Справа № 699/1830/25
Номер провадження № 1-кс/699/308/25
УХВАЛА

щодо запобіжного заходу

07.11.2025 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши в межах кримінального провадження № 0000361 клопотання т.в.о. заступника начальника-начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

УСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 05.11.2025 близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу зупинки «ім. Шевченка» по вул. 1 - го Травня у м. Городище, Черкаський район, Черкаська область, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року та продовжує свою дію на даний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла до потерпілого ОСОБА_7 , який перебував на зупинці та відкрито заволоділа належними йому грошовими коштами в сумі 1000 грн, які висмикнула з руки потерпілого, після чого із місця події зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000361 від 05.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

05.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

07.11.2025 року т.в.о. заступник начальника-начальник СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи внесене клопотання тим, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме:

-підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків;

-в ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого діяння;

- злочин, вчинений останньою являється тяжким та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;

- в ході досудового розслідування не здобуто даних, які вказували б на наявність в останньої хвороби, яка б унеможливила застосування відносно неї запобіжного заходу.

ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проте постійно змінює місце перебування у зв`язку з постійним зловживанням алкогольних напоїв, ніде не працює.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав внесене клопотання про обрання запобіжного заходу і просив суд його задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у суді просив обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід нічний домашній арешт. Свою позицію обгрунтовує тим, що ризики, які зазначені у клопотанні не підтверджені.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали внесеного клопотання, вважаю, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково в силу наступного.

Обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення є:

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000361 від 05.11.2025 про те, що 05.11.2025 до відділення поліції №1 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що невідома особа в м.Городище відкрито викрала кошти в сумі 1000,00 грн; правова кваліфікація ч.4 ст.186 КК України;

-рапорт від 05.11.2025;

-додатковий протокол допиту потерпілого від 05.11.2025 про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05.11.2025 про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу під №1, якою є ОСОБА_5 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнала особу під №1, якою є ОСОБА_5 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.11.2025 про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 05.11.2025 про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.11.2025 про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.11.2025, відповідно до якого 05.11.2025 о 14:37 год затримали ОСОБА_5 ;

-повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 05.11.2025.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та згідно п.9 ч.2 ст.131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Тримання під вартою, відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України, є запобіжним заходом, що застосовується під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора ч.4 ст.176 КПК України.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За нормами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За нормами ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою - ч.3 ст.176 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - обґрунтована.

При дослідженні матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності.

Підозрювана має постійне зареєстроване місце проживання. У клопотанні зазначено, що остання постійно змінює місце перебування, доказів про що не надано.

Також зазначено, що підозрювана зловживає алкогольними напоями, але до клопотання не додано доказів, які характеризують підозрювану.

Надано інформацію щодо адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_5 .

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано вік, наявність зареєстрованого місця проживання підозрюваної та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У зв`язку з викладеним вважаю, що в даному випадку прокурором у суді доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор. Разом з тим, слідчим суддею враховано, що підозрювана має постійне зареєстроване місце проживання.

Захисником в ході розгляду даного клопотання доведено, що відсутня необхідність тримання під вартою підозрюваної та вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби може забезпечити належну поведінку підозрюваної, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.181, 184, 193, 194, 196, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника-начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Черкаси, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-не залишати місце свого постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 години по 06:00 годину наступної доби;

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї обов`язків.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить 60 днів який обчислювати з дати фактичного затримання, тобто з 05.11.2025 до 03.01.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити підозрюваній.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1