В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/4496/24

Провадження № 1-кп/0285/320/25

02 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Звягель (Новоград-Волинський), Житомирської області, громадянин України, одружений, освіта середня-спеціальна, постійного місця роботи не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно, з 01.12.2023 року по 01.08.2024 року ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08.2.2018, яким ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду, з 29.11.2017 року, до досягнення ними повноліття.

ОСОБА_4 , не маючи обмежень за станом здоров`я, тобто будучи працездатною особою, отримуючи дохід від тимчасових заробітків, заходів на погашення заборгованості по аліментам не вживає, матеріальну допомогу дітям не надає, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність не реагує, тим самим злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого станом на 01.08.2024 виникла заборгованість у розмірі 50410 грн., що перевищує суму сукупних нарахованих платежів за 3 місяці.

Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, висловив розкаяння. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Посилався на те, що не міг сплачувати аліменти, у зв`язку з відсутністю доходів.

Законний представник потерпілих ОСОБА_9 подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. При призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого.

За таких обставин, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що стосуються його. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

На підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена повністю.

Показання ОСОБА_4 про обставини вчинення кримінального проступку є повними та послідовними, узгоджуються зі змістом пред`явленого обвинувачення, не викликають сумніву в їх правдивості та добровільності визнання вини.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за місцем проживання характеризуються негативно, не працює, захворювань, що могли б вплинути на призначення покарання не має.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Суд визнає необґрунтованим посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що на час розгляду кримінального провадження судимості обвинуваченого погашені, а правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, є кримінальним проступком.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду на максимальний строк у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки .

Згідно ч. 2 ст. 59-1, п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступніобов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - вирок набирає законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його ухвалення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1