Провадження № 1-кс/686/725/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відео конференції, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Турецької Республіки, турка, громадянина Туреччини, приватного підприємеця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000605,

встановив:

14.01.2026 року старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, строком на 60 днів, не визначаючи розмір застави, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що в провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000605 від 18 квітня 2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, розробив злочинну схему отримання грошових коштів, яка полягає у вимаганні та отриманні від потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів.

З метою отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_9 вирішив використати надуману ним ситуацію про нібито не повернутий борг ОСОБА_8 (хоча в дійсності будь-яких боргових зобов`язань потерпілий не мав).

Так, в середині серпня 2024 року, перебуваючи в м. Хмельницький Хмельницької області (точного часу, дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 та в подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та отримання грошових коштів, злочинним шляхом, здійснюючи погрози застосування фізичної сили відносно потерпілого, під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунув вимогу ОСОБА_8 , яка полягала у сплаті останнім грошових коштів в сумі 300 тисяч доларів США.

Крім цього, в середині листопада 2024 року, перебуваючи в м. Хмельницький Хмельницької області (точного часу, дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 та всупереч його волі наказав йому сісти в салон автомобіля марки «Mercedes-Benz» чорного кольору (точної марки в ході досудового розслідування не встановлено), на що потерпілий вимушено погодився.

В подальшому, перебуваючи у салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_6 , під надуманим приводом неіснуючої заборгованості висунув вимогу ОСОБА_8 , яка полягала у сплаті останнім грошових коштів у невстановленій сумі, при цьому попередив про те, що у разі невиконання вказаних вимог до потерпілого ОСОБА_8 буде застосовано фізичне насильство шляхом нанесення тілесних ушкоджень, вказані погрози останній сприйняв, як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Окрім, цього, в кінці листопада 2024 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), невстановлені особи на автомобілі поїхали разом із потерпілим ОСОБА_8 до гаражного приміщення за місцем проживання ОСОБА_6 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні, ОСОБА_6 , отримавши відмову від потерпілого ОСОБА_8 у передачі грошових коштів, так як ніякої заборгованості він не має, застосував насильство щодо потерпілого. Зокрема, ОСОБА_6 для демонстрації серйозності своїх намірів, повалив ОСОБА_8 на підлогу та почав руками здушувати шию, що спричинило фізичний біль останньому, який в той момент перебував в даному гаражному приміщенні. Вказані погрози ОСОБА_8 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Також, в січні 2025 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи в офісному та складському приміщення за місцем підприємницької діяльності останнього, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши чергову відмову від потерпілого ОСОБА_8 у передачі грошових коштів, так як ніякої заборгованості він не має, застосував насильство щодо потерпілого. Зокрема, ОСОБА_6 для демонстрації серйозності своїх намірів спричинив удар предметом, схожим на биту, що спричинило фізичний біль останньому. При цьому він здійснював погрози у вигляді відрізання вуха ОСОБА_8 та здійснення насилля відносно вагітної дружини та матері потерпілого. Вказані погрози ОСОБА_8 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я

Крім цього, 15.04.2025, (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та, продовжуючи погрози застосування фізичної сили відносно потерпілого, висунув вимогу сплати неіснуючої заборгованості в розмірі 300 тисяч доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 15.04.2025 становить 12 394 590 гривень. Вказані погрози ОСОБА_8 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Окрім цього, 01.05.2025, близько 16 години, ОСОБА_6 з власного мобільного телефону зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та, продовжуючи погрози застосування фізичної сили відносно потерпілого, висунув вимогу сплати неіснуючої заборгованості в розмірі 280 тисяч доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.05.2025 становить 11 611 768 гривень. Після цього, без значного відриву в часі, того ж дня, близько 18 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «БМВ», моделі «М5», поблизу 2-го автовокзалу, що по вул. Шевченка м. Хмельницький Хмельницької області, зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 та, продовжуючи погрози застосування фізичної сили відносно потерпілого, висунув вимогу сплати неіснуючої заборгованості ОСОБА_8 . Вказані погрози ОСОБА_8 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Також, 02.05.2025 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 з власного мобільного телефону зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та, продовжуючи погрози застосування фізичної сили відносно потерпілого, висунув вимогу сплати неіснуючої заборгованості в розмірі 270 тисяч доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 02.05.2025 становить 11 230 515 гривень. Вказані погрози ОСОБА_8 сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану (вимаганні), ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого та просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000605, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

14.01.2026 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, санкції якої визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна тобто, згідно зі ст.12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст. 189 КК України класифікуються як особливо тяжкий.

В обґрунтування даної підозри слідчим представлено: протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.07.2025, протоколи огляду від 05.05.2025, протокол за результатами проведення НСРД аудіо-контроль особи від 13.06.2025, протоколи за результатами проведення НСРД, візуального спостереження від 08.05.2025, протокол огляду від 27.06.2025 року, протокол про хід та результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 26.08.2025, висновок експерта № СЕ-19/123-25/16066-ДД від 27.11.2025 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому, у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на покази свідків та потерпілого з метою зміни останніми показів. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може намагатися вплинути на потерпілого ОСОБА_8 , з метою відмови ним від наданих раніше показів, або зміни їх в сторону його виправдання. Підозрюваний уже здійснював психологічний тиск та погрози щодо потерпілого, а тому існує ризик подальшого залякування, погроз фізичною розправою йому особисто чи членам родини, умовлянь тощо.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю, активно сприяє підтримці ЗСУ. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину. Також слідчий суддя бере до уваги, що наявність між підозрюваним і потерпілим попередніх боргових правовідносин сама по собі не виключає кримінальної відповідальності за вимагання, оскільки кримінально караним є не факт вимоги повернення коштів, а спосіб, у який така вимога здійснюється.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, протиправного впливу на свідків та потерпілого.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 , під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 13.03.2026 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про можливість визначення застави, слідчий суддя враховує, що між підозрюваним та потерпілим мали місце фактичні боргові правовідносини, однак правова оцінка способу реалізації вимог щодо повернення коштів є предметом подальшого досудового розслідування та судового розгляду. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, хоча й пов`язане з застосуванням насильства, проте враховуючи дискрецію повноважень слідчого судді у вирішенні питання про можливість визначення розміру застави у кримінальному провадженні, вважаю за можливе визначити розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що відповідні ризики можуть бути ефективно нівельовані шляхом покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків зокрема здачі документів для виїзду за кордон, заборона спілкування з потерпілим та свідками та інших обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Тому, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, характеру та інтенсивності насильства, вважаю за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжному заходу у виді тримання під вартою у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3328 грн.) 499 200 грн. та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. На думку слідчого судді визначення розміру застави не суперечить інтересам правосуддя.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13 березня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 200 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утриматися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду.

Ухвала діє до 13 березня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя