Справа № 404/9951/25
Номер провадження 1-кс/404/3315/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0002330 за ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив накласти арешт на автомобіль «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), із забороною користування та розпорядження останнім, власником та володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Клопотання обгрунтовано тим, що 19.09.2025 близько о 14:30 год. на регульованому перехресті вул. Полтавська та вул. Васнецова у м. Кропивницький мало місце ДТП за участі автомобіля «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотоцикла Ява-350 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля швидкої медичної допомоги марки «Citroen Jumper», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав водій мотоцикла Ява-350 р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

19.09.2025 автомобіль «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), вилучений під час огляду місця події, приєднаний до кримінального провадження, як речовий доказ та поміщений на зберігання на територію майданчику, який розташований за адресою: місто Кропивницький, просп. Інженерів, 1-А.

Метою застосування заходу забезпечення є належне збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення, забезпечення проведення судових інженерно-транспортних (автотехнічної та транспортно-трасологічної) експертиз, а також у майбутньому забезпечення виконання рішення суду вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Майно вважається тимчасово вилученим під час обшуку, огляду, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

Слід зазначити, що збереження можливості користування та розпорядження автомобілем «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), позбавить сенсу застосування арешту майна, а тому вважаємо за необхідне заборонити здійснення таких повноважень відносно вказаного вище автотранспортного засобу.

Слідчий, власник, майна про розгляд клопотання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

Власник майна надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, також вказав, що проти арешту майна на час проведення експертиз, не заперечує.

Згідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, знаходяться матеріали досудового розслідування № 0002330 від 20.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України.

19.09.2025 близько о 14:30 год. на регульованому перехресті вул. Полтавська та вул. Васнецова у м. Кропивницький мало місце ДТП за участі автомобіля «Renault Clio» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотоцикла Ява-350 реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля швидкої медичної допомоги марки «Citroen Jumper», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті ДТП тілесні ушкодження отримав водій мотоцикла Ява-350 р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2025, на автомобілі «Renault Clio» реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), зафіксовано пошкодження: лівого переднього крила, переднього бамперу та передні світлові прилади, транспортний засіб вилучений. (а.к.3-5).

20.09.2025 постановою слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів автомобіль автомобілі «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), визнано та приєднано в якості речового доказу до кримінального провадження № 0002330 від 20.09.2025. (а.к. 6).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), є ОСОБА_5 . (а.к. 7).

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Майно вважається тимчасово вилученим під час обшуку, огляду відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, що до яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002330 від 20.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, триває, та у подальшому може виникнути необхідність у додатковому дослідженні вказаних у клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У випадку незастосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо засобу пересування, з участю якого відбулось ДТП, він може бути переданий, відчужений, знищений. Як наслідок, учасники та сторони кримінального не зможуть виконати положення ст. 290 КПК України та по завершенню проведення досудового розслідування відкрити речові докази на ознайомлення. Крім того, під час судового розгляду неможливо буде досягнути загальної засади щодо безпосередності дослідження доказів судом. Відсутність заходу забезпечення на речовий доказ ставить під загрозу досягнення мети легітимної мети цього провадження, що є неприйнятним.

Практика застосування статті першої Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, передбачає, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту. На виконання національного закону та міжнародної практики слідчий у клопотанні обґрунтував, що результати, зафіксовані в протоколі огляду місця події; доводять обґрунтовану підозру щодо самої події вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

На початковій стадії досудового розслідування слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик передачі речового доказу є достатньою умовою для застосування щодо цього рухомого майна співрозмірного виду забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно та заборона його розпорядження.

Тимчасове втручання в права та інтереси власників та володільців арештованого майна шляхом накладення арешту, заборони розпорядження транспортним засобом співмірно і відповідає ступеню порушених суспільних інтересів захищених законом. Негативних наслідків від такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власника і третіх осіб.

Враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, необхідність збереження майна з метою проведення подальших досліджень, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, відповідає критеріям речових доказів та може зберігати на собі сліди злочину, тому потреба в накладенні арешту на майно є доцільною і обґрунтованою, отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, доводи слідчого про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні слідчим суддею не враховуються, оскільки вказане суперечить вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Після проведення відповідних експертиз власник майна, на яке накладено арешт, має право ініціювати питання про зміну або скасування арешту.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Renault Clio реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ), власником та володільцем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпорядження ним до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0002330 від 20.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за умови зміни обставин за яких цей арешт був накладений.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1