Справа № 201/1060/26
Провадження № 1-кс/201/290/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000748 від 17.07.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що основним місцем розташування так званого «Донецкого городского совета» є Донецька область, м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 184.

11 вересня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Донецьку Донецької області, територія якого є тимчасово окупованою, продовжуючи свій умисел на сприяння державі-агресору РФ в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно, без фізичного примусу, за результатами так званих «виборів» обраний депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, - т.зв. «Донецкого городского совета ДНР» від політичної партії окупаційної адміністрації «Новые люди».

З 11.09.2023 по теперішній час ОСОБА_5 , перебуваючи в адміністративній будівлі т.зв. «Донецкого городского совета» за адресою: м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 184, продовжуючи свій злочинний намір на сприяння державі-агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно бере участь у засіданнях т.зв. «Донецкого городского совета Донецкой Народной Республики» І скликання в якості депутата від політичної партії «Новые люди».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено набуття ОСОБА_5 права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 52,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/3 (підстава виникнення права власності: свідоцтво 3259 від 26.06.2008).

Відповідно інформації наданої територіальним сервісним центром №1452 РСЦ ТСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі встановлено наявність зареєстрованого рухомого майна за ОСОБА_5 а саме: автомобіль легковий марки «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_1 , 2011 р.в., колір синій.

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що за таких обставин, на зазначене майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 52,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/3 (підстава виникнення права власності: свідоцтво 3259 від 26.06.2008); автомобіль легковий марки «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_1 , 2011 р.в., колір синій.

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000748 від 17.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 7 (8199) від 09.01.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 09.01.2026 опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 13.01.2026, 14.01.2026, 15.01.2026, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000748, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

09.01.2026 з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме: вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 .

Таким чином, 09.01.2026 у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території.

Постановою слідчого від 26 січня 2026 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №454510595 від 02.12.2025 ОСОБА_5 на праві власності належить: двокімнатна квартира, загальною площею 52,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/3 (підстава виникнення права власності: свідоцтво 3259 від 26.06.2008).

Одночасно слідчим не доведено, що відповідно інформації наданої територіальним сервісним центром №1452 РСЦ ТСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі встановлено наявність зареєстрованого рухомого майна за ОСОБА_5 а саме: автомобіль легковий марки «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_1 , 2011 р.в., колір синій.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000748 від 17.07.2025 на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), а саме: 1/3 частку власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 52,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності: свідоцтво 3259 від 26.06.2008).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1