ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/423/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 26 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001119, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2024 рокузасуджено ОСОБА_8 за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно з вироком суду, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №119 від 20 червня 2022 року ОСОБА_8 призначено на посаду навідника зенітно- артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_8 під час проходження військової служби, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, в період дії воєнного стану, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 , з 26 березня 2023 року навідник зенітно-артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 вибув з району виконання завдань на стаціонарне лікування до Харківського госпіталю (військова частина НОМЕР_3 ). Між тим, солдат ОСОБА_8 , в порушення ст.17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 21 квітня 2023 року не завершивши лікування, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, за відсутності законних підстав та поважних причин самовільно залишив ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 в період з 21 квітня 2023 року по 04 березня 2024 року, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби, а саме місця розташування зенітно-артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2024 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду.

В обґрунтування посилається на те, що проведення судових засідань судом першої інстанції в режимі відеоконференції без застосування заходів щодо забезпечення належної якості, привело до поверхневого розгляду без встановлення усіх суттєвих обставин вчинення кримінального правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та безумовною підставою для скасування вироку. Вважає, що судом першої інстанції порушено порядок дослідження доказів; безпідставно застосований скорочений судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням апеляційний розгляд провести без її участі.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні участь захисника не є обов`язковою, питання про погіршення стану обвинуваченого не порушується, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі захисника.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вважав необґрунтованою апеляційну скаргу захисника та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, під час якого було допитано обвинуваченого ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, досліджені матеріали кримінального провадження та вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про винуватість та відповідно кваліфікував дії останнього за ч.5 ст.407 КК України.

Доводи захисника про порушення місцевим судом порядку розгляду кримінального провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час відеоконференції було неякісне зображення та звук, що привело до поверхневого розгляду без встановлення усіх суттєвих обставин вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованими.

Так, згідно з ч.3 ст. 349 КПК України суд має право в разі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається із звукозапису судового засідання від 20 серпня 2024 року та журналу до нього (а.с.36-38), судом першої інстанції з достатньою повнотою роз`яснено обвинуваченому суть та наслідки розгляду кримінального провадження за спрощеною процедурою в порядку ч.3 ст.349 КПК України, перевірено добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_8 у визнанні своєї вини, в тому числі й шляхом його допиту, у зв`язку з чим суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та даних про особу обвинуваченого.

Судом були роз`ясненні його права та обов`язки, та на запитання чи буде він давати пояснення, обвинувачений погодився та суду пояснив, що свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому злочині та надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. При цьому, жодних заперечень з приводу фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті щодо часу, місця та способу скоєного ним кримінального правопорушення обвинувачений не висловив.

Присутній у засіданні захисник ОСОБА_9 також зазначив, що з урахуванням позиції його підзахисного вважав за можливе не досліджувати всі докази, а лише обмежитись допитом обвинуваченого.

Сторони кримінального провадження, в тому числі прокурор, погодились на скорочений порядок їх дослідження в порядку ч.3 ст.349 КПК. Головуючим суддею в повному обсязі роз`яснено обвинуваченому наслідки застосування положень ч.3 ст. 349 КПК України, в тому числі неможливості оскарження судового рішення в апеляційному порядку щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечуються.

Усі наведені вище обставини, в своїй сукупності, беззаперечно свідчать, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався процесуальної процедури, передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України.

Доводи апелянта про неякісне зображення та звук під час відеоконференції не є порушенням вимог ч.3 ст.349 КПК України, яка стосується визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню в суді, а не технічних аспектів проведення судового засідання.

При цьому, обвинувачений в суді першої інстанції не заявляв про неякісний звук чи зображення судового засідання. Чітко відповідав на постановлені судом запитання, що свідчить про те, що він чув та розумів їх суть та суть пред`явленого обвинувачення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повністю дотримані вимоги ч.3 ст.349 КПК України, оскільки сторони кримінального провадження після визначеного порядку дослідження доказів не оспорювали фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а отже, оскарження їх в такому випадку є безпідставним з огляду на вимоги ч.2 ст.394 КПК України.

Отже, версія та доводи захисника про неякісне зображення та звук під час відеоконференціїяк наслідок, порушення вимог ст.349 КПК України, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Поряд з цим, сторона захисту в апеляційній скарзі не вказує на те, що викладені у вироку показання ОСОБА_8 не відповідають тим, які були надані ним у судовому засіданні, а посилається виключно на неналежну якість звукозапису, на якому зафіксовано допит обвинуваченого та судове засідання.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 295/8690/21 (провадження № 51-3426 км 22), відповідно до якого неякісний звук під час відеоконференції колегія суддів ККС не вбачає ці обставинами такими, що істотно порушують вимоги КПК й перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено в межах санкції та правил закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для його зміни та скасування, як на тому наполягає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4