Справа № 243/19/26
Провадження № 1-кп/243/455/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001600 від 12.12.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів належать, зокрема органи Національної поліції України.

Згідно зі ст. 5-1 Закону України «Про Національну поліцію», ознаками належності до поліції є символіка поліції, однострій поліцейських, спеціальні звання, відомчі відзнаки, спеціальний жетон та службове посвідчення поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

11 грудня 2025 року о 17 годині 00 хвилин інспектор взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Хмельницькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , інспектор взводу № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області, лейтенант поліції ОСОБА_7 , та старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Хмельницькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , після отримання табельної вогнепальної зброї та проведення інструктажу керівництвом батальйону патрульної поліції у м. Краматорськ та м. Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області, згідно Витягу з розстановки сил та засобів БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП від 11 грудня 2025 року, заступили на чергування у м. Слов`янськ Краматорського району Донецькій області у складі автопатруля «Циклон 0109» на службовому автомобілі марки «Renault», модель «Duster», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », на синьому фоні, знаходячись при виконанні бойового розпорядження у форменому одязі співробітників поліції встановленого зразка, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 «Про однострій поліцейських».

Таким чином, у ніч з 11 грудня 2025 року на 12 грудня 2025 року працівники правоохоронного органу, поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились при виконанні службових обов`язків.

11 грудня 2025 року, приблизно, о 23 годині 33 хвилини, під час несення служби в м. Слов`янську Краматорського району Донецької областіпрацівниками правоохоронного органу у складі поліцейських ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримано виклик щодо «Порушення тиші» за адресою: АДРЕСА_3 .

11 грудня 2025 року, приблизно, о 23 годині 40 хвилин поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , де встановили групу осіб, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які, на їх обґрунтоване переконання, могли порушувати громадський порядок.

12 грудня 2025 року, приблизно, о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в гостинній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , реагуючи агресивно на зауваження працівників поліції, усвідомлюючи те, що поруч із ним знаходяться працівники правоохоронного органу у форменому одязі, які на той час перебували при виконанні своїх службових обов`язків, з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, взявши в праву руку дерев`яний табурет, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання,наніс ним один удар по задній частині голови поліцейського ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, а саме: забійну рану волосистої частини голови потиличної ділянки зліва, що має ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, як потребуюче для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше21-ї доби.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

29.12.2025 між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001600 від 12.12.2025, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 468, 472 КПК України.

Згідно з наданою суду угодою про визнання винуватості, маючий на той час статус підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався:

а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення в судовому провадженні;

б) співпрацювати зі стороною обвинувачення під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. При цьому, зарахувати ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.12.2025 по 13.12.2025 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, сумлінному виконанні своїх процесуальних обов`язків, а також даних про особу ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого за фактом спричинення тілесних ушкоджень, дають підстави застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При узгодженні міри покарання врахована мета покарання, визначена ст. 50 КК України, яке має на меті не лише покарати засуджену особу, а й слугуватиме її виправленню, запобігання вчиненню злочину нею та іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 із запропонованим видом та мірою покарання погодився, про що свідчить його підпис в укладеній угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 від 29.12.2025, наданої прокурору, останній не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не брав участь, надав суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження без його участі, зазначив, що претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 та прокурором.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні в тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). (п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України)

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 (раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, за місцем мешкання характеризується посередньо), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

При цьому, ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме - з 12.12.2025 по 13.12.2025, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2025, до набрання цим вироком законної сили слід залишити без змін.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.12.2025, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001600 від 12.12.2025, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності із цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає зобов`язання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме - з 12.12.2025 по 13.12.2025, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2025, - до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2025 у справі № 243/11578/25, провадження № 1-кс/243/859/2025, на речовий доказ, а саме на дерев`яний табурет коричневого кольору.

Речовий доказ, згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001600 12.12.2025, № 710, а саме: дерев`яний табурет коричневого кольору, знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1