Справа № 536/1771/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючий судді ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження № 536/1771/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, -

Встановив:

До провадження судді Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 надійшла заява захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючий судді ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження № 536/1771/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування заяви захисник вказує, що головуючою суддею у вищевказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 . Підставами сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_6 є наступні обставини: на розгляді головуючої судді ОСОБА_6 перебував адміністративний матеріал (справа №536/401/25) щодо ОСОБА_4 про вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_7 . Так, постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2025 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що складає 680 грн. На підстави доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд послався на досліджені письмові докази, показання свідка, потерпілого в їх сукупності. Тобто суддя ОСОБА_6 визнала кривдником ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 . В той же час 15 жовтня 2025 року постановою Полтавського апеляційного суду постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасовано. Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином рішення судді щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, в подальшому скасовано за відсутності події правопорушення, що ставить під сумнів неупередженість судді під час розгляду даної кримінальної справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлений його захисником відвід судді ОСОБА_6 . Вказав, що постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області його було визнано «кривдником», тому у судді ОСОБА_6 вже склалася певна думка щодо нього. Дана постанова суду була скасована Полтавським апеляційним судом, та у нього виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 при розгляді цього кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення відводу судді ОСОБА_6 , вважаючи його необґрунтованим.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, перевіривши наведені заявником на обґрунтування заяви про відвід доводи, дійшов наступного висновку.

Статтею 75 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Положеннями статті 80 КПК України установлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

В обґрунтування заявленого відводу захисник зазначає, що постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2025 року під головуванням судді ОСОБА_6 , ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка в подальшому була скасована постановою Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року. Тобто суддя ОСОБА_6 визнала кривдником ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , що ставить під сумнів неупередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження № 536/1771/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Інших обставин, які б могли слугувати підставою для відводу обвинуваченим та його захисником не наведено.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про відвід головуючого судді ОСОБА_6 зводяться до незгоди з процесуальним рішенням, постановленим суддею ОСОБА_6 по іншій справі про адміністративне правопорушення (справа № 536/401/25), події якої не перетинаються за часом з подіями кримінального провадження № 536/1771/25, викладеними в обвинувальному акті, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід.

Жодних доказів упередженого ставлення головуючого судді ОСОБА_6 обвинуваченим та його захисником не надано та при розгляді заяви про відвід не встановлено. Заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджуючих даних, які б викликали сумнів у неупередженості та свідчили б про наявність підстав для відводу головуючого судді.

Таким чином, передбачених законом підстав для відводу головуючого судді ОСОБА_6 судом не встановлено, у зв`язку із чим заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючий судді ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження № 536/1771/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1