Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа №635/3592/25

Провадження №1-в/635/557/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке відповідно до статті 82 КК України

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке відповідно до статті 82 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2025 року вищевказане подання передано в провадження головуючого судді ОСОБА_1 , колегія суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання та просили його задовольнити.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія(№100)» у судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

В державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» відбуває строк покарання засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ленінське, Узгенського району Республіки Киргистан, громадянин України, освіта середня, одружений, не працюючий, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:10.09.1996 Херсонським обласним судом за ч. 3 с 144, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 222, 100, 42 КК України(в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Звільнений 27 грудня 2001 року постановою Шепетовського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2001 року з заміною невідбутої частини покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць 28 днів, на умовне засудження з встановленням іспитового строку 1 рік 1 місяць 28 днів.

Засуджений: 14 січня 2013 року Цурюпинським районним судом Херсонської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Перебуває під вартою з 20.04.2011 по 11.06.2013. Початок строку -23.09.2010. фактично відбутий строк покарання станом на 23.07.2025 становить 14 років 10 місяців. З урахуванням ухвали Харківського районного суду Харківської області від 23.12.2024 становить 17 років 6 місяців 19 днів.

Адвокат ОСОБА_6 звернувся в інтересах засудженого ОСОБА_7 до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з частиною 5 статті 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, є те, що засуджений став на шлях виправлення, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Відповідно до частини 2 статті 67, частини 2 статті 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України). Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, з матеріалів справи стосовно заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та особової справи на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 вересня 2010 року. За час відбування покарання має три стягнення, а саме 20.09.2024 попередження(порушення порядку листування між засудженими); 20.09.2024 догана(вживання жаргонних та нецензурних слів); 24.09.2024 сувора догана(зберігання забороненого предмету) та два заохочення. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Разом з тим, через те, що особова справа засудженого була втрачена, не можна об`єктивно оцінити поведінку засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до характеристики, наданої на засудженого начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , засуджений має зв`язки у прокримінальному світі має коло друзів серед кримінальних авторитетів. Даний фактор впливає на ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Засуджений не вмотивований до змін і самовдосконалення. Ставлення до правопорушення не бере відповідальності за вчинені дії на себе. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Як вбачається із вироку Цурюпинського районного суду Херсонської області від 14 січня 2013 року засуджений ОСОБА_7 має судовиі витрати на користь держави у сумі 7 079,61 грн. Відповідно до матеріалів, наданих ДУ Темнівска виправноа колонія (№100)» вбачається, що судови витрати засудженим сплачені не були.

При вирішенні питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, окрім вищевказаних обставин, суд враховує дані про особу засудженого. Так, останній має ряд судимостей за злочини проти власності та життя та здоров`я. Зазначені факти свідчать про стійку тенденцію засудженого ОСОБА_7 до систематичного вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про заміну невідбутої частини покарання більш яким, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 82 КК України, невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є саме бездоганна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, а не лише позитивна характеристика засудженого.

Проте, такої поведінки засудженого ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі зібраних даних, суд проаналізував діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків не довів, що виправився і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Такий висновок суду щодо засудженого ОСОБА_7 , який засуджений до довічного позбавлення волі базується на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За таких обставин, суд враховує високий ризик ймовірної небезпеки для суспільства, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, наявність не погашеної заборгованості з процесуальних питань, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, тому дійшов висновку про неможливість застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, як таке, що є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке відповідно до статті 82 КК України - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 12 листопада 2025 року .

Головуючий суддя ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11