Справа № 127/4424/26
Провадження № 1-кс/127/1818/26
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 06.02.2026, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 ОСОБА_4 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 06.02.2026.

Скарга мотивована тим, що 06 лютого 2026 року ОСОБА_4 звернувся до Вінницької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення співробітниками СБУ у Вінницькій області.

Однак, протягом 24 годин, як того вимагає закон, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 06.02.2026 внесені не були, витяг заявнику не надано.

На підставі викладеного, вважаючи невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 06.02.2026, порушенням вимог чинного законодавства, заявник звернувся до суду з даною скаргою.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак у вимогах скарги просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти поданої скарги та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що Вінницькою обласною прокуратурою заяву ОСОБА_4 було надіслано для розгляду по суті до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення прокурора, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.

Як вбачається з матеріалів справи 06 лютого 2026 року ОСОБА_4 звернувся до Вінницької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Заява про вчинення кримінального правопорушення наступного змісту:

1. Короткий виклад обставин

Редакції «Ордену Спротиву» стало відомо про факти кримінального переслідування журналіста ОСОБА_5 , засновника та керівника зареєстрованого інформаційного агентства Shavliuk Mediakor, який здійснював законну професійну журналістську діяльність, яку було припинено працівниками СБУ в Вінницькій області.

У межах кримінального провадження №0000194 від 18 вересня 2024 року до зазначеної особи були застосовані заходи кримінально-процесуального примусу, зокрема: повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без альтернативи застави, що фактично призвело до припинення журналістської діяльності та ізоляції джерела критичної публічної інформації медіа з аудиторією понад 390 тисяч осіб.

2. Фактичні дані, що мають правове значення

2.1. Статус особи

ОСОБА_6 є журналістом та керівником зареєстрованого суб`єкта інформаційної діяльності, що підтверджується:

-державною реєстрацією інформаційного агентства;

-публічним здійсненням журналістської діяльності;

-поширенням журналістських матеріалів через офіційні медіаканали.

2.2. Характер інкримінованих дій

Фактичним підґрунтям кримінального переслідування стали:

-журналістські публікації;

-прямі ефіри;

-критичні коментарі;

-авторські інтерпретації та оціночні судження щодо практик мобілізації та діяльності ТЦК.

2.3. Висновок державної експертизи

Судово-лінгвістична експертиза МВС України від 18.10.2024 року офіційно встановила відсутність у матеріалах:

-закликів до насильницької зміни конституційного ладу;

-закликів до захоплення державної влади;

-закликів до зміни територіальної цілісності України;

-виправдання чи глорифікації збройної агресії РФ;

-закликів до насильства, фізичної розправи або війни.

Таким чином, державним органом виключено наявність ознак об`єктивної сторони злочинів, пов`язаних із загрозою національній безпеці.

При цьому за наявності факту вжиття особою нецензурної лексики, інших лайливих слів в бік окремих працівників ТЦК, до неї можуть бути застосовані інші заходи впливу, такі як:

-винесення приписів від Національного регулятора медіа;

-притягнення до адміністративної відповідальності за кожен епізод нецензурної лайки, яка відповідно до чинного законодавства України кваліфікується як дрібне хуліганство.

Також на території України діє цивільно-правова відповідальність медіа, та кожна особа вправі звернутися до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

3. Правова оцінка

3.1. Ознаки кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 171 КК України

(перешкоджання законній професійній діяльності журналістів, учинене службовими особами з використанням службового становища)

У діях посадових осіб, які здійснювали кримінальне переслідування, вбачаються ознаки:

-втручання в законну професійну діяльність журналіста;

-використання службового становища та процесуальних інструментів;

-вплив на журналіста, тобто створення умов, що об`єктивно унеможливили продовження журналістської діяльності.

3.2. Ознаки кримінального правопорушення за ст. 372 КК України

(притягнення завідомо невинуватого до кримінальної відповідальності)

