ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9113/25 Номер провадження 11-сс/814/540/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 КК України, за її заявою від 28 березня 2025 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б могли об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчими Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

При цьому не погоджується з висновком слідчого судді про відсутність у скарзі достатніх відомостей про суспільно небезпечне діяння, що містить склад кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчим суддею при ухваленні рішення допущено порушення вимог кримінального процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із тих, у яких немає достатньої інформації, що вказує на їх вчинення.

З матеріалів провадження видно, що 28 березня 2025 року ОСОБА_6 звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, із заявою про вчинення слідчими Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області протягом січня - червня 2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, під час досудового розслідування та закриття кримінального провадження №0000115.

На думку скаржника, перевищення влади або службових повноважень працівників правоохоронного органу призвело до втрати документів на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_6 та цивільного позову у кримінальному провадженні.

Як обґрунтовано встановив слідчий суддя місцевого суду, аналіз вказаної заяви свідчить про те, що вона не містить викладу об`єктивних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, не є повідомленням про кримінальне правопорушення, а свідчить про незгоду скаржника із процесуальними діями працівників правоохоронних органів, що можуть бути оскаржені у порядку, визначеному законом.

Диспозицією ч.1 ст.365 КК України передбачена кримінальна відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Відповідно до примітки до ст.364 КК України істотною шкодою у ст.365 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками - такі, що у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян

Разом з тим, в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 не зазначає обставин та фактів, які б могли свідчити про заподіяння їй істотної шкоди в розумінні наведених приписів закону.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

У зв`язку з наведеним, враховуючи зміст заяви скаржника, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у скарзі ОСОБА_6 об`єктивних даних, які свідчать про ознаки зазначеного нею кримінального правопорушення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 червня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4