ВИРОК

іменем України

09.12.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0003069 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голодьки Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, який є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом: кулеметника кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , матроса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.07.2024 Іванківським районним судом Київської області за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання час перебування під вартою з 22.05.2024 по 17.07.2024. Звільнення: 29.01.2025 з Литинської ВК Вінницької області (№ 123) згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 22.01.2025 на підставі ст. 81-1 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк покарання: 4 роки 3 місяці 23 дні,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози, нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07.08.2025 строком на 90 діб.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 30 від 30.01.2025, матрос ОСОБА_2 призначений на посаду навідника 2 мінометного відділення десантно-штурмової роти 1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, матрос ОСОБА_2 в розумінні вимог ст. 18, 19, 22, 401 та диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову, службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, матрос ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, матрос ОСОБА_2 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

28.06.2025 матрос ОСОБА_2 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та тимчасово ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

28.06.2025 матрос ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді кулеметника кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, прийняв рішення тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, та у зв`язку з вказаним без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин 28.06.2025 самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке було розташоване поблизу АДРЕСА_2 , тим самим почав вчиняти триваюче кримінальне правопорушення, чим допустив зменшення кількості особового складу у вказаному місці служби та проводив час на власний розсуд, поза межами військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби до 09.10.2025, доки самостійно не з`явився до тимчасового місця дислокації СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він самовільно залишив місце служби тривалістю понад три доби. Причиною залишення місця служби було те, що він раніше отримував поранення під час проходження військової служби на території курської області рф, тому станом на літо 2025 року мав хворобливий стан здоров`я, але йому не надавалася відповідна медична допомога. У той же час, 28.06.2025, самовільно залишивши місце несення військової служби, він попрямував додому і весь час до 09.10.2025 перебував вдома, до військового шпиталю в цей час не звертався, реабілітацію не проходив.

Суд визнає покази обвинуваченого ОСОБА_2 , як доказ його винуватості, що відповідає положенням ст. 95 КПК України, враховуючи те, що ці покази обвинуваченого узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, 22.01.2025 ухвалою Літинського районного суду Вінницької області засуджений ОСОБА_2 , що відбував покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років за вироком Іванківського районного суду Київської області від 17.07.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України, був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці 23 дні на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом.

Міністерство оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_7 з ОСОБА_2 уклало контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посаді осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.

30.01.2025 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 № 30 солдат ОСОБА_2 зарахований на всі види забезпечення до списків військової частини та вважається таким, що прийняв справи та посаду кулеметника кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , ВОС 101627М, шпк «матрос».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2025 № 163 матросу ОСОБА_2 встановлений посадовий оклад відповідно 5 тарифного розряду у розмірі 2820 грн на місяць.

Як слідує з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2025 № 184 матрос ОСОБА_2 , який перебував в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що 28.06.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

У відповідності до копії акту службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , слідує, що за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_2 було проведено службове розслідування з метою з`ясування та уточнення причин, умов та обставин, що сприяли вчиненню даного правопорушення, а також встановлення ступеня вини матроса ОСОБА_2 чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення даного правопорушення матросом ОСОБА_2 . Встановлено, що 28.06.2025 о 08:00 годині під час перевірки наявності особового складу стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , в місці тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 , виявлено відсутність матроса ОСОБА_2 . Першочергові заходи щодо розшуку військовослужбовця результату не дали. Зброя та боєприпаси в наявності, знаходяться у підрозділі. Станом на 11:00 годину 28.06.2025 матрос ОСОБА_2 відсутній за місцем несення служби. За фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 матросом ОСОБА_2 оперативним черговим військової частини НОМЕР_1 командиру ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 та керівнику Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони було надано Довідку-доповідь № 6527/ОКП від 28.06.2025. Рапортом вх. №/12811р від 19.06.2025 командир стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 доповів, що під час перевірки наявності особового складу стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , в районі АДРЕСА_2 , 28.06.2025 було виявлено відсутність матроса ОСОБА_2 стрільця стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецького спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 . Матрос ОСОБА_2 про наявність поважних причин для самовільного залишення місця служби, безпосереднім командирам (начальникам) не доповідав, відповідного дозволу на вибуття з місця тимчасового розташування стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 не отримував. Натомість, діючи всупереч інтересам служби та вимогам Статутів Збройних Сил України, військовослужбовець став на шлях вчинення порушення військової дисципліни. 02.07.2025 дії матроса ОСОБА_2 набули ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. На виконання вимог пункту 2 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, отримано письмові пояснення по суті предмета службового розслідування від посадових осіб стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 . На підставі наявних матеріалів службового розслідування встановлено, що матрос ОСОБА_2 відсутній на військовій службі без поважних причин в умовах воєнного стану з 08:00 години 28.06.2025 по теперішній час, тобто тривалістю більше трьох діб. Вина матроса ОСОБА_2 полягає у порушенні вимог статей 11,16, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил 7 України та статей 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту. Збройних Сил України, тому військовослужбовець підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності владою командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2025 № 2234 про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_2 службовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2025 матрос ОСОБА_2 самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 в ( АДРЕСА_2 ), тобто самовільно залишив місце служби без поважних причин. Станом на дату завершення службового розслідування матрос ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, його місцезнаходження командуванню військової частини НОМЕР_1 невідоме.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 підтверджена як показами самого обвинуваченого, так і письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , згідно змісту обвинувального акта, не має, відповідно судом такі обставини не встановлені.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше судимий, одружений, є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом, кулеметник кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , матрос, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно службової характеристики ОСОБА_2 зарекомендував себе з негативної сторони.

З урахуванням вищевикладеного та з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуттям.

Відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати: при умовно-достроковому звільненні від покарання частину покарання, від якої засуджений був фактично звільнений.

Невідбутою ОСОБА_2 частиною покарання у виді позбавлення волі за вироком Іванківського районного суду Київської області від 17.07.2024 є: 4 роки 3 місяці 23 дні.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, вчинив протягом невідбутої частини покарання нове кримінальне правопорушення, відповідно суд вважає за необхідне призначає ОСОБА_2 покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо запобіжного заходу суд вирішує у відповідності до абз. 8 п. 2) ч. 3 та абз. 13) п. 2) ч. 4 ст. 374 КПК України.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іванківського районного суду Київської області від 17.07.2024 та остаточно призначити ОСОБА_2 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України рахувати початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_2 з 10.10.2025.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 , до набрання вироком законної сили, залишити колишній тримання під вартою.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1