Справа № 344/784/26
Провадження № 1-кс/344/571/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0002180 від 30.12.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого покликався на те, що відділенням розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0002180 від 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.190 КК України, що розпочате за фактом протизаконного відчуження земельної ділянки із використанням підроблених документів.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що з 30.12.2016 у власності ОСОБА_5 перебувала земельна ділянка під кадастровим номером :02:002:0984, площею 0,5128 га, що розташована в АДРЕСА_1.

28 лютого 2025 року між потерпілою у кримінальному провадженні - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , від імені якого на підставі довіреності посвідченої в м. Тбілісі нотаріусом Грузії (свідоцтво № 231511780) діяв батько дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , укладено нотаріально посвідчений договір-купівлі продажу, предметом якого виступала земельна ділянка під кадастровим номером :02:002:0984 площею 0,5128 га із цільовим призначенням «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», оціночною вартістю 2182322,05 гривень.

Пунктом 2 вказаного договору встановлено, що придбання зазначеної земельної діяльними вчинено за ціною 3 736 260, 00 гривень, що було еквівалентно 90 000 доларів США, відповідно до курсу Національного банку України станом на 28.02.2025.

Також пунктом 10 договору передбачено, що право власності на земельну ділянку виникне в покупця після державної реєстрації прав на неї, яка здійснюється після оплати у повному обсязі ціни продажу земельної ділянки, тобто після сплати ОСОБА_6 3 736 260, 00 гривень.

З метою виконання зобов`язань, викладених у договорі, ОСОБА_6 протягом 2025 року сплачено повну суму вартості земельної ділянки, в підтвердження чого ОСОБА_7 видано нотаріально посвідчену заяву.

29 грудня 2025 року, за результатом повного розрахунку, сторони звернулася до одного із нотаріусів м. Коломия, з метою проведення державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку за потерпілою.

Однак у ході вчинення нотаріальних дій встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначена земельна ділянка 16.10.2025, була нібито продана ОСОБА_5 . Товариству з обмеженою відповідальністю «Хмельницьке ЛТД Груп» (, юридична адреса: м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 215/125) (далі - Товариство), про що приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріальну округу ОСОБА_8 вчинено реєстраційну дію.

Разом з тим, реєстраційна дія відбулась на підставі складеного Акту прийому-передачі майна до статутного капіталу Товариства, укладеного 16.09.2025 в м. Хмельницький, між Товариством в особі його директора ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу ОСОБА_10 , яким нібито посвідчено справжність підпису сторін, в тому числі ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до відомостей, викладених у зазначеному Акті, 06.09.2025 між ТОВ «Хмельницьке ЛТД Груп» та ОСОБА_5 нібито було укладено Договір про внесення додаткового вкладу третьої особи № 1/2025, згідно якого останнім внесена в статутний капітал Товариства земельну ділянку під кадастровим номером :02:002:0984, статутною вартістю 1000 гривень.

Допитаний у статусі свідка ОСОБА_7 підтвердив показання потерпілої та повідомив, що ОСОБА_5 з 2018 року постійно перебуває за межами України, а підписи, виконані від його імені у документах, які стали підставою для державної реєстрації речових прав на земельну ділянку за ТОВ «Хмельницьке ЛТД Груп», виконані іншою особою. Також свідок зазначив, що під час спілкування з ОСОБА_5 останній заперечив факт укладення зазначених правочинів.

Відповідно до інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 виїхав за межі України 20.10.2018 та у період, коли нібито укладалися зазначені правочини, на території України не перебував.

З огляду на вище викладене установлено, що група невстановлених на даний час осіб налагодила механізм протиправного відчуження земельних ділянок із володіння їх законних власників шляхом підроблення офіційних документів з подальшою реалізацією третім особам, тим самим завдаючи шкоди потерпілим у провадженні.

01 січня 2025 року, слідчим винесено постанову про визнання земельної ділянки :02:002:0984 речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна об`єктом житлової нерухомості, об`єкт нерухомості - земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0984, належить на праві власності ТОВ «Хмельницьке ЛТД Груп».

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність у накладенні арешту та забороні користування вище вказаною земельною ділянкою, у тому числі у забороні здійснення будівельних робіт на її території, з метою недопущення відчуження третім особам вказаної вище земельної ділянки яка є об`єктом злочинного посягання, а також з метою збереження її цілісності, покриву та попередження вчинення дій, що супроводжуються псуванням й забрудненням, забезпечення в подальшому цивільного позову про визнання недійсними правочинів, скасування неправомірних реєстраційних дій та повернення земельної ділянки її законному володільцю.

Вказується також на те, що така необхідність пов`язана з тим, що відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 13.03.2022 № 303 припинено проведення планових і позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, у тому числі органами архітектурно-будівельного контролю. Така ситуація призводить до незаконної забудови незаконно отриманих земельних ділянок та подальшого продажу об`єктів добросовісним набувачам.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі та без повідомлення власників майна. Просить врахувати, що відчуження земельної ділянки відбулося без відома власника, коли він перебував за кордоном. У даному кримінальному провадженні планується проведення ряду слідчих та розшукових дій, якщо сторона - власник майна ТОВ «Хмельницьке ЛТД Груп» дізнається про накладення арешту, може вчинити дії щодо відчуження земельної ділянки, що, у свою чергу, призведе до порушень завдань та цілей досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання підставним, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зважаючи на вище наведене, з урахуванням обставин кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку арешт майна, який у розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції є здійсненням контролю держави за користуванням майном, відповідатиме загальним інтересам, буде розумним і співмірним із завданнями кримінального провадження № 0002180 від 30.12.2025 та пропорційним тимчасовим обмеженням прав на земельну ділянку.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, за змістом п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Зважаючи на вище наведене, слідчий суддя вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання в частині інших вимог клопотання, з урахуванням задоволення клопотання в частині накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 107, 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти, у межах кримінального провадження № 0002180, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025, на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку під кадастровим номером :02:002:0984, площею 0,5128 га, що розташована в АДРЕСА_1.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1