У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000758 від 24.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ

27 жовтня 2025 року слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2025 року о 20 год.40 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Land Rover Freelander» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Устилузька в м.Володимир в напрямку м.Устилуг, поблизу магазину «Наш край» здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які з тілесними ушкодженнями були доставлені до Володимирського ТМО.

24 жовтня 2025 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000758 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

В період часу з 20 год. 55 хв. 24.10.2025 по 22 год. 05 хв. 24.10.2025, а саме під час огляду місця події поблизу будинку №63 по вулиці Устилузька, міста Володимир, Володимирського району, Волинської області було виявлено та вилучено майно, а саме: автомобіль марки «Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , поміщене в спец пакет НПУ PSP1498158.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.04.2022 автомобіль марки ««Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені вищезгадані речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчий вважає, що вилучені речі мають значення речових доказів, і тому самі по собі та в сукупності з іншими доказами можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України і підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказом у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних слідчих дій із вказаним предметом.

Слідчий, власник майна та особа яка керувала транспортним засобом в судове засідання на розгляд клопотання не з`явилися.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, у відповідності з ч.4 ст. 107 ЦПК України, не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що Володимирським РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000758 від 24.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами).

Згідно витягу з ЄРДР 24 жовтня 2025 року о 20 год.40 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Land Rover Freelander» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Устилузька в м.Володимир в напрямку м.Устилуг, поблизу магазину «Наш край» здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які з тілесними ушкодженнями були доставлені до Володимирського ТМО.

В період часу з 20 год. 55 хв. 24.10.2025 по 22 год. 05 хв. 24.10.2025, а саме під час огляду місця події поблизу будинку №63 по вулиці Устилузька, міста Володимир, Володимирського району, Волинської області було виявлено та вилучено майно, а саме: автомобіль марки «Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , поміщене в спец пакет НПУ PSP1498158.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.04.2022 автомобіль марки ««Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 27.10.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, з метою його збереження та проведення необхідних експертиз, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000758 від 24.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 24.10.2025, під час огляду місця події, майно, а саме на:

- автомобіль марки «Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Land Rover Freelander», р.н. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ,

шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому та власнику майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1