УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001006 від 13.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 13.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2025 до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УСБУ в Одеській області, про те, що посадові особи морського торгівельного порту, в період воєнного стану, здійснили несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних мереж.

В подальшому, з метою встановлення осіб, причетних до вказаного злочину, слідчим у вказаному кримінальному провадженні надано доручення співробітникам УСБУ в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій.

В ході супроводження кримінального провадження, співробітниками УСБУ в Одеській області проведено комплекс оперативно-розшукових заходів, та достеменно встановлено, що в період з 09.09.2025 по 15.09.2025 (включно) начальник відділу мобілізаційної роботи та цивільного захисту Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний»» (далі ДП МТП «Південний») - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в адміністративній будівлі ДП МТП «Південний» за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, вул. Берегова, буд. 13 та за адресами свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , за вказівкою т.в.о. директора ДП МТП «Південний» - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно вносив до Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія» дані щодо бронювання співробітників ДП МТП «Південний».

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що директор ДП МТП «Південний» - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсторонений від виконання обов`язків та перебуває під цілодобовим домашнім арештом, використав Електронний цифровий підпис (04704790__DU40.ZS2) останнього.

Так, 22.09.2025 в період часу з 10 години 05 хвилини по 13 годину 08 хвилин проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено:

-Флеш накопичувач, чорного кольору в кількості 2 шт.;

-Флеш накопичувач, зеленого кольору в кількості 1 шт.;

-Документи на 49 аркушах;

-Системний блок з серійним номером ТМХ0;

-Флеш накопичував, зеленого кольору.

Постановою слідчого від 22.09.2025 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, оскільки вище зазначені документи мають важливе доказове значення для досудового розслідування.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутності.

Представник ДП МТП «Південний» - адвокат ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання у відсутності представника підприємства, в якій зазначив, що вирішення питання про арешт майна покладає на розсуд слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.5 ст.361 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 22.09.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначені вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001006 від 13.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі документи вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

флеш накопичувач, чорного кольору в кількості 2 шт.; флеш накопичувач, зеленого кольору в кількості 1 шт.; документи на 49 аркушах; системний блок з серійним номером ТМХ0; флеш накопичував, зеленого кольору.

Виконання ухвали покласти на прокурора спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1