Провадження № 1-кп/635/1399/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 03 листопада 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 340 від 17 грудня 2022 року старший солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення, та призначений на посаду начальника електростанції відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення запасного механізованого батальйону у вказаній військовій частині.

Проходячи військову службу на посаді начальника електростанції відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення запасного механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

ОСОБА_3 , будучи на посаді начальника електростанції відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення запасного механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у званні старший солдат, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за таких обставин.

Так, 20 жовтня 2025 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_4 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_4 бензопилу ланцюгову «Зеніт» БПЛ-52/457 та подовжувач на котушці «Світекс», в цей же час у ОСОБА_3 виник злочинний, корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме бензопилою ланцюговою «Зеніт» БПЛ-52/457 та подовжувачем на котушці «Світекс».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_4 у зазначений час, перебуваючи у домоволодінні за вказаною адресою, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом використання у власних цілях, попрохав у ОСОБА_4 належні останньому бензопилу ланцюгову «Зеніт» БПЛ-52/457 та подовжувач на котушці «Світекс», заздалегідь не маючи наміру повертати.

ОСОБА_4 не підозрюючи про намір ОСОБА_3 , будучи помилково впевненим у сумлінності його намірів, передав йому свою бензопилу ланцюгову «Зеніт» БПЛ-52/457 вартістю 2583,33 гривень та подовжувач на котушці «Світекс» вартістю 999,67 гривень.

Надалі ОСОБА_3 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_4 , заволодівши вказаним майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився чужим майном на власний розсуд, здійснивши його продаж.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3583,00 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам частини 3 статті 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем свого мешкання зарекомендував себе з посередньої сторони, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, з сусідами стосунки не підтримує, скарг та заяв стосовно ОСОБА_3 до Мереф`янської місцевої ради не надходило.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статті 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі, встановленому санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи № 16815 від 13 листопада 2025 року в розмірі 3392,64 гривень відповідно до вимог статті 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись статтями 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи № 16815 від 13 листопада 2025 року в розмірі 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві) гривні 64 (шістдесят чотири) копійки.

Речові докази, картонний коробок з-під бензопили ланцюгової «Зеніт» БПЛ-52/457, інструкцію до бензопили «Зеніт», бензопилу ланцюгову «Зеніт» БПЛ-52/457 та подовжувач на котушці «Світекс», які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1