У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2026 Справа №607/22975/25 Провадження №1-кп/607/627/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000056 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянськ Запорізької області, українки, громадянки України, із вищою освітою, пенсіонерки, не одруженої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000056 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області перебував пенсіонер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мав пенсійну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 із банківським рахунком НОМЕР_3 , на який кожного місяця здійснювались виплати пенсії за віком.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, у разі смерті пенсіонера.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування», для отримання недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер за місцем свого мешкання 25.02.2022.

Після смерті ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 , яка являється його донькою, виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, які нараховувались на пенсійну банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 із банківським рахунком НОМЕР_3 , померлого ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 будучи обізнаною про те, що її батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, користуючись родинним зв`язком з померлим та маючи у зв`язку із цим доступ до його пенсійної банківської картки, попередньо дізнавшись від ОСОБА_7 пароль від даної картки, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, не повідомила органи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про наявність підстав для припинення нарахування пенсії ОСОБА_7 у зв`язку з його смертю, маючи при цьому реальну можливість це зробити, протиправно заволоділа та у подальшому розпорядилась грошовими коштами, які нараховувались на пенсійну картку.

Так, ОСОБА_4 реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, в період часу з 07.03.2022 по 07.09.2022, маючи доступ до пенсійної банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 із банківським рахунком НОМЕР_3 яка належала померлому ОСОБА_7 та знаючи від неї пароль, незаконно заволоділа та розпорядилась на власний розсуд грошовими коштами, які нараховувались вказану на пенсійну картку, чим спричинила матеріальну шкоду державі, в особі ГУ ПФУ в Запорізькій області, на загальну суму 93746 гривень 45 копійок.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності, посилаючись на те, що з моменту вчинення даного кримінального правопорушення на даний час пройшло більше трьох років.

Прокурор ОСОБА_8 , обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст.49 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України віднесено до кримінального проступку, санкцією якого визначено покарання у виді обмеженням волі.

Виходячи з фактичних обставин справи, викладених в обвинувальному акті, вищевказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце в період з 07.03.2022 року по 07.09.2022 року. Відтак, на даний час минув встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання цього строку, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадках встановлених підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, з моменту його вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає до задоволення, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст.190 КК України закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.285-288,314 КПК України, Суд,-

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1