Справа № 199/7723/24
В И Р О К

іменем України

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000760, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бельтюги, Кменського району, Кіровської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_5 , який був обізнаний з тим, що після введення Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану введено заборону виїзду з території України осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, виключно з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами осіб, які мають намір незаконно переправитися через держаний кордон України під приводом сприяння у незаконному переправленні таких осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, за відсутності намірів фактичного здійснення таких дій.

Не пізніше 03 травня 2024 року ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, запропонував ОСОБА_7 , який мав намір перетнути державний кордон під час воєнного стану, введеного в Україні, свою допомогу у вирішенні цього питання, а саме сприяти останньому в його незаконному переправленні через державний кордон України, при цьому не маючи наміру фактичного здійснювати такі дії.

18 червня 2024 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 263, неподалік від АЗС «WOG» під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 вводячи останнього в оману, запевнив ОСОБА_7 у можливості перетину державного кордону України при наявності «повного пакету» документів, про непридатність до військової служби, із наданням медичних документів, що підтверджують статус людини, як особи з інвалідністю, внесення хибних відомостей стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 , отримання військово-облікового документу, зняття його з військового обліку та внесення завідомо недостовірних даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись за цією самою адресою, в той же час, під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 , з метою створення у ОСОБА_7 хибного уявлення про наявність у ОСОБА_5 фактичної можливості сприяти останньому в незаконному переправленні через державний кордон України, надав останньому поради щодо передачі йому копій особистих документів, а саме: паспорту, ідентифікаційного коду, прописки та фотокарток ОСОБА_7 , нібито необхідних для оформлення медичних документів, постановки діагнозів, та документів, що надають підстави виїхати за межі державного кордону України, та вказівки щодо обставин передачі ОСОБА_5 грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, через месенджер WhatsApp, 19 червня 2024 року о 22 год 27 хв. зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_7 та, вводячи останнього в оману, повідомив, що виготовлення документів для виїзду за межі державного кордону України буде коштувати 17 000 доларів США, та з метою створення у ОСОБА_7 хибного уявлення про наявність у ОСОБА_5 фактичної можливості сприяти останньому в незаконному переправленні через державний кордон України, надав вказівку ОСОБА_7 про перебування у медичному закладі, без отримання медичної допомоги, при цьому без особистого відвідування ТЦК та СП. Усвідомлюючи, що перетин державного кордону України без відповідних документів неможливий, ОСОБА_7 на таку пропозицію погодився.

07 липня 2024 року приблизно о 18 год. 30 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 через месенджер «WhatsApp» домовився із ОСОБА_7 щодо часу та місця зустрічі на автомийці самообслуговування «Орбіта» за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, 1М, де ОСОБА_7 мав передати йому грошові кошти та документи, нібито необхідні для виготовлення документів про непридатність до військової служби з повним списанням з військового обліку, що надають змогу виїхати за межі державного кордону України.

07 липня 2024 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, приблизно о 19:00 год, знаходячись за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, 1М, прибувши на транспортному засобі - автомобілі марки «Audi А6», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи на автомийці самообслуговування «Орбіта», біля даного транспортного засобу, зустрівся з ОСОБА_7 з метою отримання від останнього грошових коштів у сумі 17 000 доларів США за нібито виготовлення документів про непридатність до військової служби з повним списанням з військового обліку, що надають змогу виїхати за межі державного кордону України, переконавши ОСОБА_7 у подальшому виготовленні таких документів, чим ввів останнього в оману, та надав вказівку ОСОБА_7 покласти грошові кошти у сумі 17 000 доларів США та копії документів, а саме: паспорту, ідентифікаційного коду, витягу з реєстру територіальної громади, фотокартки із зображенням ОСОБА_7 у кількості 4 шт, розміром 3*4 см, у належний йому автомобіль марки «Audi А6», державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою нібито подальшого виготовлення документів для переправлення ОСОБА_7 за межі державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України дорівнює 689278 (шістсот вісімдесяти дев`яти тисячам двомстам сімдесяти восьми) гривням 60 (шістдесяти) копійкам (17000 * 40,5458) та більше ніж в 250 (двісті п`ятдесят) разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (689278,60 / 3028/2 = 455,27), тобто відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України є великим розміром, однак не зміг закінчити свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 під контролем працівників поліції передав ОСОБА_5 не дійсні грошові знаки, а імітаційні засоби, які не мають ніякої цінності.

ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що у нього є знайомий «ОСОБА_14», який познайомив його з ОСОБА_7 та попрохав сприяти у вирішенні його проблем. ОСОБА_7 став систематично ініціювати з ним зустріч та прохати допомогти в організації виїзду за кордон. Яким саме чином організувати цей виїзд, ОСОБА_5 сам не знав. ОСОБА_7 постійно пропонував велику суми грошей. Щоб ОСОБА_7 залишив його в спокої він вирішив йому назвати велику суму - 17 тисяч доларів США за ці послуги, але ОСОБА_7 сказав, що має такі гроші і готовий заплатити. Тоді він вирішив скористатися цією ситуацією та заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 . Як саме вирішити проблему з виїздом ОСОБА_7 за кордон, він не знав. Сподівався взяти з ОСОБА_7 гроші, а потім якось тягнути час, обіцяючи, що допоможе з цим питанням. Ніякої реальної можливості сприяти ОСОБА_7 у виїзді за кордон у нього не було. Підтверджує, що зазначені в обвинувальному акті та матеріалах розслідування зустрічі та спілкування через месенджер з ОСОБА_7 дійсно мали місце та підтверджує зафіксований за матеріалами НСРД зміст спілкування.

Фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення встановлені судом на підставі сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, свідок ОСОБА_7 показав суду, що звернувся до управління карного розшуку і заявою про вчинення злочину, оскільки до цього цікавився у знайомих можливістю виїзду за кордон і знайомі порадили звернутись до ОСОБА_5 . Він зустрівся з останнім та ОСОБА_5 повідомив, що виїзд за кордон він може організовувати шляхом списання по стану здоров`я. Для цього потрібно було заплатити 15 тис. доларів США. Таким чином він, зрозумівши що йому пропонують взяти участь в незаконних діях, надав згоду на документування протиправної діяльності ОСОБА_5 . В подальшому було задокументовано його спілкування з ОСОБА_5 , під час якого останній повідомив, що йому необхідно буде лягти в лікарню, щоб в лікарні зробили документи щодо його непридатного стану здоров`я, а потім вже буде вирішуватися питання про проходження ВЛК та списання з обліку в зв`язку з непридатністю, при цьому будь-яких подробиць щодо цього механізму та послідовності дій ОСОБА_5 не повідомив, будь-яких імен осіб, яких він планував залучати до цього процесу він не називав. В подальшому між ними відбувалися телефонні розмови через месенджер, під час яких ОСОБА_5 визначився з сумою грошових коштів та назвав 17000 доларів США. 07 липня 2024 року на автомийці «Орбіта» у них відбулась зустріч, в ході якої він передав ОСОБА_5 під контролем правоохоронних органів імітаційні грошові кошти в сумі 17000 доларів США, копію паспорту та фото 3*4, після чого ОСОБА_5 було затримано.

За заявою від 03 травня 2024 року, адресованою начальнику УКР ГУНП в Дніпропетровській області (т. 2 а.с. 22), ОСОБА_7 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який має намір на отримання від заявника грошових коштів у сумі 10000 доларів США за незаконне переправлення його через державний кордон України шляхом виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про непридатність до військової служби.

ОСОБА_7 08 травня 2024 року (т. 2 а.с. 36-37) надав письмову згоду на залучення його конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій.

До матеріалів кримінального провадження долучено постанову прокурора від 17 травня 2024 року про проведення з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_5 негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту (т. 2 а.с. 47-51).

На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2024 року (т. 2 а.с. 69-70), здійснено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме: аудіо-, відео контроль відносно ОСОБА_7 .

За відповідним протоколом про результати НСРД від 24 червня 2024 року (т. 2 а.с. 77-80) зафіксовано зустріч та спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_5 18 червня 2024 року о 14:49 год., під час яких ОСОБА_5 роз`яснює ОСОБА_7 варіанти оформлення відстрочення від мобілізації з можливістю виїзду за межі країни, а також вартість відповідної послуги - 15 тисяч (валюта не називається) з повним зняттям з військового обліку. ОСОБА_5 зазначає, що грошові кошти треба віддати одразу, а документи будуть через 3-4 місяці.

До матеріалів кримінального провадження долучено постанову прокурора від 03 липня 2024 року про проведення з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_5 негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту (т. 2 а.с. 81-86).

На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2024 року (т. 2 а.с. 92), здійснено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме: аудіо-, відео контроль відносно ОСОБА_7 .

За відповідним протоколом про результати НСРД від 24 червня 2024 року (т. 2 а.с. 106-113) зафіксовано здійснення ОСОБА_7 дзвінків через месенджер WhatsApp ОСОБА_5 , під час яких:

-02 липня 2024 року об 11:25 год. ОСОБА_7 повідомляє, що він готовий - зібрав гроші, усі «сімнадцять», а ОСОБА_5 зазначає, що вони можуть зустрітися лише у вихідний день після п`ятої;

-02 липня 2024 року об 11:51 год. ОСОБА_5 пропонує ОСОБА_7 укласти договір з адвокатом та передати гроші через нього;

-02 липня 2024 року о 12:20 год. ОСОБА_7 не погоджується передавати гроші через адвоката та наполягає на передачі особисто ОСОБА_5 зібраних ним 17 тисяч доларів. ОСОБА_5 наполягає на тому, щоб за ОСОБА_7 хтось поручився.

-02 липня 2024 року ОСОБА_5 пропонує ОСОБА_7 зустрітися в неділю і усе вирішити.

