УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. с-ще Тиврів 145/1244/25

1-кс/145/617/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000222 від 01 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2025 ОСОБА_4 , через представника - адвоката ОСОБА_3 , звернулася до Тиврівського районного суду Вінницької області з скаргою на постанову слідчого ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000222 від 01.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Скарга мотивована тим, що, слідчий у встановлений законодавцем термін потерпілу про закриття кримінального провадження не повідомляв. Лише після винесення Тиврівським районним судом ухвали про бездіяльність слідчого від 10.11.2025, він 11.11.2025 на її телефон у застосунок «Вайбер» направив текст постанови. А відтак строк подачі скарги закінчується 21.11.2025 та не пропущений. Під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Так по справі слідчим призначено та проведено судово-медичнуекспертизу №89 від 30.09.2025 року відповідно до висновків якої у потерпілої виявлено тілесні ушкодження, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Для проведення даної судової експертизи слідчим було надано лише Виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого нейрохірургічного відділення №13760 від 08.09.202, однак одночасно з тим, слідчим не встановлено, що ОСОБА_4 продовжувала лікуватись безперервно з 01.09.2025 до 13.10.2025, що підтверджується Випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.10.2025. Під час лікування встановлено ряд захворювань, та травм, які почали турбувати ОСОБА_4 після зазначеної ДТП. За клопотанням представника потерпілої слідчим призначена додаткова судово-медична експертиза, відповідно до висновків якої за №108 від 24.10.2025 у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. А надані додаткові медичні документи свідчать про захворювання ОСОБА_4 , які не перебувають у прямому причинному зв`язку з травмою від 01.09.2025. Разом з тим при проведенні додаткової експертизи, експертом не враховано, що потерпіла після травм отриманих внаслідок ДТП 01.09.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні 43 дні. Саме цей факт свідчить про отримання нею тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, відповідно до норм статті 122 КК України. Усі отримані внаслідок ДТП ушкодження описані при її первинній госпіталізації до КНП «Вінницька МКЛ ШМД», та продовжували описуватися та призначатися лікування на протязі 43 днів. Крім того експерт не звернув увагу на висновки лікаря офтальмолога від 12.09.2025, відповідно до яких у потерпілої виявлені травми пов`язані з ДТП унаслідок яких частково втрачено зір. Разом з тим, судово-медична експертиза була проведена по медичній документації без виклику підекспертного. Тривалий розлад здоров`я, як правило, полягає в порушенні функцій органу, а саме: послабленні функцій руки, ноги, органів слуху, язика (мовлення), зору тощо. При цьому, необхідно зазначити, що судово-медичний експерт, який здійснює дослідження, має виходити з об`єктивних медичних даних. Підсумовуючи викладені обставини, вважаємо, що проведена судово-медична експертиза не відповідає вимогам інструкції про проведення СМЕ та Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Також при проведенні досудового слідства не допитані усі особи, які були безпосередніми свідками, не встановлено особу, яка перебувала за кермом автомобіля «Fiat Linea» днз. НОМЕР_1 . Потерпіла ОСОБА_4 під час надання свідчень, зазначала, що за кермом автомобіля в момент ДТП знаходилась інша особа, а не ОСОБА_6 . По справі не призначена та не проведена експертиза технічного стану транспортних засобів, які приймали участь в ДТП, що суттєво впливає на наслідки розгляд справи. Крім того проведеним досудовим слідством не витребувані відеозапис з камер спостереження, для з`ясування швидкості автомобіля «Fiat Linea» днз. НОМЕР_1 та хто саме перебував за його кермом. Не призначена та не проведена судово-автотехнічна експертиза. А відтак, проведені слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні є поверхневими та формальними.

Просив постанову слідчого ВП № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 25.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000222 від 01.09.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України ? скасувати.

Ухвалою слідчого судді від 24.11.2025 відкрито провадження за скаргою, розгляд призначено на 26.11.2025, слідчого зобов`язано надати матеріали кримінального провадження.

25.11.2025 до слідчого судді надійшли матеріали кримінального провадження №0000222 від 01.09.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду скарги здійснювалося фіксування технічними засобами .

Слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про перенесення розгляду скарги в зв`язку із великою завантаженістю на роботі.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи стислі строки розгляду скарги, направлення матеріалів кримінального провадження слідчому судді, заперечення представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , а також те, що відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження як незаконну. Також зазначив, що в ході досудового розслідування слідчим не було витребувано всієї медичної документації щодо отриманих тілесних ушкоджень потерпілою, судово-медичному експерту не надано рентгензнімків та знімків МРТ, тобто об`єктивних медичних даних для встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника особи, яка звернулася зі скаргою, дослідивши матеріали скарги та надані на вимогу суду матеріали кримінального провадження № 0000222 від 01.09.2025, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як установлено судом скарга подана у межах визначеного строку.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Статтею 284 КПК України визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, судом установлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали кримінального провадження №0000222 від 01.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

25.10.2025 провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

За приписами ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 25.10.2025 про закриття кримінального провадження.

Так, у судовому засіданні встановлено, що слідчим під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, як це передбачено КПК України.

Зі змісту постанови не вбачається даних, що під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі дії, передбачені нормами КПК України для встановлення істини у кримінальному провадженні, не вжито заходів для встановлення обставин, які прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не досліджено та не надано правову оцінку всім зібраним доказам у провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Судом установлено, що в основу мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження від 25.10.2025 слідчим покладено те, що ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Водночас слідчий суддя зазначає, що відповідно до матеріалів справи слідчий не витребував всієї медичної документації щодо лікування ОСОБА_4 та отриманих нею тілесних ушкоджень, судово-медичному експерту не надано її рентгензнімків та знімків МРТ, тобто не надано в повному обсязі об`єктивних медичних даних для встановлення ступеню тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, що свідчить про неповноту досудового розслідування .

Доводи скарги про передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

Слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно з вимогами ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Варто звернути увагу й на те, що слідчий суддя не вправі втручатись у процесуальну самостійність слідчого та зобов`язати провести ту чи іншу дію, так як хід, спрямованість досудового розслідування, забезпечення достатності і повноти розслідування покладається саме на слідчого.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, які зазначені у постанові від 14.02.2023 у справі №405/680/22, (провадження № 51-1544км22), по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст. 22 КПК).

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 305, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000222 від 01 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задоволити.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 25 жовтня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000222 від 01 вересня 2025 року, за ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000222 від 01 вересня 2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повернути до СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28.11.2025 о 15:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1