Справа № 211/2/26
Провадження № 1-кс/211/55/26
У Х В А Л А

Іменем України

05 січня 2026 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу клопотання слідчої слідчого відділення відділення поліції № 1 КРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000118 від 08.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулась до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного. В обґрунтування заявленого клопотання слідча зазначила, що в провадженні СВ відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000118 від 08.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000118 від 08.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, 02.01.2026 приблизно о 13 год 10 хв перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів готівкою в сумі 700 доларів США, за здійснення ОСОБА_4 впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме: службових осіб ТСЦ МВС у м. Дніпро щодо позитивного складання практичного іспиту ОСОБА_5 , для отримання права керування транспортним засобом категорії «В».

02.01.2026 ОСОБА_4 затримано на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Під час затримання ОСОБА_4 проведено його особистий обшук за результатами якого виявлено та вилучено належне останньому майно, а саме:

- 7 (сім) банкнот, візуально схожих на національну валюту США, номіналом 100 доларів кожна, загальною сумою 700 доларів США з єдиним (однаковим) серійним номером кожної КВ14859854М, які упаковані та опечатані в спеціальному пакеті Національної поліції України SUD 2081300;

- мобільний термінал «iPhone 15 ProMax» та мобільний термінал «iPhone 11 ProMax», які упаковані та опечатані в спеціальному пакеті Національної поліції України SUD 22081298.

02.01.2026 постановою слідчого відділення відділення поліції № 1 КРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 вилучені речі визнано в якості речового доказу у вказаному кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Слідчий та власник майна в судове засідання не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Слідчий наполягає на задоволенні, підозрюваний, не заперечує проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, встановив, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої слідчого відділення відділення поліції № 1 КРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000118 від 08.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 02.01.2026 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речі та предмети, а саме:

- 7 (сім) банкнот, візуально схожих на національну валюту США, номіналом 100 доларів кожна, загальною сумою 700 доларів США з єдиним (однаковим) серійним номером кожної КВ14859854М, які упаковані та опечатані в спеціальному пакеті Національної поліції України SUD 2081300;

- мобільний термінал «iPhone 15 ProMax» та мобільний термінал «iPhone 11 ProMax», які упаковані та опечатані в спеціальному пакеті Національної поліції України SUD 22081298, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування таким майном, з метою збереження майна та запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05.01.2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1