Провадження № 1-кп/161/1441/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001696 від 05 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, неодруженого, не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 03 червня 2025 року, в нічний час, діючи за попередньою змовою, та перебуваючи в с. Хорохорин Луцького району, рухалися в сторону приватної території будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом та зупинившись біля зазначеного місця, близько 23 год 00 хв зайшли на вказану територію та виявили припаркований транспортний засіб марки «IVEKO» моделі «Turbo Daily A40E10», 1998 р.в., білого кольору з сірим тентом, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 . Після цього, останні, продовжуючи виконувати свої злочинні наміри, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись у відсутності власника даного транспортного засобу та сторонніх осіб, підійшли до нього, після чого ОСОБА_4 на зазначеній приватній території знайшов металеву деталь та надав ОСОБА_3 , останній розбив скло у дверях зі сторони водія та відкривши їх потрапив у середину, після чого сів за кермо зазначеного автомобіля, та шляхом замикання дротів здійснив запуск двигуна. В цей момент ОСОБА_4 відчинив двері з правої сторони, та сів на місце пасажира, після чого вони розпочали рух по вулиці Незалежності села Хорохорин Волинської області в напрямку лісу, який розташований біля села Смолигів Луцького району, тим самим незаконно заволоділи, всупереч волі законного володільця даним транспортним засобом. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду, що згідно висновку судового транспортно-товарознавчого експерта № CE-19/103-25/7615-АВ станом на 01 червня 2025 року складає 125281 грн 49 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 2 ст.289 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та вартості транспортного засобу, способу його заволодіння, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 03 червня 2025 року, в нічний час, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Хорохорин Луцького району, зайшли з останнім на приватну територію будинку АДРЕСА_2 , та шляхом розбиття скла у дверях водія заволоділи припаркованим транспортним засобом марки «IVEKO» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » з метою покататися. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 2 ст.289 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та вартості транспортного засобу, способу його заволодіння, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 03 червня 2025 року, в нічний час, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Хорохорин Луцького району, зайшли з останнім на приватну територію будинку АДРЕСА_2 , та шляхом розбиття скла у дверях водія заволоділи припаркованим транспортним засобом марки «IVEKO» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » з метою покататися. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про їх особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд бере до уваги конкретні обставини вчиненого ними злочину, їх молодий вік, відношення до скоєного, відомості про їх стан здоров`я, які не перебувають на обліку у лікаря нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертались, інформацію про вперше притягнення до кримінальнї відповідальності, думку потерпілого, який в письмовій заяві суду зазначив про відсутність будь-яких претензій до обвинувачених та не настоював на суворому покаранні, вказуючи про відшкодування йому завданого збитку у тому числі, шляхом повернення викраденого майна.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання, в межах санкції частини статті, за якими їх засуджується, ближче до мінімального, та кожному до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє кожного від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченим мінімальний однорічний іспитовий строк, із покладенням на них обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122, 174 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях з кожного та по питанню скасування арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: сліди пальців рук, запахові сліди, сліди відбитків кросівка, сліди відбитків автомобільного колеса, змиви ПЖР - знищити; транспортний засіб марки «IVEKO», білого кольору з д.н.з НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_8 ; кросівки марки «Adidas» чорно-білого кольору, які поміщені в сейф-пакет №HYQ0039113, які належать ОСОБА_4 повернути останньому; кросівки марки «New Balance» чорного кольору, які поміщені в сейф-пакет №PSP3237627, які належать ОСОБА_3 - повернути останньому.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2025 року, 08 липня 2025 року та 11 липня 2025 року, на транспортний засіб марки «IVEKO», білого кольору з д.н.з НОМЕР_1 ; кросівки марки «Adidas» чорно-білого кольору, які поміщені в сейф-пакет №HYQ0039113, які належать ОСОБА_4 та кросівки марки «New Balance» чорного кольору, які поміщені в сейф-пакет №PSP3237627, які належать ОСОБА_3 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення: судової транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 2674 грн 20 коп.; двох судових трасологічних експертиз, кожної, в сумі 1782 грн 08 коп.; судової одоролоогічної експертизи в сумі 3579 грн 40 коп.; судової одоролоогічної експертизи в сумі 3589 грн 36 коп.; судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2674 грн 20 коп; судової трасологічної експертизи в сумі 3565 грн 06 коп.; судової одорологічної експертизи в сумі 4045 грн 02 коп.; судової одорологічної експертизи в сумі 4480 грн 76 коп., а всього, на загальну суму 28172 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят дві) грн 16 коп, в рівних долях з кожного по 14086 (чотирнадцять тисяч вісімдесят шість) грн 08 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1