Справа № 147/1404/25
Провадження №11-кп/801/1253/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2025 року про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Степногорське Селетинського району Акмалинської області Республіки Казахстан, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2025 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Продовжено відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів до 05 лютого 2026 року.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, за умови внесення якої на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, останній може бути звільнений з-під варти.

У разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем на ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклики суду;

- не відлучатися із місця постійного проживання без прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, визначеними слідчим, прокурором;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про суд вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість висунутого обвинувачення, а також продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з огляду на положення ч. 8 ст. 176 КПК України виключає застосування до підозрюваному іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Також на переконання суду у випадку внесення застави у максимальному розмірі, встановленому законом для тяжких злочинів, можна запобігти установленим ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.12.2025 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким застосувати до обвинуваченого менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі неможливості цього запобіжного заходу зменшити розмір застави до мінімального, визначеного для відповідної категорії злочинів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання прокурор жодним чином не довів необхідність застосування виключного запобіжного заходу та недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів. Окремо захисник вказує на те, що суд не взяв до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, надає самовикривальні показання. Також на переконання захисника судом не враховано майновий стан ОСОБА_8 , внаслідок чого визначена застава є явно непомірною.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просила задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано не у повній мірі, внаслідок чого викладені в ухвалі висновки в частині визначення розміру застави, достатньої для гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, належним чином не умотивовані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Окрім цього за приписами ст. 187 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Висновки щодо застосування виключного запобіжного заходу

Стосовно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зазначає, що за змістом ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого, з-поміж інших статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом п`ятим частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Зазначена норма кримінального процесуального закону висуває імперативну вимогу про застосування єдино можливого виключного запобіжного заходу відносно осіб, яким оголошено підозру або висунуто обвинувачення за статтею 407 КК України та не вимагає додаткового встановлення існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

У цьому провадженні, як уже зазначено вище, ОСОБА_8 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану, склад якого охоплюється ч. 5 ст. 407 КК України, та такі обставини дають підстави для застосування виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Висновки щодо визначення застави

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя (суд) при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України встановлює винятки з цього правила та зазначає, що слідчий суддя (суд) під час дії воєнного стану, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з-поміж інших щодо злочину, передбаченого статтею 407 КК України.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що за наявності обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 407 КК України, вирішення питання про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень слідчого судді (суду), проте з обовязковим урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 178 КПК України та рішення про визначення або невиначення застави має бути належним чином умотивовано.

Суд також виходить з того, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені застави: обставини кримінального правопорушення, особливий характер справи, майновий стан особи, його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб, масштаб його фінансових операцій, дані про особу підозрюваного (обвинуваченого), встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, «професійне середовище», шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, тощо.

У будь-якому випадку визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя (суд) з метою запобігання установленим ризикам та забезпечення виконання особою процесуальних рішень, повинен покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, які об`єктивно можливо перевірити.

У цьому провадженні установлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та такий запобіжний захід, як і раніше визначений розмір застави, продовжувався.

Таким чином протягом строку ув`язнення з 19.07.2025 ані обвинувачений, ані інший заставодавець, не змогли внести визначену заставу.

За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір застави до сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 грудня 2025 про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 лютого 2026 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень, за умови внесення якої на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, останній може бути звільнений з-під варти.

У разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із місця постійного проживання без прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати до уповноваженого державного органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинувченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: