В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження №0002899 від 03.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і «канабісу» та «екстракту канабісу», включених до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в невстановлений під час досудового розслідування час,

ОСОБА_5 , знаходячись неподалік с. Піщана, Білоцерківського району, Київської області, поблизу автодороги, незаконно придбав - знайшов рослини канабісу.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й канабісу ОСОБА_5 визначив за зовнішнім виглядом, що вказана рослина є наркотичною, вирвав її, переніс її до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , залишив в одній з кімнат для висушування, після чого подрібнив.

В подальшому ОСОБА_5 висушені рослини коноплі подрібнив руками - незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс та незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

13.09.2024 у період часу з 17 години 12 хвилин по 19 годину 11 хвилини, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено: подрібнену речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, яка зберігалася в скляних ємкостях, поліетиленових пакетах та паперових згортках та речовину чорно-коричневого кольору, яка є яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - екстрактом канабісу, яка містилась на двох обрізаних пляшках та комбінованому предметі.

Загальна маса канабісу становить 738,201 г, що є великим розміром та загальна маса екстракту канабісу становить 1,316 г, яку ОСОБА_5 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_5 який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що він знаходячись неподалік с. Піщана, Білоцерківського району, Київської області, поблизу автодороги, знайшов рослини канабісу. Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й канабісу, визначив за зовнішнім виглядом, що вказана рослина є наркотичною, вирвав її та переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , залишив в одній з кімнат для висушування, після чого подрібнив та зберігав для власного вживання без мети збуту. 13.09.2024 під час проведення обшуку за місцем його проживання, працівниками поліції виявлено та вилучено вказаний канабіс.

Під час судового засідання обвинувачений у вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор в судову засіданні просив призначити покарання обвинуваченому у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку на 2 роки.

Захисник ОСОБА_4 в судову засіданні просив призначити покарання ОСОБА_5 у межах встановлених у санкції ч. 2 ст. 309 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних проваджень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даних кримінальних проваджень та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. обставину, яка пом`якшує його покарання, а саме щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Крім цього судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працевлаштований, неодружений, а також відсутність на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має місце постійного проживання, яке не співпадає з місцем реєстрації.

Також суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням іспитового строку, а також судом при призначенні покарання враховується особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, позицію захисту.

Крім цього судом прийнято до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, який викладений у досудової доповіді, так беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, роботи, умов його життєдіяльності, відносини у суспільстві, результати оцінки ризику, що свідчать про середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. У випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважає доцільним крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на особу додатково обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Разом з тим, системне тлумачення правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому з огляду на положення ст. 75 КК України законодавець підкреслює важливість такої мети як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні ряду покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має урахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином на підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у межах встановлених у санкції ч. 2 ст. 309 КК України і застосувати до останнього ст. 75 КК України.

Так, застосування ст. 75 КК України належить до дискреційних повноважень суду, які було реалізовано у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_5 немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства не обирався.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з ОСОБА_5 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експерта на суму 3029,12 гривень та 2271,84 гривень, 2271,84 гривень, 7163,10 гривень, що разом складає 14735,9 грн.

Речові докази, а саме скляні ємкості та поліетиленові пакети заповнені подрібненою речовино рослинного походження - канабісом, які поміщені до спец, пакетів №№ INZ4066651, 007280675; прозорі зіп-пакети поліетиленові порожні, які поміщені в спец, пакет № WAR 1402366; пристрій для куріння, які поміщені до спец, пакета № WAR 1402377; 2 рослини, які поміщені до картонної коробки; скляні ємкості, паперові згортки та поліетиленові пакети заповнені подрібненою речовиною рослинного походження - канабісом, які поміщені до спец, пакетів №№ WAR 1402391, WAR 1402392, WAR 1402378, після вступ вироку в законну силу знищити.

Мобільний телефон Редмі, який поміщено до спец. пакет № RIC 2092582, що повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити у останньої як у власниці майна.

Два пакета із полімерного матеріалу білого кольору ЕХР0471658 та ЕХР0471659 до висновку експерта від 23.09.2024 №СЕ-19/111 -24/53252- НЗГТРАП, з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, обіг якого обмежено - канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 17,0 г; 47,1 г; 35,5 г; 8,6 г; 19,1 г, 86,7 г; 87,2 г; 88,6 г; 86,0 г; 87,8 г; 86,6 г, що згідно квитанції №1469 від 27.09.2025 передані на зберігання в камеру схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після вступ вироку в законну силу знищити.

Пакет № 0026592 до висновку експерта від 23.09.2024 №СЕ-19/111- 24/53196-НЗПРАП, з нашаруванням на 2 (двох) обрізаних пляшках та комбінованому предметі особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено «екстракт канабісу», маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 1,316 г, що згідно квитанції №1470 від 27.09.2025 передані на зберігання в камеру схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після вступ вироку в законну силу знищити.

Картонну коробку до висновку експерта від 24.09.2024 №СЕ-19/11К 24/53195-НЗПРАП, з вмістом двох рослин зеленого кольору з коренями, які відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis), що згідно квитанції №1468 від 27.09.2025 передані на зберігання в камеру схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після вступ вироку в законну силу знищити.

Спеціальний пакет № 0026769 з полімерного матеріалу, на якому наявні друковані та рукописні пояснювальні написи до висновку експерта від 25.09.2024 №СЕ-19/111-24/53200-НЗПРАП з речовиною рослинного походження зеленого кольору що є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено - канабісом; маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину становить 74,25 г, 12,34 г, 0,75 г, 0,14 г, 0,09 г, 0,39 г, 0,018 г, 0,005 г, 0,018 г, що згідно квитанції №1476 від 30.09.2025 передані на зберігання в камеру схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після вступ вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_7