Відповідно до протоколу огляду (т. 2 а.с. 177-178), 07 липня 2024 року оперуповноваженим УКР на виконання доручення слідчого оглянуто предмети, схожі на купюри 100 доларів США з номером КВ86817228І, зі написом зі зворотної сторони «імітаційний засіб» у загальній кількості 170 штук, які після огляду заковані у паперовий конверт та передані ОСОБА_7 а останній поклав їх до правої кишені джинсів для проведення слідчих дій. Також оглянуто поліетиленовий файл, до якого поміщено копії документів, а саме копія паспорту ОСОБА_7 , копія картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_7 , витяг з реєстру територіальної громади, фотокартки із зображенням ОСОБА_7 у кількості 4 шт. розміром 3*4 см, які знаходяться у ОСОБА_7 для проведення слідчих дій. З зазначених документів виготовлено фотокопії, які долучені до протоколу (т. 2 а.с. 179-183).

Згідно з протоколом за результатами негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: аудіо-, відео контролю відносно ОСОБА_7 від 18 липня 2024 року (т. 2 а.с. 122-131), зафіксовано здійснення ОСОБА_7 дзвінка через месенджер WhatsApp ОСОБА_5 , під час якого 07 липня 2024 року о 18:25 год. ОСОБА_5 пропонує ОСОБА_7 зустрітися через 20-40 хвилин на автомийці «Орбіта» на «Фрунзенському». Також зафіксовано зустріч ОСОБА_5 з ОСОБА_7 07 липня 2024 року о 19:01 год. на автомийці «Орбіта» за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 1м. Під час спілкування ОСОБА_7 каже ОСОБА_5 що має при собі гроші (зазначає цифру 17), а також необхідні документи: паспорт, код, прописку, фото. ОСОБА_5 наполягає на тому, щоб ОСОБА_7 усе це кинув на сидіння його автомобіля «Audi A6», д.з. НОМЕР_2 , що останній робить після невдалих спроб вмовити ОСОБА_5 взяти гроші в руки. Після залишення ОСОБА_7 грошей в салоні автомобіля ОСОБА_5 останній зазначає, що набере ОСОБА_7 з середи.

На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2024 року (т. 2 а.с. 99-100), здійснено негласну слідчу (розшукову) дію, а саме: візуальне спостереження за ОСОБА_5 .

За відповідним протоколом про результати НСРД від 05 серпня 2024 року (т. 2 а.с. 134-137), під час здійснення візуального спостереження за ОСОБА_5 встановлено, як 07 липня 2024 року ОСОБА_5 о 18:40 год. вийшов з двору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , сів за кермо автомобіля «Audi A6», сірого кольору, д/з НОМЕР_2 та поїхав. О 18:55 год. останній заїхав на територію автомийки «Орбіта» за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 1М, де зупинився на парковці, вийшов з автомобіля та почав очікувати. О 19:00 год. ОСОБА_5 зустрівся з невідомим чоловіком, який передав ОСОБА_5 паперовий конверт та файл з документами, які останній взяв та поклав на переднє сидіння автомобіля.

Відповідно до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 08 липня 2024 року (т. 2 а.с. 102-103), в ході негласної слідчої (розшукової) дії встановлено:

07 липня 2024 року о 18:10 год., знаходячись в кабінеті № 520 управління карного розшуку ГУНП України в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 18а, ОСОБА_7 від працівників поліції в присутності понятих отримав спеціальні імітаційні засоби, що імітують грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 17000 доларів США, для передачі ОСОБА_5 чи посередникам, на яких вкаже останній.

О 18:26 год. на мобільний телефон ОСОБА_7 НОМЕР_3 через месенджер WhatsApp зателефонував ОСОБА_5 та призначив зустріч на мийці самообслуговування «Орбіта» за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 1М.

О 18:47 год. ОСОБА_7 на автомобілі «Infiniti» бордового кольору виїхав на зустріч.

О 19:01 год. ОСОБА_7 прибув за вказаною адресою та почав розмовляти з ОСОБА_5 .

О 19:06 год. ОСОБА_5 сказав покласти грошові кошти в салон автомобіля «Audi», сірого кольору, д.з. НОМЕР_2 , на якому останній приїхав на зустріч.

О 19:06 год. ОСОБА_7 поклав грошові кошти та документи на переднє пасажирське сидіння зазначеного автомобіля.

О 19:08 год. розпочалися слідчі дії.

Згідно з протоколом обшуку (т. 3 а.с. 74-80), 07 липня 2024 року в період часу з 21:07 год. до 21:53 год. слідчим проведено обшук автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами якого в салоні виявлено та вилучено:

-паперовий конверт коричневого кольору з грошовими купюрами з написом 100 доларів США КВ86817228І із зазначенням «імітаційний засіб» у кількості 170 штук;

- поліетиленовий файл з копією паспорту ОСОБА_7 , копією картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_7 , витягом з реєстру територіальної громади, фотокартками особи чоловічої статі у кількості 4 шт. розміром 3*4 см.

Сам автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами обшуку також вилучено.

