Справа №:1-34/2002
Провадження №: 1-о/755/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "26" листопада 2025 р.

Дніпровський районний суд м. Києва колегіально судом у складі трьох суддів ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року з нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла зазначена заява відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду 19.11.2025 року визначений та переданий для проведення судового провадження склад суду - ОСОБА_1 (головуючий суддя), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заява вмотивована тим, вироком Апеляційного суду міста Києва від 03.09.2002 року ОСОБА_4 , було визнано винним у скоєнні злочинів передбачених нормами п.п. 6,12, ч.2, ст.ст. 115; ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, в обґрунтування вини ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, суд поклав наступні докази, які здобуті в ході досудового розслідування, явка з повинною від 15.02.2002 року; пояснення від 15.05.2002 року; протокол допиту підозрюваного від 18.02.2002 року; протокол допиту обвинуваченого від 19.04.2002 року; протокол допиту обвинуваченого від 25.04.2002 року; протокол допиту обвинуваченого від 13.05.2002 року; протокол відтворення обставин і обстановки місця події від 25.02.2002 року. Такі докази суд визнав належними та допустимими.

На запит адвоката ОСОБА_5 завідуюча відділу експертиз звинувачених, потерпілих та інших осіб КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи «Житомирської обласної ради» ОСОБА_6 , було проведено судово-медичне дослідження на ім`я ОСОБА_4 , результати якого викладені у акті судово-медичного дослідження № 2469 від 24.10.2025 року. Результатами такого дослідження встановлено, що враховуючи дані спеціальної судово-медичної літератури та запис лікаря хірурга і виявлені у ОСОБА_4 садна на обличчі, можна вважати, що останні утворились від кількох годин до 15 діб (від моменту огляду ОСОБА_4 у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги). Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у скоєнні злочину ОСОБА_4 було затримано 15.02.2002 року о 18:35, тобто з даного часу ОСОБА_4 знаходився під контролем працівників міліції.

Згідно вказаного протоколу, на час затримання, у ОСОБА_4 на тілі не було виявлено жодного тілесного ушкодження, проте уже 12.03.2002 року, під час госпіталізації останнього до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, у ОСОБА_4 на тілі зафіксовано ряд тілесних ушкоджень, та встановлено період, в який такі ушкодження могли виникнути на його тілі (від кількох годин до 15 діб від моменту огляду). З даного слідує висновок, що виявлені тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_4 під час його перебування під контролем працівників міліції З 15.02.2002 року по 12.03.2002 року.

За таких обставин всі докази здобуті у період часу з 15.02.2002 року по 12.03.2002 року є не допустимими доказами, оскільки отриманні від ОСОБА_4 за допомогою фізичного та психологічного насилля, тому мають бути виключені з обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Ураховуючи наведене, заявник убачає передумови для скасування наведеного вироку з постановленням нового з суворим дотриманням норм КПК України.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно вимог ч. 1 ст. 461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

За наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами, суд має право прийняти судове рішення, не тільки, яке передбачене ч. 1 ст. 467 КПК України, а й інші судові рішення, передбачені цим Кодексом, зокрема: залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху, повернути таку заяву особі, яка її подала або відмовити у відкритті провадження за такою заявою, якщо її подано з підстав, які не передбачені кримінальним процесуальним законом.

Судом касаційної інстанції (ВССУ) в ухвалі від 08.04.2014 року у справі № 5-892м14 окреслено орієнтири щодо порядку обчислення строків, регламентованих ст. 461 КПК, а саме вказано, що учасники кримінального провадження мають право подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК протягом трьох місяців після того, як дізналися або могли дізнатися про ці обставини, а частинами 2, 3 та 4 ст. 461 КПК передбачено строки саме перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строк звернення із заявою про такий перегляд.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2002 року, передбаченому ст. 466 КПК України, просив скасувати цей вирок та постановити новий вирок, з суворим дотриманням норм КПК України.

