УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Володимирської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за погодженням з прокурором Володимирської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000890 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами.

Зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що підозрюваний, не працює, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість імовірного покарання у виді позбавлення волі на значний строк, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_5 , буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України зазначає, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 , буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого, якому безпосередньо відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а тому існує високий ризик здійснення на них незаконного впливу з метою давання завідомо неправдивих показань в суді.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору відомостей, які характеризують його особу, вживати, вчиняти інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, схильний до порушення громадського порядку, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , є небезпечною для суспільства особою та потребує ізоляції від нього, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищевказані обставини, на думку сторони обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що лише застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, думку підозрюваного, захисника, які заперечили проти задоволення даного клопотання, слідчий суддя дійшоввисновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 51 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991» Суд визнає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як мінімум, під час певного проміжку часу…. цей фактор можна рахувати виправданим і необхідним тільки, якщо наявні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить громадський порядок, і якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою. Попереднє ув`язнення не повинно передувати покаранню у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами.

При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 має не зняту і не погашену судимість за вчинення умисного корисливого злочину, після відбуття покарання знову підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, непрацює, без постійного джерела прибутку, а тому є обґрунтована впевненість й достатні підстави вважати, що він перебуваючи на волі, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 перебуваючи під адміністративним наглядом, неодноразово порушував правила адміністративного нагляду.

Дана обставина підтверджує, що ОСОБА_5 схильний до невиконання покладених на нього обов`язків, а тому обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків підозрюваного.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від огранів досудового розслідування, суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Крім того, з пояснень ОСОБА_5 встановлено, що він проживає з сестрою, яка є особою з інвалідністю та батьком, який є працездатним.

Однак суду не надано жодного доказу, що саме ОСОБА_5 здійснює догляд за сестрою, а не його батько.

Сам лише факт проживання ОСОБА_5 з сестрою, яка є особою з інвалідністю, не є безумовною та достатньою підставою для обрання менш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки дана обставини жодним чином не зменшує наявність ризиків, які зазначені у клопотанні і доведені під час судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень

Керуючись ст.ст. 176-178, ст.183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з 17.12.2025.

Строк дії ухвали закінчується о 24 годині 14 лютого 2026 включно.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень.

Згідно з ч.7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: код ЄДРПОУ 26276277, депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київта надати документ, що це підтверджує суду.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покласти

обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1