Ухвалою слідчого судді від 08 липня 2024 року (т. 3 а.с. 72-73) було надано дозвіл на проведення вказаного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Постановою слідчого від 08 липня 2024 року вилучені під час обшуку імітаційні засоби і копії документів визнані речовими доказами (т. 3 а.с. 81-85).

Зазначені імітаційні засоби і документи були додатково детально оглянуті слідчим за протоколом від 15 липня 2024 року (т. 3 а.с. 86-93).

Постановою слідчого від 08 липня 2024 року вилучений під час обшуку автомобіль з ключем-брелком від нього було визнано речовими доказами (т. 3 а.с. 94-97), а ухвалою слідчого судді від 19 липня 2024 року на вказаний автомобіль було накладено арешт (т. 3 а.с. 108-109).

ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України 07 липня 2025 року (т. 2 а.с. 219-220). За результатами особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 у останнього вилучений мобільний телефон «iPhone 11» у чохлі, який постановою слідчого від 08 липня 2024 року визнаний речовим доказом (т. 2 а.с. 232-235).

Ухвалою слідчого судді від 10 липня 2024 року на вказаний мобільний телефон накладено арешт (т. 2 а.с. 240-241).

Згідно з протоколом обшуку від 10 вересня 2024 року (т. 3 а.с. 152-157) слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 23 серпня 2024 року (т. 3 а.с. 150-151) проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_9 , за результатами якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 12 mini», фіолетового кольору, в чохлі, з сім-карткою НОМЕР_4 .

Постановою слідчого від 10 вересня 2024 року (т. 3 а.с. 158-159) вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом.

Відповідно до протоколу огляду (т. 3 а.с. 160-192), слідчим оглянуто вказаний мобільний телефон, пароль до логічної системи захисту якого було надано ОСОБА_9 під час огляду. За результатами огляду в телефоні виявлено контакт НОМЕР_1 , позначений як « ОСОБА_10 ». Встановлений на телефоні месенджер «Viber» містить листування з вказаним абонентом « ОСОБА_10 » з приводу розмитнення та реєстрації транспортних засобів. Месенджер «Viber» містить листування і з іншими абонентами з приводу підроблення різних документів.

Допустимість досліджених судом доказів учасниками провадження не оспорюється і всі докази, покладені судом в обґрунтування вироку, визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані уповноваженими особами, з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, і судом не встановлено суттєвих процедурних недоліків, які б «зруйнували» чи звузили права обвинувачених, або ж обмежили їх в можливостях їх ефективного використання.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд враховує, що учасниками судового розгляду не оспорюються, що не пізніше 03 травня 2024 року ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 свою допомогу у незаконному переправленні через державний кордон України, після чого 18 червня 2024 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 неподалік від АЗС «WOG» за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 263, запевнив останнього в можливості перетину ОСОБА_7 державного кордону України при наявності «повного пакету» документів, про непридатність до військової служби, із наданням медичних документів, що підтверджують статус людини, як особи з інвалідністю, внесення хибних відомостей стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 , отримання військово-облікового документу, зняття його з військового обліку та внесення завідомо недостовірних даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», після чого ОСОБА_5 через месенджер WhatsApp, 19 червня 2024 року о 22 год 27 хв. зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що виготовлення документів для виїзду за межі державного кордону України буде коштувати 17 000 доларів США, а 07 липня 2024 року приблизно о 19:00 год під час особистої зустрічі на автомийці самообслуговування «Орбіта» за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, 1М, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 імітаційні засоби, які імітували обумовлені ними раніше 17 000 доларів США.

Окрім підтвердження самим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 , зазначені обставини доведені оціненими в сукупності:

-вищенаведеними результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме - аудіо-, відео контролю відносно ОСОБА_7 , під час якого було зафіксовано зміст спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_5 через месенджер WhatsApp, зміст їх спілкування під час особистих зустрічей 18 червня 2024 року та 07 липня 2024 року, а також сам факт отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_7 імітаційних засобів які імітували 17 000 доларів США;

-вищенаведеними результатами негласної слідчої (розшукової) дії - візуального спостереження за ОСОБА_5 , під час якого було зафіксовано час та місце зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_7 на автомийці «Орбіта» 07 липня 2024 року та отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_7 імітаційних засобів;

-вищенаведеним результатами негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, під час якого було зафіксовано обставини отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_7 імітаційних засобів які імітували 17 000 доларів США;

-протоколом обшуку автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами якого в салоні виявлено та вилучено паперовий конверт коричневого кольору з грошовими купюрами з написом 100 доларів США КВ86817228І із зазначенням «імітаційний засіб» у кількості 170 штук, які раніше того ж дня за протоколом огляду було оглянуто та передано свідку ОСОБА_7 для використання під час контрою за вчиненням злочину.

Разом з тим, попри підтвердження об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_5 діянь, сторона захисту оспорює спрямованість умислу останнього.

За формулюванням обвинувачення, яке підтримувалося в суді прокурором:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України з 24.02.2022 в Україні до теперішнього часу введено воєнний стан.