При цьому, в якості нововиявлених обставин для перегляду вироку Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2002 року щодо ОСОБА_4 , заявником були зазначені інші обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Зокрема, у поданій заяві ОСОБА_4 зазначає про те, що в обґрунтування його вини у скоєнні інкримінованих йому злочинів, суд першої інстанції, серед іншого, поклав докази, здобуті в ході досудового розслідування, а саме:

1. Явку з повинною від 15.02.2002 р. (т. 1, а.с. 60-62);

2. Пояснення від 15.02.2002 р. (т. 1, а.с. 63-68);

3. Протокол допиту підозрюваного від 18.02.2002 р. (т. 1, а.с. 124);

4. Протокол допиту обвинуваченого від 19.04.2002 р. (т. 1, а.с. 199-200);

5. Протокол допиту обвинуваченого від 25.04.2002 р. (т. 1, а.с. 217);

6. Протокол допиту обвинуваченого від 13.05.2002 р. (т. 1, а.с. 251);

7. Протокол відтворення обставин і обстановки місця події від 25.02.2002 р. (т. 1, а.с. 125-132), визнавши їх належними та допустимими.

Водночас, посилаючись на Акт судово-медичного дослідження № 2469 від 24.10.2025 року Обласного бюро СМЕ «Житомирської обласної ради ОСОБА_6 », який було отримано на підставі адвокатського запиту ОСОБА_5 , та в якому зазначається, що виявлені у ОСОБА_4 садна на обличчі могли утворитись від кількох годин до 15 діб (від моменту огляду ОСОБА_4 у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги 12 березня 2002 року), ОСОБА_4 у своїй заяві звертає увагу на те, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 могли бути спричинені останньому у проміжок часу з 15 лютого по 12 березня 2002 року, тобто в той час, коли ОСОБА_4 перебував під цілковитим контролем працівників правоохоронних органів (згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину ОСОБА_4 було затримано о 18:35 год. 15.02.2002 року), а відтак вказаний вище Акт судово-медичного дослідження є новим доказом - нововиявленою обставиною, яка суттєво впливає на вирок, постановлений Апеляційним судом м. Києва 03.09.2002 року, оскільки доводить, що частина доказів покладених судом в основу обґрунтування вини ОСОБА_4 у скоєнні злочинів є недопустимими доказами, оскільки вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки в поданій заяві, в якості підстав для такого перегляду, зазначається не про недопустимість доказів, а про наявність обставини, яка в порядку ст. 459 КПК України, являється нововиявленою, та яка у 2002 році могла б слугувати для визнання доказів у кримінальній справі недопустимими, виходячи з наступного.

Відтак, обставини про які йде мова в Акті судово-медичного дослідження № 2469 від 24.10.2025 року Обласного бюро СМЕ «Житомирської обласної ради ОСОБА_6 », не можуть вважатися нововиявленими, з точки зору аналізу положень ч. 2ст. 459 КПК України, оскільки садна на обличчі ОСОБА_4 були виявлені 12 березня 2002 року під час його огляду лікарем хірургом в КНП «Київська міська лікарня ШМД», що було відображено в медичній документації, а тому стороні захисту (як обвинуваченому, так і його захиснику), за наявності для того відповідних підстав, нічого не заважало повідомити про це суду, якщо це мало значення для оцінки показань ОСОБА_4 , які він надавав під час досудового розслідування.

Крім того, обставини, на які ОСОБА_4 посилається у своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, по суті не є такими, оскільки вони зводяться лише до оцінки окремих доказів на предмет їх належності та допустимості, з урахуванням обставин, які були відомі, принаймні стороні захисту, на момент розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва, та могли бути предметом перевірки як під час судового розгляду, так і під час перегляду вироку суду в касаційному порядку, однак сторона захисту цим правом не скористалась.

За таких обставин, у вказаному випадку відсутні підстави для відкриття провадження по заяві ОСОБА_4 , а тому суд приходить до переконання, що заява у відповідності до ч. 3 ст. 464 КПК України підлягає поверненню.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення до суду в порядку КПК України.

Керуючись ст.ст. 429, 459, 464 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2002 року з нововиявленими обставинами - повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя

Суддя 1

Суддя 2