Провадження №1-кп/761/3757/2025
В И Р О К

іменем України

31 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002625, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кагарлик Київської області, громадянки України, українки, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Приблизно о 19 годині 57 хвилин 20 липня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи в ТЦ «Метроград», який розташований в підземному просторі за адресою: м. Київ, Бессарабська площа, 2, зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де проходила по залу магазину та роздивлялась різний товар на полицях. В цей час, ОСОБА_4 помітила на одній із торгових полиць залишений без нагляду ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A 24", моделі А245F, фіолетово-коричневого кольору, imei НОМЕР_1 та вирішила незаконно заволодіти цим майном.

Так, 20 липня 2025 року приблизно о 20 годині 04 хвилин, в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України від 15 квітня 2025 року №235/2025, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в підземному просторі ТЦ «Метроград», за адресою: м. Київ, Бессарабська площа, 2, усвідомлюючи, що вказане майно фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте) і власник може повернутись, щоб його забрати, діючи умисно та таємно, переслідуючи корисливий мотив своїх дій, будучи достовірно впевненою у тому, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації її злочинного умислу, шляхом вільного доступу з торгової полиці взяла (викрала) належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A24", моделі А245F, фіолетово-коричневого кольору, imei НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , вартістю 4151 гривня 67 копійок в чорному чохлі, який матеріальної цінності не представляє, та помістила до пакету, який був при ній.

Після чого, ОСОБА_4 з вищевказаним таємно викраденим чужим майном покинула місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4151 гривня 67 копійок.

Таким чином, вищезазначеними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_4 надала суду показання про те, що близько 20 години 20 липня 2025 року вона зайшла до магазину «Копієчка». Під час перебування у торговому залі на одній із полиць вона побачила мобільний телефон фіолетового кольору, який поклала до своєї сумки. Згодом на вказаний мобільний телефон почали надходити дзвінки, після чого вона злякалася та поклала телефон на лавочку. Разом із тим, ОСОБА_4 підтвердила вартість викраденого майна, зазначену в обвинувальному акті, та зазначила, що щиро розкаялася у вчиненому й відшкодувала завдану потерпілій шкоду.

Таким чином, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні зауважила, що не має до обвинуваченої вимог матеріального характеру та просила призначити останній мінімальне покарання.

Так, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі, не оспорюють їх та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , показання якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні матеріали, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, є фізичної особою-підприємцем, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Так, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо остання протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Таким чином, суд вважає, що сума процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні становить 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 (десять) копійок за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/45565-ТВ від 23.07.2025 року.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом вказаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-25/45565-ТВ від 23.07.2025 року у сумі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 (десять) копійок.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме копію фото з даними на мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A24", фіолетово-коричневого кольору, та DVD-R диск з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_7