Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/2891/25
УХВАЛА

Іменем України

12.12.2025 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 3 липня 2025 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з цим клопотанням та просить у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 3 липня 2025 року: заборонити будь-якій особі, яка не надала суду та/або їй належних, передбачених законом документів, що підтверджують її повноваження, правосуб`єктність та право представляти інтереси: начальника Долинського управління експлуатації газового господарства () від імені КФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» ОСОБА_4 , керівника Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» () ОСОБА_5 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження) газопостачання за адресою: пров. Козацький, 16, м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область. Застосувати захід забезпечення кримінального провадження шляхом накладення заборони (арешту) на вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відключенням або припиненням постачання природного газу за вищезазначеною адресою до вирішення по суті кримінального провадження та набрання судовим рішенням законної сили.

Клопотання мотивує тим, що є потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 3 липня 2025 року. На її переконання є обґрунтовані сумніви щодо легітимності діяльності Долинського управління газового господарства в особі начальника ОСОБА_4 , а також Кропивницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі керівника ОСОБА_5 з огляду на відсутність належним чином підтверджених повноважень в осіб, які діють від їх імені.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що вимоги цього клопотання стосуються заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Дізнавач, який здійснює досудове розслідування цього кримінального провадження в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду клопотання, про причину неявки не повідомив.

Слідчий суддя заслухавши пояснення особи, яка звернулась з цим клопотанням про арешт майна, дослідивши зміст клопотання про арешт майна, дійшов до такого висновку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чч 2-6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ст. 171 КПК України).

ОСОБА_3 звернувшись до слідчого судді з цим клопотанням не приєднала до нього фактичних даних, що свідчать про здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000079 від 3 липня 2025 року за конкретною кримінально-правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, а також про свій процесуальний статус у цьому кримінальному провадженні.

Окрім цього, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У свою чергу, арешт із забороною конкретного права, що просить застосувати ОСОБА_3 згідно зі змістом цього клопотання, не стосується майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні може звертатися не будь-яка особа, а особа, визначена у відповідних положеннях кримінального процесуального закону.

З огляду на вказане, слідчий суддя не бачить підстав для задоволення цього клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 3 липня 2025 року, про арешт майна.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений 17 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1