Справа №718/3397/25
Провадження №1-кс/718/339/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з начальником Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, українцю, громадянину України, який працює менеджером зі збуту у ФОП ОСОБА_8 , одруженому, який має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000314, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2025,-

в с т а н о в и в:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий), за погодженням з начальником Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор), звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000314, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2025.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, українця, громадянина України, який працює менеджером зі збуту у ФОП ОСОБА_8 , одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Короткий зміст клопотання.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що 14.12.2025 приблизно

о 02 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи автомобілем марки «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка в с. Драчинці, Чернівецького району, Чернівецької області, зі сторони с. Ясени в напрямку с. Глиниця, зі швидкістю більше 50 км/год., що перевищує дозволену в межах населеного пункту. Наближаючись до будинку №144 вищевказаної вулиці та рухаючись по заокругленню дороги вліво, водій ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не обравши безпечної швидкості руху, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги вправо з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді електроопори. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , зокрема, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено смерть, а ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спричинені тілесні ушкодження із якими останні госпіталізовані до лікарні.

Слідчий у клопотанні стверджує, що вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пунктів 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху, що безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а також пунктів 1.5, 2.3 (б, д) та 2.9 (а), які сприяли порушенню вищевказаних правил, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002.

За змістом клопотання, 14.12.2025 о 12 год. 05 хв. водія ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 14.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про наявність ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а саме, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків - очевидців події злочину) у цьому ж кримінальному провадження з метою зміни або відмови їх від показів, як під час слідства так і під час судового розгляду, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого, застосування будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією підозрюваного, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання ним покладених процесуальних обов`язків, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Позиції учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених у даному клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції повіністю визнав свою вину, просив обрати йому будь-який запобіжний захід, крім тримання під вартою, зазначив, що є особою з інвалідністю 3 групи, повідомив, що перебуваючи під вартою не зможе допомогти потерпілим.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що обставини, зазначені у клопотанні, не спростовуються, просив врахувати долучені до матеріалів справи документи, які характеризують підозрюваного, який має двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання без реєстрації, є особою з інвалідністю 3 групи, стверджує, що у клопотанні немає конкретики щодо ризиків, просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, призначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Слідчим суддею встановлено, що Відділенням поліції № 2 (м. Кіцмань) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000314 від 14.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Долученими до клопотання матеріалами підтверджено, що 14.12.2025 о 12 год. 05 хв. водія ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 14.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14 грудня 2025 року, протоколом освідчення на наявність тілесних ушкоджень від 14 грудня 2025 року, протоколом допиту підозрюваного від 14 грудня 2025 року, протоколом допиту свідка від 14 грудня 2025 року, протоколом допиту свідка від 14 грудня 2025 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 грудня 2025 року з фототаблицею, протоколом огляду місця події від 14 грудня 2025 року.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Як встановлено судовим розглядом клопотання та вбачається із досліджених слідчим суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ( ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, отже існує ризик переховування останнього від правоохоронних органів, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні даного кримінального правопорушення); незаконно впливати на свідків (очевидців події злочину) у цьому ж кримінальному провадження (з метою зміни або відмови їх від показів, як під час слідства так і під час судового розгляду); вчинити інше кримінальне правопорушення (даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному інкримінується тяжкий злочин, а отже наявні обґрунтовані підстави вважати про присутність ризику вчинення ним інших злочинів); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зазначає наступне.

При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, оскільки карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

Слідчий суддя зазначає, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків (очевидців події злочину) у цьому ж кримінальному провадження (з метою зміни або відмови їх від показів, як під час слідства так і під час судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки підозрюваний добре знає свідків у даному кримінальному провадженні, то такий ризик є наявним.

Ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушенн є обґрунтованим, оскільки до клопотання долучено матеріали адмінпрактики та копії постанов у справах про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, на думку слідчого судді, ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованим.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особисте зобов`язання та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків у даному провадженні, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого судді, наявність у підозрюваного проблем із здоров`ям, його позитивна характеристика за місцем проживання, місцем навчання його дітей, місцем його роботи, не є достатніми факторами, що безсумнівно можуть виступати фактором стримування від реалізації описаних вище ризиків кримінального провадження.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 14 грудня 2025 року о 12 год. 05 хв.

Оскільки підозрюваному інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні усного клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника про застосування відносно ОСОБА_4 інших запобіжних заходів, крім тримання підозрюваного під вартою.

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з начальником Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, українця, громадянина України, який працює менеджером зі збуту у ФОП ОСОБА_8 , одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 11 лютого 2026 року до 12 год. 05 хв., без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 14 грудня 2025 року о 12 год. 05 хв., який закінчується 11 лютого 2026 року о 12 год. 05 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Визначити строк дії даної ухвали до 11 лютого 2026 року до 12 год. 05 хв.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено та оголошено 17 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1