УХВАЛА

02 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 713/475/25

провадження № 51-3846 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2025 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 серпня 2025 року,

встановив:

У поданій скарзі засуджений порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.

Суд касаційної інстанції є судом права, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Обґрунтування доводів касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Посилаючись на наявність таких підстав, слід навести відповідне правове обґрунтування, з огляду на положення ч. 2 ст. 438, статті 412-414 КПК.

Разом з тим, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, засуджений не обґрунтовує своєї позиції з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального законів, які були порушені судами, обмежившись лише незгодою з ухваленими рішеннями та вказівкою на неправильну оцінку судами особи засудженого, документів про стан його здоров`я. Заперечуючи законність ухвали апеляційного суду, засуджений не вказує, яких порушень допустив цей суд, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412-413, 419 КПК.

Стверджуючи про суворість призначеного судом покарання, засуджений не обґрунтовує його явної несправедливості, як це визначено ст. 414 КПК, зважаючи на зміст статей 50, 65 Кримінального кодексу України (далі - КК), дискреційні повноваження суду, а також ураховуючи той факт, що покарання йому призначене із застосуванням положень ст. 69 КК.

Посилаючись на необхідність скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, засудженому слід обґрунтувати таке прохання в описовій частині скарги, з урахуванням положень ст. 415 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, засудженому слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2025 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 серпня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3