Справа №:755/9383/25
Провадження №: 1-кс/755/4179/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_5 від 31 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року за № 10000786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2025 року у провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 31 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року за № 10000786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000786 слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві було проведено обшук на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2025 року (справа 755/9383/25), під час якого вилучено майно, що належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2025 року, у задоволені клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, яке погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеса, поданого в рамках кримінального провадження № 0000786 від 16.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, відмовлено.

Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, слідчий та прокурор були зобов`язані негайно повернути тимчасове вилучене майно законному володільцю, натомність, майно не повернуто, арешт на вилучене майно не накладався.

У зв`язку з чим скаржник просив визнати протиправною та скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання за ст. 220 КПК України та бездіяльність, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Зобов`язати слідчого, прокурора повернути ОСОБА_3 все тимчасово вилучене майно, на яке не накладено арешт і яке не є предметом, вилученим із цивільного обігу у тому числі і мобільний телефон марки «Phone 13 Pro», Redmi NOTE 7.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилася, направила заперечення на скаргу, в яких зазначила, що матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 16.10.2024 року за № 0000786, скеровані до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 .

Заслухавши адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що слідчим відділом Дніпровського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000786, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року.

Як вбачається із заперечень на скаргу адвоката ОСОБА_4 , слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 21.11.2025 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000786, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора виключно на досудовому провадженні.

В той же час, пунктом 18 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Пунктом 5 статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Главою 26 КПК України чітко визначено та регламентовано порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Відтак, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000786, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року завершено, обвинувальний акт скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті, тому вимоги даної скарги не відносяться до компетенції слідчого судді.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 169, 167, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 31 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року за № 10000786 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: