У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м.Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 10.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого в ОВС 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 ,в якому останній за погодженням прокурора, просить накласти арешт на предмет, який було вилучено 26.12.2025 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки REDMI 9 imei 1 НОМЕР_1 imei 2 НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора з № НОМЕР_3 .

Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.07.2025 за № 0000110, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, у період з 28.03.2023 року по 04.12.2024 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м.Рахів, Закарпатської області, (тел. НОМЕР_3 ), через підконтрольний йому персональний профіль в месенджері «Telegram» з використанням id-184891632 систематично створює, поширює та популяризує матеріали, що пропагують ідеї «руського миру» і спрямовані на виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікацію її учасників.

Згідно висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи № СЕ-19/107-25/11238-ЛД від 27.10.2025 року у коментарях розміщених під публікаціями від 31.03.2023, 28.03.2023 у чаті під назвою « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.08.2024 у чаті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 04.12.2024, 04.12.2024, 04.12.2024 у чаті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 »», користувачем під ніком Ernest (телеграм ID 184891632), містяться висловлювання, із ознаками заперечення, виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України та глорифікації (схвалення) осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

26.12.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон марки REDMI 9 imei НОМЕР_4 imei 2 НОМЕР_2 з карткою мобільного опература з № НОМЕР_3 .

26.12.2025 вищезазначений предмет постановою слідчого визнаний як речових доказ у даному кримінальному провадженні.

Слідчий стверджує, що враховуючи, що мобільний телефон містить ознаки, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вищевказаний предмет свідчить про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час можуть бути предметом кримінального правопорушення, є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд даного клопотання

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Підставами внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що:

- «10.07.2025 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області надійшло повідомлення з ВКІБ УСБУ в Закарпатській області, з якого слідує, що користувач профілю ОСОБА_7 в месенджері «Telegram» систематично створює, поширює та популяризуєматеіали, які спрямовані на виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України,а також глорифікації її учасників. Таким чином, вбачаються ознаки злочину, передбачені ч. 3 ст. 436-2 КК України.»

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання, виявлення та вилучення предметів, речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, а саме: мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп?ютерів та інших електронних цифрових пристроїв, які дозволяють поширювати матеріали в мережі Інтернет, рукописних записів, документів, графічних зображень, які містять виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікацію її учасників, а також інших речей та предметів, які можуть бути доказами причетності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вказаного злочину.

Згідно протоколу обшуку від 26.12.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вході якого було вилучено мобільний телефон марки REDMI 9 imei 1 НОМЕР_1 imei 2 НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора з № НОМЕР_3 .

Постановою слідчого в ОВС 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 від 26.12.2025 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 10.07.2025 року.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі виявлені і вилучені в ході проведення обшуку, дані речі будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 10.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено 26.12.2025 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки REDMI 9 imei 1 НОМЕР_1 imei 2 НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора з № НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1