Крім того, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, який у подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, на усій території України з 24.02.2022 оголошена та проводиться загальна мобілізація.

На підставі вищевказаних Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст. 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Так, ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1997 № 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами.

Відповідно до зазначеної постанови право перетинання державного кордону України військовозобов`язаними під час дії воєнного стану надано особам лише з окремих документально підтверджених підстав.

У ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Водночас з цим, п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» під час дії воєнного стану та оголошеної мобілізації не підлягають мобілізації особи виключені з військового обліку за станом здоров`я або визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Таким чином, під час дії воєнного стану та оголошеної загальної мобілізації громадяни України чоловічої статі, окрім тих, яких виключено з військового обліку за станом здоров`я на підставі рішення військово-лікарської комісії, зокрема не мають право на перетин державного кордону на виїзд з України.

Зазначені вище обставини створили передумови для отримання незаконних прибутків в умовах воєнного стану за рахунок організації незаконного переправлення через державний кордон України громадян України чоловічої статі призивного віку, які підпадають під мобілізацію та не мають законних підстав для виїзду за державний кордон України.

Таким чином у травні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який достовірно знаючи, про те, що після введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану і розуміючи заборону виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, виключно з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння вчиненню незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів.

Не пізніше 03.05.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особі чоловічої статі призовного віку, який мав намір перетнути державний кордон під час воєнного стану, введеного в Україні, свою допомогу у вирішенні цього питання, а саме сприяти останньому в його незаконному переправленні через державний кордон України.

18.06.2024 приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 263 неподалік від АЗС «WOG» під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 запевнив останнього про можливість перетину ним державного кордону України при наявності «повного пакету» документів, про непридатність до військової служби, із наданням медичних документів, що підтверджують статус людини, як особи з інвалідністю, внесення хибних відомостей стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 , отримання військово-облікового документу, зняття його з військового обліку та внесення завідомо недостовірних даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись за цією самою адресою, в той же час, під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 надав поради останньому щодо передачі йому копій особистих документів, а саме: паспорту, ідентифікаційного коду, прописки та фотокарток ОСОБА_7 , необхідних для оформлення медичних документів, постановки діагнозів, та документів, що надають підстави виїхати за межі державного кордону України, та вказівки щодо обставин передачі йому грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_5 через месенджер WhatsApp, 19.06.2024 о 22 год 27 хв. зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 подзвонив до ОСОБА_7 та повідомив, що ціна документів для виїзду за межі державного кордону України, буде коштувати 17 000 доларів США., надавши вказівку ОСОБА_7 , про перебування у медичному закладі, без отримання медичної допомоги, при цьому без особистого відвідування ТЦК та СП. Усвідомлюючи, що перетин державного кордону України без відповідних документів неможливий, ОСОБА_7 на таку пропозицію погодився.

07.07.2024 приблизно о 18 год. 30 хв. з метою отримання документів та грошових коштів, ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_7 щодо часу та місця зустрічі через месенджер «WhatsApp» на автомийці самообслуговування «Орбіта» за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, 1М.

07.07.2024 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, з метою надання засобів, діючи з корисливих мотивів, приблизно о 19.00 год, знаходячись за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе, 1М, прибувши на транспортному засобі - автомобілі марки Audi А6 державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи на автомийці самообслуговування «Орбіта», біля даного транспортного засобу, зустрівся з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання від останнього копій його особистих документів та грошових коштів у сумі 17 000 доларів США за виготовлення документів про непридатність до військової служби з повним списанням з військового обліку, що надають змогу виїхати за межі державного кордону України, переконавши ОСОБА_7 про виготовлення даних документів, надав вказівку останньому, покласти грошові кошти у сумі 17 000 доларів США (які були заздалегідь ідентифіковані правоохоронними органами «імітаційні засоби») та копію документів, а саме: паспорту, ідентифікаційного коду, витягу з реєстру територіальної громади, фотокартки із зображенням ОСОБА_7 у кількості 4 шт, розміром 3*4 см у транспортний засіб автомобілю марки Audi А6 державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою виготовлення документів для переправлення ОСОБА_7 за межі державного кордону України.

Отримавши грошові кошти у сумі 17000 доларів США, ОСОБА_5 не зміг закінчити свій злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто не довів кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки 07.07.2024 о 19 год. 08 хв. був затриманий правоохоронними органами у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України за ч. З ст. 332 КК України.

Сторона захисту стверджує, що діяння ОСОБА_5 були спрямовані виключно на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 і обвинувачений не мав наміру сприяти незаконному переправленню ОСОБА_7 через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, а висловлені обвинуваченим обіцянки ОСОБА_7 у такому сприянні були лише елементом обману останнього з метою спонукання ОСОБА_7 передати свої грошові кошти ОСОБА_5 . Обвинувачений стверджує, що жодних дій, спрямованих на фактичне сприяння незаконному переправленню ОСОБА_7 через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, він не вчиняв і не мав наміру вчиняти.

