В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 від 30.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, не одруженого, не працює, з освітою середньою та незакінченою вищою, який проживає зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, тимчасово не працюючого, раніше судимого 16.09.2024 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 360, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України,-

в с т а н о в и в:

Близько 03:00 год. 28 серпня 2025 року (точного часу в ході здійснення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за адресою місто Ужгород, вулиця Швабська, біля будинку № 26, де у останнього виник злочинний умисел, направлений на пошкодження та руйнування телекомунікаційної мережі. Тоді на виконання даного умислу ОСОБА_4 шляхом відкриття люку оглядового колодязя кабельної каналізації, проник до підземної кабельної каналізації (сховища для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку), де виявив кабелі зв`язку марки ТПП-30х2х0,4, та ТПП-20х2х0,4, які належить АТ «Укртелеком».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь підготовленого ножа відокремив кабелі зв`язку марки ТПП-30х2х0,4, та ТПП-20х2х0,4,, внаслідок чого трапилось пошкодження телекомунікаційної мережі, кабелів діючих ліній зв`язку, що перебував на балансі АТ «Укртелеком», що тимчасово спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, у зв`язку з чим у абонентів (споживачів телекомунікаційних послуг) було відключено обладнання, яке перебуває у їх користуванні, та було позбавлено можливості його використання, а саме призвело до відсутності послуги Інтернет (ШСД) 17 абонентів, 4 абонента телефонного зв`язку (ОТА).

Крім того у період часу з 03:00 години по 04:00 годину 29 серпня 2025 року (точного часу в ході здійснення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за адресою місто Ужгород, вулиця Швабська, біля будинку № 26, де у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Тоді останній діючи повторно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підняття люка на колодязях зв`язку ККЕ №1179 ККЕ №1183 проник до середини колодязів, звідки за допомогою ножа зробив кінцевий зріз кабелю, після чого таємно викрав 150 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-30х2х0,4, та 300 метрів телекомунікаційного кабелю ТПП-20х2х0,4, який належить АТ «Укртелеком», витягнувши його із зазначеного колодязя, тим самим спричинив матеріальну шкоду АТ «Укртелеком» на загальну суму 12 431,12 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 360 КК України, а саме в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

У судовому засіданні прокурором було надано угоду про визнання винуватості, укладену 06 листопада 2025 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 360 Кримінального кодексу України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану та в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 360 КК України. При цьому, ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 360 КК України у виді 3 років обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до даного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, визначити остаточно 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно з ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

Представник потерпілого ОСОБА_6 відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, про що зазначила у відповідній заяві.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 06.11.2025 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 360 КК України визнав повністю.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 360 КК України, тобто умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і у тому, що угода про визнання винуватості від 06.11.2025 не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінальних правопорушень, та які вказують на кваліфікацію діянь за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 360 Кримінального кодексу України та обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України - є тяжким злочином, за ч.1 ст. 360 КК України є кримінальним проступком.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 08.05.2025 вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин, суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 06.11.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 360 Кримінального кодексу України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2024, яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 360 КК України та призначено покарання за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 360, ч.1 ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки .

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін перебування під домашнім арештом з 23 жовтня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що трьом дням перебування під цілодобовим арештом відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені, що підтверджуються довідкою про витрати на проведення експертизи, вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведеної експертизи із обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 6 листопада 2025 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст. 360 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 360 КК України у виді 3 року обмеження волі, що відповідно до п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 1 року 6 місяців позбавлення волі.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2024, визначити остаточно 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін перебування під домашнім арештом з 23 жовтня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що трьом дням перебування під цілодобовим арештом відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи СЕ-19/107-25/11989-Д від 29.09.2025 в сумі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 коп.

Речові докази:

Недопалок цигарки маркування «Бонд», Пластикову ємність об`ємом 0,5 л з надписом «вепс»,мідь (обпалений кабель) знищити.

Змив з кабелю ТВП 30х2х04, 4 відрізки клейкової стрічки скотч зі слідами папілярних ліній рук, знятих з пластикової ємності об`ємом 0,5 л. з надписом вепс залишити зберігати при матеріалах справи протягом усього часу їх зберігання;

Відрізок кабелю ТВП 30х2х04, 2 відрізки кабелю ТВП 20х2х04, повернути власнику або уповноваженій особі

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1