знаходиться по вул. Стефаника, 2 у м. Снятин, надавши при цьому ОСОБА_8 інформацію про місце знаходження наркотичних засобів.

Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без належного на те дозволу, всупереч вимогам ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» у період з березня 2025 року по 23 вересня 2025 року, більш точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено, на заздалегідь підготовленій земельній ділянці з координатами: 48°25`59.5"N, 25°32`20.3"Е (48.433161,25.539269), яка знаходиться за межами населених пунктів, між м. Снятин та с. Хутір-Будилів Коломийського району Івано-Франківської області здійснили незаконний посів та вирощування нарковмісних рослин роду Коноплі в кількості 37 кущів з метою виготовлення із них наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу та його подальшого збуту.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою, приблизно у період часу з 11:10 год по 16:45 год 23.09.2025 зрізали зазначені вище незаконно вирощені нарковмісні рослини роду конопель у кількості 37 рослин, із яких у подальшому незаконно виготовили наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який зберігали із метою збуту до 29.09.2025.

У подальшому 23.09.2025, після зрізання незаконно вирощених нарковмісних рослин конопель, які росли на земельній ділянці за координатами: 48°25`59.5"N, 25°32`20.3"Е (48.433161,25.539269), яка знаходиться за межами населених пунктів, між м. Снятин та с. Хутір-Будилів Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою спільно із ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому на досудовому розслідуванні місці та у невстановлений період часу, із зрізаних рослин конопель незаконно виготовили наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, та маючи корисливий мотив, з метою подальшого незаконного збуту наркотичних засобів, в порушення вимог ст. 6, 7, 8, 12, 13, 26, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», спільно перевезли незаконно виготовлений наркотичний засіб канабіс до господарства, в якому проживає ОСОБА_6 , розташованому по АДРЕСА_2 та в господарство, яке знаходиться по АДРЕСА_3 , у яких зберігали наркотичні засоби з метою подальшого збуту за попередньою змовою групою осіб до 29.09.2025.

У ході проведення санкціонованих обшуків 29.09.2025 в господарстві, яке знаходиться по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс у кількості 2259,3257 грама у господарстві, яке знаходиться по АДРЕСА_3 виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс у кількості 2172 грама, які незаконно виготовили, перевезли до вказаних господарств ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та зберігали наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною кількістю 4431,3257 грама, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року за №513/4734 становить особливо великий розмір, з метою подальшого незаконного збуту, діючи за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, 29 вересня 2025 року під час проведення працівниками відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено та вилучено пластикову банку із речовиною, яка відповідно до висновку експерта від 16.10.2025 являється вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозним (бездимним) одноосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів), яку не маючи передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння за місцем проживання зберігав ОСОБА_6 .

Також, під час дії воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась та який діє на теперішній час, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приблизно о 22:12 год 20.09.2025 прибули до території УВО «УТОС», що по вул. Трудова, 7 у м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області та із складського приміщення таємно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану викрали 80 протигазів з фільтрами та сумками, вартістю по 359 гривень кожен, які належали ОСОБА_9 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 крадіжки майна потерпілому ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на загальну суму 28720 гривень.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. За вчинення злочину, відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 29.09.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 30.09.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у незаконному виготовленні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

19.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених :

- ч. 4 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаній із проникненням в інше приміщення;

- ч. 2 ст. 307 КК України у незаконному виготовленні, перевезенні і збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 307 КК України - у незаконному виготовленні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

- ч. 2 ст. 310 КК України - у незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель у кількості від десяти рослин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з метою збуту.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 29.09.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 30.09.2025 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у незаконному виготовленні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

31 жовтня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України у незаконному виготовленні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та ч. 1 ст. 263 КК України у придбанні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

19 листопада 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 4 ст. 185 КК України - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаній із проникненням в інше приміщення;

- ч. 1 ст. 263 КК України - у придбанні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу;

- ч. 2 ст. 307 КК України у незаконному виготовленні, перевезенні і збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 3 ст. 307 КК України - у незаконному виготовленні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

- ч. 2 ст. 310 КК України - у незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель у кількості від десяти рослин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з метою збуту.

Також прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), про що свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, так як найтяжчий із інкримінованих злочинів відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачене покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- можливість незаконно впливати на свідків чи потерпілого у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), про що свідчить той факт, що свідки та потерпілий станом на даний час враховуючи принцип безпосередності не надавали безпосередньо суду свої покази. Перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих тощо. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідка залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що свідчить той факт, що досудовим розслідуванням встановлено, причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до вчинення злочинів проти власності, а також у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, з огляду на кількість та систематичність вчинених злочинів та на кількість вилучених наркотичних засобів, підозрювані готувалися неодноразово збувати наркотичні засоби, і можуть і надалі вчиняти злочини у сфері обігу наркотичних засобів.

Вказане вище свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення виконання процесуальних рішень.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав з підстав наведених у них, просив їх задовольнити та продовжити строк тримання під вартою на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, вказані у клопотанні, є безпідставними та необгрунтованими.

Його захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного та заперечив щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи заперечення тим, що відсутні жодні докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, у клопотанні відсутній строк, на який необхідно продовжити запобіжний захід, клопотання адресоване голові Снятинського районного суду ОСОБА_10 , а не головуючому ОСОБА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вказавши на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, вказані у клопотанні, є безпідставними та необгрунтованими.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , узгодивши позицію із підзахисним, заперечила проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що клопотання отримала за 10 хвилин до початку підготовчого судового засідання, а її підзахисний взагалі клопотання не отримував.

Потерпілий ОСОБА_9 у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі.

У частині 3 статті 315 КПК України зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Отже за правилами частини 3 статті 315 КПК України суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з урахуванням ризиків, визначених статтею 177 КПК, та обставин кримінального провадження. Суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК України, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні. При цьому про право вирішення судом самостійно питання щодо продовження запобіжного заходу, який має обмежений строк дії (домашній арешт, тримання під вартою), та порядок розгляду цього питання статтею 315 КПК України не визначені.

Оскільки при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (для запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою), тому за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених частиною 1 статті 197 КПК України.

Отже, можна дійти висновку про те, що за наявності клопотання сторони обвинувачення має бути вирішено саме питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскільки строк тримання під вартою останніх завершується 30.12.2025.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених статтею 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. За вчинення злочину, відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи вимоги частини 3 статті 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , визначених частиною 1 статті 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду та можливість незаконно впливати на свідків чи потерпілого у кримінальному провадженні.

З огляду на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд оцінює заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від суду, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні яких підозрюються особи, в сукупності з іншими обставинами, якими підтверджується наявність такої небезпеки.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливості переховування обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від суду, можливості вчинення ними нового кримінального правопорушення таможливості незаконно впливати на свідків чи потерпілого у кримінальному провадженні.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинувачених; майновий стан обвинувачених,також судом враховуються вік та стан здоров`я обвинувачених, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Тому, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про осіб обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених статтями 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надійшло, стан їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ними процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 26.02.2026).

Крім того, згідно з пунктом 5 частини 4 статті 183 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі наведеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196 197,199, 331, 369,372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 29 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали до 26.02.2026 включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою обчислювати з 29 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали до 26.02.2026 включно.

Копії ухвал вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Копії ухвал направити для виконання до Державної установи «Івано-Франківської установи виконання покарань №12».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в цей же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя ОСОБА_12