Надаючи оцінку відповідним доводам сторони обвинувачення і сторони захисту в цій частині, суд виходить з того, що відповідно до приписів ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності - достатності для постановлення обвинувального вироку.

Верховний Суд неодноразово констатував, що обов`язок всебічного й неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що, для того щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, які стосуються події, що є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом не достатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість існування іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно - небезпечне діяння як конкретне кримінально каране.

Правильна кваліфікація забезпечує реалізацію конституційного принципу законності у кримінальному судочинстві (ст. 129 Конституції України), гарантує охорону і здійснення прав та свобод людини і громадянина, виступає необхідною умовою призначення справедливого покарання.

Кваліфікація кримінального правопорушення - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченого КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За обвинувальним актом діяння ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України як незакінчений замах на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

Суд виходить з того, що сприяння - це будь-яке діяння, що допомагає здійснити незаконне переправлення. Закон дає вичерпний перелік засобів сприяння: порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Сприяння порадами чи вказівками полягає в наданні особам інформації щодо найбільш зручних маршрутів руху до державного кордону, місця і часу його незаконного перетинання та інших обставин, які є необхідними для реалізації намірів на незаконне перетинання кордону тощо.

Під сприянням шляхом надання засобів суд розуміє надання необхідних для незаконного переправлення через державний кордон грошей, транспортних засобів (автомобілі, човни тощо), фальшивих документів (паспорти, візи тощо), засобів зв`язку, навігаційного обладнання та т.п.

Щодо кримінальної відповідальності за ст. 190 КК України (на відповідній кваліфікації дій обвинуваченого за якою наполягає сторона захисту), то положення закону про кримінальну відповідальність визначають шахрайство як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, де обман і зловживання довірою передбачені у ст. 190 КК України як самостійні (альтернативні) способи вчинення шахрайства.

Обман як спосіб шахрайства полягає в повідомленні неправдивих відомостей (активний обман) або у приховуванні відомостей про обставини, повідомлення яких мало б суттєве значення для рішення про передачу майна або права на майно (пасивний обман). Обманом є введення людини в оману або підтримка вже наявної омани шляхом впливу на її психіку з метою змусити останню виконати певні дії в інтересах того, хто обманює.

У свою чергу обман у намірах полягає у тому, що під час отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання винна особа ще в момент заволодіння цим майном має на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей є особливими видами інформаційного впливу на психіку особи з метою змусити останню виконати певні дії в інтересах того, хто обманює, який призводить до того, що особа перекручено сприймає дійсність, а отже, здійснює процес мислення на ґрунті омани, що й обумовлює зовні добровільне волевиявлення особи, яка володіє майном, на передачу майна чи права на нього винному, а отже і наступне фактичне протиправне заволодіння тим чужим майном або набуття права на таке.

Заволодінням установлюється панування над річчю, що і є результатом застосованого обману потерпілого, якого в такий спосіб зовні добровільно спонукають передати винуватому майно чи право на майно, фактичним наслідком чого є заподіяння матеріальної шкоди.

У свою чергу суб`єктивна сторона складу кримінальних правопорушень, передбачених як ч. 3 ст. 332, так і ст. 190 КК характеризується такими юридичними ознаками, як прямий умисел, корисливі мотив і мета (за ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання).

Спрямовуюча функція мотиву полягає в постановці суб`єктом мети кримінального правопорушення і визначенні шляху її досягнення. Мета кримінального правопорушення - це результат, якого намагається досягти суб`єкт під час вчинення правопорушення, керуючись певним мотивом; суб`єктивний образ бажаного результату дії чи бездіяльності, тобто ідеальна в думках модель майбутнього кінцевого результату, до якого прагне суб`єкт кримінального правопорушення.

Мета кримінального правопорушення підпорядкована мотиву. Саме на основі мотиву, керуючись ним, суб`єкт ставить собі мету, досягненню якої він підкорює своє діяння.

Для кваліфікації діяння за елементами складу необхідно встановити відповідність (тотожність, ідентичність) між мотивом і метою, якими фактично керувався або переслідував суб`єкт кримінального правопорушення та законодавчому закріпленні цих ознак у кримінально-правовій нормі.

У такому разі потрібно встановити домінуючий мотив, який і буде покладено в основу кваліфікації кримінального правопорушення.

У випадках, коли винна особа, вчиняючи правопорушення, керувалася мотивом, який є характерний для декількох статей особливої частини КК, то належить з`ясовувати, який із них був домінуючим, і кваліфікувати дії за тією частиною статті КК України, якою визначено відповідальність за вчинення правопорушення з такого мотиву.

Суб`єктивна сторона дозволяє розмежувати суміжні кримінальні правопорушення, відмежувати їх від інших правопорушень та від діяння, яке не є кримінально караним.

Установлення ознак суб`єктивної сторони допомагає правильно розкрити інші елементи складу кримінального правопорушення.

Ретельне дослідження фактичних обставин вчиненого особою діяння забезпечить можливість правильно оцінити суб`єктивну сторону (вину, мотив та мету) конкретного складу кримінального правопорушення.

