справа №176/4374/25
провадження №1-в/176/126/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю сектетаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Волноваської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води подання начальника сектору № 11 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 року на адресу суду надійшло подання начальника сектору № 11 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивовано тим, що вирок Великоновосілківського районного суду від 12.09.2014 року стосовно засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 14.10.2014 року, та

прийнятий до виконання Великоновосілківським МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області (в теперішній час сектор №11 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях) - 29.10.2014 року.

06.11.2014 року ОСОБА_5 був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України.

Також 06.11.2014 року ОСОБА_5 під підпис отримав направлення до Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області для відпрацювання громадських робіт.

Однак до Комарської сільської ради для відпрацювання громадських робіт ОСОБА_5 не з`явився, до виконання покарання у виді громадських робіт не приступив за місцем проживання був відсутній, зі слів родичів, виїхав до м.Донецька та точне місце його перебування не встановлене.

17.09.2015 року та повторно 12.02.2016 року до Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області було направлене подання про проведення подальших розшукових заходів. 22.02.2016 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук (розшукова справа № 54-13 від 22.02.2016 року).

08.06.2016 року до прокуратури району було направлене подання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України. 09.06.2016 року відомості щодо ухилення ОСОБА_5 від громадських робіт унесені до ЄРДР за № 0000453 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Згідно щоквартальних відповідей за запитами до Великоновосілківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Волноваському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Комунального некомерційного підприємства «Великоновосілківська центральна районна лікарня», відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС в Донецькій області, Великоновосілківського відділення судово-медичної експертизи, комунального підприємства "Великоновосілківської районної ради "Великоновосілківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги", головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановити місце перебування ОСОБА_5 не надалось можливим.

03.11.2025 року із сектору дізнання Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення, про те, що кримінальне провадження № 0000453 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального ст. 389 ч.2 КК України, було закрите 10.07.2021 року на підставі п.2. ч.1 ст.284 КПК України.

Сам факт оголошення засудженого ОСОБА_5 , у розшук не підтверджує умисних дій з його боку щодо ухилення від відбування покарання.

Відповідно до Вимоги УІАО ГУНП України в Донецькій області в період відбування покарання ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Станом на 04.11.2025 року місце перебування ОСОБА_5 , не встановлене.

Просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.09.2014 року.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримала.

Представник органу пробації подав заяву про розгляд подання за його відсутності..

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти подання органу пробації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вирок Великоновосілківського районного суду від 12.09.2014 року стосовно засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 14.10.2014 року, та прийнятий до виконання Великоновосілківським МВ КВІ УДПтС України в Донецькій області (в теперішній час сектор №11 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях) - 29.10.2014 року.

06.11.2014 року ОСОБА_5 був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України. 06.11.2014 року ОСОБА_5 під підпис отримав направлення до Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області для відпрацювання громадських робіт. Однак до Комарської сільської ради для відпрацювання громадських робіт ОСОБА_5 не з`явився, до виконання покарання у виді громадських робіт не приступив за місцем проживання був відсутній, зі слів родичів, виїхав до м.Донецька та точне місце його перебування не встановлене.

17.09.2015 року та повторно 12.02.2016 року до Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області було направлене подання про проведення подальших розшукових заходів. 22.02.2016 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук (розшукова справа № 54-13 від 22.02.2016 року).

08.06.2016 року до прокуратури району було направлене подання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України. 09.06.2016 року відомості щодо ухилення ОСОБА_5 від громадських робіт унесені до ЄРДР за № 0000453 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Встановити місце перебування ОСОБА_5 не надалось можливим.

03.11.2025 року з сектору дізнання Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення, про те, що кримінальне провадження № 0000453 від 09.06.2016 року за ознаками кримінального ст. 389 ч.2 КК України, було закрите 10.07.2021 року на підставі п.2. ч.1 ст.284 КПК України.

Сам факт оголошення засудженого ОСОБА_5 , у розшук не підтверджує умисних дій з його боку щодо ухилення від відбування покарання.

Відповідно до Вимоги УІАО ГУНП України в Донецькій області в період відбування покарання ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався

Станом на 04.11.2025 року місце перебування ОСОБА_5 , не встановлене.

Згідно п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: ва роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального проступку. На момент звернення до суду з поданням закінчилися строки давносіт виконання обвинувального вироку, ухваленого відносно ОСОБА_5 .

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що у разі призначення покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого до відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення

засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

У постанові від 24.12.2015 р. Верховного Суду України зазначено, що примусове виконання призначеного покарання є одностороннім зобов`язанням держави. При цьому особа, засуджена до будь-якого виду покарання, не несе ніякого правового зобов`язання використовувати щодо самого себе правові обмеження, які входять до складу такого покарання. Це виключно одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_5 , засуджений 12 вересня 2014 р. Великоновосілківським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим ніж обмеження волі та з дня набрання вироком суду законої сили минуло більше двох років

На підставі ст.80 КК України, ст.152 КВК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.09.2014 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду з моменту її проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Cуддя