Провадження № 1-кс/202/8992/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2025 року слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приморська Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання, в якому наведені дані, що вказано, що в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 13.12.2025 року. В обґрунтування необхідності продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, прокурором зазначено, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадження, і заявлені ризики не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні вказала про наявність підстав для продовження строку застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначила, що ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України та 10.12.2025 року обвинувальний акт направлено до суду. При цьому, підготовче судове засідання у кримінальному провадження ще не призначено, а строк дії запобіжного заходу спливає 13.12.2025 року.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що досудове розслідування завершено, а тому відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку адвоката, ОСОБА_5 можливо змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, який зможе забезпечити виконанням останнім покладених на нього обов`язків, або зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав думку свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000488, відомості про яке 29 травня 2023 року, шляхом виділення матеріалів досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

В рамках кримінального провадження № 0000491 від 01.07.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 135, ст.ст. 276-278 КПК України12.05.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

29.05.2023 року з кримінального провадження № 0000491 виділено матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 в окреме провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000488.

Постановою від 12.06.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України

Постановою слідчого від 12.06.2023 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Згідно з відповіддю №91-64155/18/23-Вих від 28.12.2023 Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 27.09.2022 (серія, № паспорта НОМЕР_1 ) перетнув державний кордон України в пункті пропуску Угринів на транспортному засобі з д.н.з НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено в міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2025 року обрано відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

17 листопада 2025 року проведено процедуру видачі (екстрадиції) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з Федеративної Республіки Німеччина в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, та доставлено його до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 грудня 2025 року включно. Визначено заставу, як альтернативний запобіжний захід в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, та обов`язки, які підозрюваний має виконувати у разі внесення застави.

08 грудня 2025 року в порядку ст.290 КПК України завершено досудове розслідування та сторонам надано доступ до матеріалів досудового розслідування

Також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, який 10 грудня 2025 року направлений до Соборного районного суду міста Дніпра.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022 року, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Після надходження кримінального провадження №0000488 за обвинуваченням ОСОБА_5 до Соборного районного суду міста Дніпра, підготовче засідання судом не призначено, а строк дії запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_5 спливає. Відтак, розгляд і вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , то слідчий суддя вважає, що викладені прокурором у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, та наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, неодружений, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує, що ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, тяжкість якого особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. При цьому, факт тривалого переховування ОСОБА_5 за межами території України, є фактором, що посилює реальну можливість у обвинуваченого в подальшому здійснювати спроби переховуватися від суду.

Перевіряючи існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що до теперішнього часу кримінальне провадження не завершено, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 , якому відомі анкетні дані представника потерпілого та свідків, наділений потенційною можливістю незаконно впливати на них, схиляючи до надання неправдивих показань під час судового розгляду, з метою уникнення чи мінімізації кримінальної відповідальності.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 на даний час обвинувачується підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти власності в особливо великих розмірах та нетяжкого злочину у сфері службової діяльності, вчинених за попередньою змовою групою осіб, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, що свідчить про підвищену небезпеку протиправних дій останнього.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, враховуючи тяжкість і характер кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки обвинуваченого, що вказує на необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання щодо можливості визначення обвинуваченому ОСОБА_5 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з вимог ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, слідчий суддя враховує наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його сімейний та матеріальний стан, те, що він раніше не судимий, однак обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину у сфері службової діяльності та тяжкого злочину проти власності, вчиненого у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, а також те, що останній переховувався від органу досудового розслідування за межами України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя визначає ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 гривень. Такий розмір застави не є завідомо непомірним для обвинуваченого, однак на цьому етапі кримінального провадження, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та забезпечить запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, визначаючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України- задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, але не довше ніж до06 лютого 2026 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, як альтернативний запобіжний захід у кримінальному провадженні, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 06 лютого 2026 року включно.

У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, та покласти на нього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні, як безпосередньо, так і через третіх осіб, за винятком участі у процесуальних діях, в тому числі за участю адвокатів;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06 лютого 2026 року включно.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали проголошено о 10 годині 40 хвилин 12 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1