Зміст прямого умислу утворюють два моменти - інтелектуальний і вольовий.

Інтелектуальний визначається усвідомленням суспільно небезпечного характеру вчиненого діяння і передбачення суспільно небезпечних наслідків, у той час як вольовий - бажанням настання суспільно небезпечних наслідків, що передбачаються винною особою.

У цьому провадженні важливим для правильної кваліфікації кримінального правопорушення є і встановлення умислу засудженого, чи був він спрямований на об`єкт посягання - грошові кошти (чуже майно) шляхом шахрайства чи на отримання грошових коштів за незаконне переправлення особи через державний кордон України.

Залежно від спрямованості і ступеня конкретизації бажаних наслідків умисел розмежовується на визначений (конкретизований) і невизначений (неконкретизований). Визначений умисел характеризується чіткою конкретизацією наслідків діяння в передбаченні винного. Суб`єкт передбачає конкретні наслідки і бажає їх або свідомо допускає.

Визначений умисел в одних випадках може бути простим, коли винний передбачає і бажає настання одного конкретизованого наслідку, досягнення визначеної мети, або альтернативним, коли особа передбачає і однаково бажає або свідомо допускає настання одного з двох чи більше, але індивідуально визначених наслідків.

Вчиняючи шахрайство, винна особа цілком усвідомлює: суспільну небезпечність самого діяння, тобто фактичну сторону діяння та його суспільне значення; об`єкт і предмет кримінального правопорушення, цінність матеріальних благ і інших предметів спеціального призначення; спосіб вчинення правопорушення, той факт, що свідомо вводить потерпілого в оману шляхом обману чи зловживання довірою, що останній лише зовнішньо добровільно передає їй предмет кримінального правопорушення, тоді як фактично ця воля потерпілого є фіктивною; факт заволодіння майном, правом на майно чи предметами спеціального призначення.

Таким чином, об`єктивна та суб`єктивна сторона шахрайства як конкретного акту вольової поведінки суб`єкта кримінального правопорушення перебувають у тісному взаємозв`язку і взаємообумовленості. Вчинюване шляхом обману чи зловживання довірою заволодіння майном, правом на майно, предметами спеціального призначення є свідомим та вольовим діянням, яке обумовлено потребами, інтересами винної особи, прагненням досягнення конкретного результату свідомо вибраним шляхом.

Частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом.

Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дав зізнавальні показання у вчиненні дій шахрайського характеру, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману.

В той же час, за версією сторони обвинувачення 17000 доларів США ОСОБА_5 мав отримати за виготовлення документів про непридатність ОСОБА_7 до військової служби з повним списанням з військового обліку, що надають змогу виїхати за межі державного кордону України. При цьому сторона обвинувачення в обвинувальному акті не конкретизувала, яким чином ОСОБА_5 мав «виготовити» такі документи за забезпечити списання ОСОБА_7 : чи мав ОСОБА_5 самостійно виготовити завідомо підроблені документи, залучити до їх підробки інших осіб або здійснити незаконний вплив на осіб, уповноважених законом на видачу відповідних документів та повне списання з військового обліку.

Суд враховує, що за клопотанням прокурора у якості свідка обвинувачення було допитано ОСОБА_9 , через яку, за твердження прокурора, ОСОБА_5 мав намір отримати завідомо підроблені документи про непридатність ОСОБА_7 до військової служби. Свідок ОСОБА_9 заперечила наявність будь-яких домовленостей з ОСОБА_5 з цього приводу, а також висловлення останнім прохань сприяти у виготовленні чи отриманні таких підроблених документів. Свідок стверджує, що спілкування з ОСОБА_5 стосувалося виключно розмитнення та перереєстрації транспортних засобів. Такі твердження ОСОБА_9 відповідають виявленому на телефоні останньої листуванню з ОСОБА_5 і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів.

Суд також враховує, що починаючи з 21 травня 2024 року і до 07 липня 2024 року здійснювався аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_5 а також зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, якими користувався останній. За результатами вказаних НСРД не було зафіксовано жодних діянь з боку ОСОБА_5 , які були б спрямовані на реальне виготовлення документів про непридатність ОСОБА_7 до військової служби з повним списанням з військового обліку (спілкування з іншими особами з цього приводу, передачу необхідних документів чи відомостей до повноважних органів тощо).

Суд зауважує, що 18 червня 2024 року під час зустрічі неподалік від АЗС «WOG» ОСОБА_5 під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 запевнив останнього про можливість перетину державного кордону України при наявності «повного пакету» документів, про непридатність до військової служби, із наданням медичних документів, що підтверджують статус людини, як особи з інвалідністю, внесення хибних відомостей стосовно стану здоров`я ОСОБА_7 , отримання військово-облікового документу, зняття його з військового обліку та внесення завідомо недостовірних даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». Після чого, 19 червня 2024 року під час спілкування через месенджер ОСОБА_5 вказав ОСОБА_7 про необхідність перебування у медичному закладі, без отримання медичної допомоги, з метою встановлення необхідних діагнозів. А вже під час отримання імітаційних засобів та документів від ОСОБА_7 . 07 липня 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 вказав останньому лише орієнтовний (доволі тривалий) строк виготовлення необхідних документів. При цьому ОСОБА_5 вже не обговорював з ОСОБА_7 перебування у медичному закладі, не називав такий заклад, конкретні терміни госпіталізації, не вказував, яким чином будуть виготовлені необхідні документів та взагалі уникав конкретики, обмежуючись поясненнями щодо загального порядку зняття з військового обліку та можливістю виїзду після цього за кордон.