Після отримання офіційного висновку державної експертизи, який прямо встановлює елемент кримінального правопорушення «наявні висловлювання зміст яких вказує на перешкоджання діяльності ЗСУ», що не входить в процесуальну компетенцію судового експерта, та є недопустимим відповідно до положень ст. 86, 94 КПК, оскільки оцінку наявності в діянні ознак кримінального правопорушення дає сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування, а суд - на стадії судового розгляду, слідчий автоматично визнав висновок експерта як доказ на наявність складу інкримінованого злочину, внаслідок чого кримінальне переслідування було продовжене, а заходи процесуального примусу посилені. При цьому судові рішення по кримінальному провадженню не містять посилань на матеріальну, чи моральну шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення або інші суспільно-небезпечні наслідки, не вказано дії, вчинені представником медіа, які не охоплюються правом на свободу слова, гарантовану ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. При цьому позбавлення журналіста можливості продовження діяльності шляхом процесуального примусу відповідно до усталеної практики ЄСПЛ в окремих випадках може свідчити про порушення державою-відповідачем гарантій статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ЄСПЛ наголошує, що використання процедури кримінального переслідування особи виключно за критику діяльності органів державної влади як стримуючого засобу становить порушення ст . 10 Конвенції незалежно від наявності офіційно визнаної в країні-відповідачеві прес-акредитації. Гарантії статті 10 Конвенції охороняють не формальну наявність у особи редакційного посвідчення чи членство в профспілці працівників медіа , вони охороняють діяльність особи, яка систематично збирає, одержує, готує та публічно поширює матеріали на необмежену кількість осіб. Таким чином, зважаючи на гарантії ст. 13 Конвенції, держава Україна зобов`язана забезпечити проведення офіційного та ефективного розслідування можливих фактів порушень посадовими особами, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні. № 0000194 від 18 вересня 2024 року, зокрема старшим слідчим ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області, підполковником юстиції ОСОБА_7 , оскільки саме він за наявною інформацією був старшим групи слідчих. У сукупності зазначені обставини можуть свідчити про притягнення особи до кримінальної відповідальності за усвідомлення відсутності складу злочину, що потребує окремої правової оцінки. При цьому слід додатково звернути увагу прокурора на те, що вживання слідчим СБУ в клопотанні до слідчого судді по справі 127/41695/24 речення

«У своїх відео публікаціях ОСОБА_8 поширював інформацію, яка мала на меті дискредитацію законних мобілізаційних заходів, які у тому числі проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, оголошених згідно з чинним законодавством України, зокрема, Указами Президента України, відповідно до положень Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також персоніфіковані образи честі і гідності військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків» становить дослівне відтворення фабули кримінального обвинувачення «Дискредитація Збройних Сил Російської Федерації», яка застосовується з метою переслідування політичних дисидентів органами ФСБ РФ , тобто державою-агресором. Таким чином, в діях слідчих СБУ можуть міститися ознаки політичної вмотивованості прийняття окремих процесуальних рішень, з метою забезпечення настання так званого " охолоджуючого ефекту з метою залякування суспільства для недопущення опозиційної діяльності в інтересах певної політичної партії, яка станом на час початку досудового розслідування мала мого більшість в Верховній Раді України.

4. Додаткові обставини

Під час судового засідання ОСОБА_6 публічно заявив про погрози його життю з боку працівників СІЗО.

Водночас аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про відсутність будь-яких ухвал суду щодо перевірки цих заяв або вжиття заходів безпеки, що посилює контекст тиску та залякування.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 ініційовано перед Вінницькою обласною прокуратурою питання внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами правоохоронних органів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000194 від 18 вересня 2024 року, а саме за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 171, ст. 372 КК України, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_8 .

Супровідним листом Вінницькою обласною прокуратурою вищевказану заяву, в частині можливих протиправних дій працівників правоохоронних органів, направлено для розгляду до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому.

В той же час, листом від 11.02.2026 №10-330-20, за підписом начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 , заявника повідомлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 передано за територіальною підсудністю для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області, а відтак єдиним органом уповноваженим на надання остаточної оцінки зібраним під час досудового розслідування доказам, а також на визнання обвинувачення доведеним або недоведеним, є суд.

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначив у своїй заяві ОСОБА_4 , підставою для звернення із заявою до Вінницької обласної прокуратури стало те, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000194 від 18 вересня 2024 року посадовими особами СБУ у Вінницькій області було допущено втручання в законну професійну діяльність журналіста ОСОБА_5 , а також вчинено дії, які можуть свідчити про притягнення завідомо невинуватої особи до кримінальної відповідальності.

При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що сам ОСОБА_6 звертався до правоохоронних органів щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Також матеріали справи не містять відомостей та доказів того, що ОСОБА_4 є повноважним представником ОСОБА_5 , а також того, що він володіє інформацією щодо розгляду справи та матеріалів кримінального провадження №0000194 від 18 вересня 2024 року.

Крім того, як слідує з автоматизованої системи документообігу суду, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 114-1, частинами першою та другою статті 190 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні №0000194 перебуває на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області, а тому саме судом в межах розгляду даного провадження буде надана оцінка усім обставинам, в тому числі рішенням, діям чи бездіяльності органу досудового розслідування при проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_4 від 06.02.2026, а також врахувавши обставини перебування на розгляді суду обвинувального акту, щодо ОСОБА_8 вважає, що відомості, які зазначені у повідомленні не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

З огляду на наведене слідує висновок, що заява ОСОБА_4 від 06.02.2026 не може вважатися заявою або повідомленням про вчинення злочину.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 06.02.2026 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя