Провадження № 1-кп/761/4216/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0002646 від 23 липня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року у справі №761/31265/25 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся захисник обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну йому запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу.

Присутній у судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд дійшов наступних висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На думку суду, ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідка та потерпілого доведені стороною обвинувачення.

Суд вважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на свідків, інших учасників провадження.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю, суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задовольнити частково.

Змінити застосований ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року у справі № 761/31265/25 ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою та застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 січня 2026 року, включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 до 08:00 наступної доби, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга.

Суддя ОСОБА_1