н/п 1-кс/953/6498/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" вересня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гракове Чугуївського району Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , в званні солдата, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-
24.09.2025р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВСП ГУНП в Харківський області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором, про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів доходів громадян, з покладням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України
22 вересня 2025 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України біля на вулиці Соборній, в с. Циркуни, Харківський район, Харківська область.
23 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави..
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, при цьому зазначив, що просить визначити заставу від 20 до 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, а зазначення у клопотанні розміру застави 400 прожиткових мінімумів доходів громадян, є помилковим.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що ризики не доведені.
ідозрюваний підтримав захисника.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
22 вересня 2025 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України біля на вулиці Соборній, в с. Циркуни, Харківський район, Харківська область.
23 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.
Згідно повідомленої підозри, солдат ОСОБА_5 , призваний 16.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 за наказом №8 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 від 16.03.2022, призначений на посаду розвідника - радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 , ВОС-106646А/641).
Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 24.06.2022 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, 24.06.2022 у ранковий час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на місці несення служби на Військовому Опорному Пункті (ВОП) «ЮЖКАБЕЛЬ», що розташований поблизу станції метрополітену «ім. О.С.Масельського» в м. Харкові, самовільно залишив місце несення служби з 09 год. 00 хв. 24.06.2022 до моменту з`явлення до правоохоронних органів, перебував поза службою, проводячи час на власний розсуд.
За час відсутності на службі ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 18.12.2024 до моменту з`явлення до правоохоронних органів.
Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , призваний 16.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 за наказом №8 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 від 16.03.2022, призначений на посаду розвідника радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 , ВОС-106646А/641 Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 325 від 23.12.2024 Бондарева зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 24.12.2024 вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, 24.12.2024 в денний час доби, однак не пізніше 15 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України» за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, 25, підчас проходження медичного обстеження, самовільно залишив місце несення служби з лікувального закладу 24.12.2024 до моменту затримання 22.09.2025.
За час відсутності на службі ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 22.09.2025 до моменту затримання правоохоронними органами.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.
В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані наступні докази: заява про вчинення злочину від 05.07.2022, акт службового розслідування від 26.06.2022, наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 8 від 16.03.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , матеріали службового розслідування№ 1952 від 24.12.2024, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2024 № 325.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 : є військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, яка є потерпілою, свідків, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, із яким підозрюваний знайомий.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.
Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведений.
Відповідно до положень ч. 8 ст.176 КПК України Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
В даному випадку, враховуючи введення на території України воєнного стану, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну норму ч.8 ст. 176 КПК України, яка регулює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до військовослужбовця, підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 КК України.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, його роль у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків передбачений п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
З урахуванням обставин справи та особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За положенням ч.5 ст. 185 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
За для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням зазначених обставин, пред`явленої підозри, розміру спричиненої шкоди, даних про особу ОСОБА_5 , його сімейного і майнового стану, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120 грн. (3028 х 40) та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 20.11.2025р. включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з -під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;
2)не відлучатись з постійного проходження військової служби, без дозволу безпосереднього командира, слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження військової служби;
4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора суд про причини неявки підозрюваного.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали по 20.11.2025р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1