У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000101 від 22.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Російської Федерації, м. Каменск-Уральськ, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

старший слідчий в ОВС 1-го відділення СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 майор юстиції ОСОБА_6 за погодженням з заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказує, що 07.08.2025 року, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням групою осіб, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» організувала незаконне придбання, зберігання, та збут наркотичної речовини, обіг якої обмежено - канабіс.

Так, 07.08.2025 року, о 10 год. 44 хв. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням групою осіб, зустрілась з громадянином із зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був залучений до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збути останньому наркотичну речовину канабіс.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням групою осіб, з метою отримання корисливої вигоди від збуту наркотичної речовини, отримала від гр. ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2500 (дві тисячі п?ятсот гривень) та передала останньому два полімерні пакети з речовиною рослинного походження схожою на «канабіс».

Згідно з висновком експерта від 29.08.2025 №CE-19/107-25/10328-НЗПРАП надані на дослідження подрібнені рослини рослинного походження темно-зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Загальна маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 8,6738 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», канабіс, є наркотичною речовиною обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307

КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, та збуті наркотичних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

28.01.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.01.2026, о 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України оскільки наявні обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Вказує про те, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , запобігання ухиленню від досудового розслідування виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауважив на наявність обґрунтованої підозри та на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зазначив, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, матеріали НСРД та інші докази свідчать про те, що ОСОБА_4 є оптовим продавцем наркотичних засобів, а під час обшуку у її житлі було виявлено ряд речовин, природа яких поки не встановлена, оскільки проводиться ряд експертиз. Також зазначив, що наразі Мукачівським міськрайонним судом ухвалено вирок відносно підозрюваної, відповідно до якого її визнано винною у вчиненні ряду злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, однак такий перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції. З огляду на викладені обставини, просить визначити їй заставу у розмірі не менше 1млн грн.

Підозрювана заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що речовини, які були виявлені у її помешканні вона використовувала для зняття болю у суглобах. Хімічні колби, які були виявлені, вже неодноразово під час обшуків вилучалися у неї, а потім поверталися. Їх використовував її чоловік для виготовлення самогону, а також вона - у флористиці. Просила суд при постановленні ухвали взяти до уваги її похилий вік, матеріальний стан, оскільки вона отримує лише соціальну допомогу, а також стан здоров`я, який не дозволяє перебувати в умовах несвободи.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила наявність ризиків, на які покликається прокурор. Зазначила про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, застава повинна бути реальною, а її розмір - 1 млн грн., про який просить прокурор, не відповідає повідомленій підозрі, а також матеріальному стану підозрюваної, яка вочевидь не зможе її сплатити. Просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000101 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.10.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР, серед іншого, стало те, що:

- відомості №1 від 22.10.2024 «за фактом незаконного збуту наркотичних засобів групою осіб»;

- відомості №8 від 19.11.2025 «за фактом збуту 07.08.2025 наркотичної речовини на території м. Мукачево гр.. ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), вчиненого за попередньою змовою групою осіб».

28.01.2026, о 14 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України оскільки наявні обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

28.01.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні та збуті психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даних кримінальних правопорушень, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який був залучений до контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та повідомив про факт та обставини купівлі у ОСОБА_4 07.08.2025 наркотичної речовини; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж згідно яких встановлено чітку ієрархію між учасниками організованої злочинної групи, факти збуту наркотичних та психотропних речовин іншим особам, розрахунку за збут наркотичних засобів між учасниками організованої групи; протоколом за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії аудіо, відео контроль особи від 30.09.2025 та протоколами за результатами контролю за вчиненням злочину від 07.08.2025 та 07.08.2025 стосовно ОСОБА_4 - згідно яких ОСОБА_4 07.08.2025 збула гр. ОСОБА_7 наркотичну речовину, обіг якої обмежено - канабіс; протоколом огляду і вилучення у покупця товарів, закуплених в результаті проведення оперативної закупки згідно якого ОСОБА_7 видав працівникам правоохоронного органу наркотичну речовину яку придбав у ОСОБА_4 07.08.2025 року; висновком експерта за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 29.08.2025 №CE-19/107-25/10328-НЗПРАП, якою встановлено, що речовина, яку збула ОСОБА_4 07.08.2025 року є наркотична речовина, обіг якої обмежено - канабіс; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

При цьому слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення, а лише на підставі долучених до клопотання доказів вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення такого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином матеріалами клопотання не доведений.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч. 2 ст. 307 КК України) злочинів, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, остання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази у кримінальному провадженні в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою дачі, зміни показань на її користь, підбурювання їх до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення. Зокрема, на думку слідчого судді, існування такого ризику обґрунтовується даними щодо особи підозрюваної та її соціальних зв`язків, а саме відносно підозрюваної ухвалено обвинувальний вирок за ряд злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, однак такий не набрав законної сили, підозрювана пенсійного віку, проживає одна, доходів, окрім соціальної допомоги, не отримує, наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні та збуті психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що може свідчити про те, що вказана кримінально-протиправно діяльність може бути постійним джерелом доходу для підозрюваної.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації нею встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваної.

З наданих у судовому засіданні медичних довідок, не встановлено неможливість перебування підозрюваної за станом здоров`я в умовах установи виконання покарань.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваною обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваної, слідчий суддя доходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких. Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваної, а також те що підозрювана ОСОБА_4 пенсійного віку, отримує соціальну допомогу (зі слів), постійного доходу не отримує, та переконаний, що застава в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 193, 196, 197, 309, 395, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме - до 26.03.2026 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 14 год. 15 хв. 28.01.2026 року до 26.03.2026 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 199 680 гривень.

Роз`яснити, що підозрювана або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не спілкуватися зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1