Наведені обставини цілком узгоджуються з твердженням ОСОБА_5 про те, що висловлені ним обіцянки ОСОБА_7 у сприянні в незаконному переміщенні через державний кордон України, були лише елементом обману останнього з метою спонукання ОСОБА_7 передати свої грошові кошти ОСОБА_5 .

При цьому, зафіксоване спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_5 не містить висловлення останнім дійсних порад та вказівок щодо незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон.

Стороною обвинувачення на надано суду достатніх й беззаперечних доказів, які б доводили поза розумним сумнівом, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів вчинив дії, спрямовані на сприяння незаконному переправленню ОСОБА_7 через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, а тому кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України є неправильною.

В той же час, сукупність встановлених судом фактичних обставин доводить, що обіцянки ОСОБА_7 з боку ОСОБА_5 у сприянні в незаконному переміщенні через державний кордон України та подальші розмови щодо реалізації таких обіцянок зводилися до обману для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , що, на думку суду безумовно свідчить про те, що дії ОСОБА_5 були способом шахрайства (вигаданою інформацією) та спрямовані на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, а не організацію перетинання державного кордону України.

Таким чином, в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, у формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, судом внесені відповідні уточнення, а діяння ОСОБА_5 кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого у великому розмірі, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, тяжким, незакінченим злочином, ступінь реалізації протиправного наміру та причини, з яких злочин не було доведено до кінця, обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Останній не має незнятих та не погашених судимостей, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, є волонтером громадської організації «Дніпровська Міць», утримує двох дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України з урахуванням приписів ч. 3 ст. 68 КК України щодо граничного розміру покарання за незакінчений злочин, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбаченого законом, не встановлені.

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, позитивну характеристику особи ОСОБА_5 та відсутність будь-яких фактичних шкідливих наслідків вчиненого останнім діяння, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді застави до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Застава за ОСОБА_5 в загальному розмірі 454200 грн. була внесена 08 жовтня 2023 року ОСОБА_11 у розмірі 214200 грн. та ОСОБА_12 у розмірі 240000 грн.

З урахуванням вимог ч. 11 ст. 182 КПК України за відсутності згоди заставодавця на звернення судом застави на виконання вироку в частині майнових стягнень, після припинення строку дії запобіжного заходу застава підлягає поверненню заставодавцю.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 07 липня 2024 року по 08 жовтня 2024 року підлягаєзарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

При цьому суд враховує, що за встановлених судом фактичних обставин, частину з шахрайських дій ОСОБА_5 вчинив шляхом обману ОСОБА_7 під час спілкування через дзвінок з використанням месенджера WhatsApp. Під час особистого обшуку у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон «iPhone 11» чорного кольору у чохлі, однак вміст телефону досліджено не було через неможливість подолати логічний контроль доступу до нього.

Обвинувальний акт не містить зазначення того, через який саме пристрій (мобільний телефон, планшет, ноутбук, їх марка та модель тощо) здійснювалося спілкування і у суду відсутні підстави для беззаперечного висновку про те, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон був знаряддям вчинення злочину. За таких обставин, вказаний мобільний телефон не підлягає спеціальній конфіскації та підлягає поверненню ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 07 липня 2024 року по 08 жовтня 2024 року включно зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 з розрахунку день за день.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у виді застави в розмірі 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, які після набрання вироком законної сили повернути заставодавцям:

- ОСОБА_11 у розмірі 214200 (двісті чотирнадцять тисяч двісті) гривень;

- ОСОБА_13 у розмірі 240000 (двісті сорок тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Речові докази:

-мобільний телефон «iPhone 11» чорного кольору у чохлі, який зберігається у камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області, повернути ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року (справа № 202/7924/24, провадження № 1-кс/202/4866/2024)

-імітаційні засоби у виді 17000 доларів США (170 купюр) у паперовому конверті, які зберігаються у камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області, знищити як такі, що не мають ніякої цінності;

-копію паспорту ОСОБА_7 , копію картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_7 , витяг з реєстру територіальної громади, фотокартки із зображенням ОСОБА_7 у кількості 4 шт. розміром 3*4 см - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , з ключем-брелком від нього, які зберігаються на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К, повернути ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2024 року (справа № 202/7924/24, провадження № 1-кс/202/4628/2024);

-мобільний телефон «iPhone 12 mini», фіолетового кольору, в чохлі, з сім-карткою НОМЕР_4 , imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , який зберігається у камері схову речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

11.12.2025