ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 1-кс/646/2657/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового засідання:

скаржник ОСОБА_3 ,

прокурор Харківської обласної прокуратури,

розглянувши згідно із вимогами частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 зазначила, що вона є потерпілою у кримінальних провадженнях, процесуальне керівництво в яких, відповідно до листа Офісу Генерального прокурора, має здійснювати Харківська обласна прокуратура.

Як убачається зі змісту скарги, 17 жовтня 2025 року заявницею було подано до Харківської обласної прокуратури клопотання, у якому вона просила надати інформацію про здійснення процесуального керівництва за результатами здійснення розсилки заяви наданої нею до Офісу Генерального прокурора від 30 травня 2025 року.

На переконання заявниці, всупереч вимогам Кримінального процесуального кодексу України, подане нею клопотання залишилося без розгляду, а відповідь на нього у встановлений законом строк не надано, що, на її думку, свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури.

Ураховуючи викладене вище, ОСОБА_3 просила суд зобов`язати Харківську обласну прокуратуру розглянути її клопотання від 17 жовтня 2025 року відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про прокуратуру» та надати відповідь за результатами розгляду питань, викладених у клопотанні від 17 жовтня 2025 року.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 27 жовтня 2025 року призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні на 30 жовтня 2025 року.

Скаржниця у судове засідання 30 жовтня 2025 року не з`явилась, про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином, у скарзі просила провести судовий розгляд без її участі.

Представник Харківської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду було повідомлено належним чином, заяв/пояснень до суду не надходило.

Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідча суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Частиною першою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частини першої статті 28 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до частини третьої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до пункту 3) частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладається функція, зокрема, нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Відповідно до частини першої статті 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, стаття 303 Кримінального процесуального кодексу України визначає вичерпний перелік суб`єктів, які наділені правом звернення до слідчого судді зі скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Такими суб`єктами можуть бути лише особи, які мають процесуальний статус заявника, потерпілого, підозрюваного, захисника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна, або іншої особи, права, свободи чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Суд зазначає, що матеріали скарги не містять жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 дійсно має процесуальний статус потерпілої у будь-якому з кримінальних проваджень, про які вона зазначає у скарзі. До скарги не додано жодного документа, який би свідчив про визнання її потерпілою у відповідних провадженнях, або про наявність будь-якого іншого процесуального статусу, що надавав би їй право на звернення зі скаргою в порядку статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.

Також, у матеріалах скарги відсутні посилання на конкретні номери кримінальних проваджень, у межах яких заявниця уважає себе потерпілою, не наведено відомостей про орган, який здійснює досудове розслідування цих кримінальних проваджень, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості достеменно встановити, що у прокурора Харківської обласної прокуратури виник встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язок розглянути її клопотання від 17 жовтня 2025 року.

Не містять матеріали скарги й інших доказів, що підтверджували б наявність у ОСОБА_4 статусу заявника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, володільця тимчасово вилученого майна чи іншої особи, права або законні інтереси якої обмежено під час досудового розслідування.

Як убачається із змісту заяви, яку ОСОБА_4 17 жовтня 2025 року засобами системи «Електронний суд» надіслала до Електронного кабінету Харківської обласної прокуратури, вона просить надати їй інформацію щодо вжитих заходів за результатами розсилки заяви наданої нею до Офісу Генерального прокурора від 30 травня 2025 року.

У листі Харківської обласної прокуратури № 09/1-5166ВИХ-25 від 30 травня 2025 року, який було надіслано, зокрема, і скаржниці, зазначено, що її заява від 15 травня 2025 року, яка надійшла з Офісу Генерального прокурора направлена за належністю до Національної поліції України, Київської окружної прокуратури міста Харкова, Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова для організації розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Окремо наголошено, що цю заяву також направлено для організації розгляду в межах компетенції керівникам Салтівської, Слобідської та Шевченківської окружних прокуратур міста Харкова.

У відповіді ОСОБА_4 роз`яснено, що вивченням викладених у заяві доводів щодо можливих неправомірних дій окремих працівників правоохоронних органів підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено. В частині щодо можливих неправомірних дій окремих суддів судів міста Харкова та Харківської області роз`яснено, що відповідно до статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Тобто, заява скаржниці від 17 жовтня 2025 року, яка від Офісу Генерального прокурора України надійшла до Харківської обласної прокуратури, була направлена для організації розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства до Національної поліції України, Київської окружної прокуратури міста Харкова, Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова, Салтівської окружної прокуратури міста Харкова, Слобідської окружної прокуратури міста Харкова та Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

Про вжиті заходи щодо направлення заяви від 15 травня 2025 року для розгляду за належністю ОСОБА_4 була повідомлена належним чином.

Отже, матеріалами скарги не підтверджено наявність у заявниці правового статусу особи, якій відповідно до пункту 1) частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України надано право на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк.

Згідно із пунктом 18) частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 307 Кримінального процесуального кодексу України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя доходить висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк.

Керуючись статтею 307 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк відмовити.

Копію даної ухвали направити Харківській обласній прокуратурі та особі, яка подала скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1