УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

26 січня 2026 рокуСправа № 766/16877/24
Номер провадження 1-кп/495/4/2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000540 від 30 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000540 30 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

26.01.2026 обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_1 з тих підстав, що він не віднайшов в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту ухвали від 31.12.2025.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, наводиться у ч. 1 ст. 75 КПК. Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження або наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості (п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК).

Разом з цим, в силу ч. 4 ст. 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Дане кримінальне провадження перебуває на розгляді суду під головуванням судді ОСОБА_1 з 10.06.2025. За цей період ОСОБА_3 заявляв відвід судді ОСОБА_1 та ухвалою від 09.10.2025 таку заяву було розглянуто і в її задоволенні відмовлено за безпідставністю.

Вирішуючи питання, чи має зазначений відвід ознаки зловживання правом, суддя зазначає про таке.

КПК України не передбачено окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Послідовність дій обвинуваченого, що наведено вище, зокрема і заявлянням безпідставного відводу раніше, а також підстави для відводу у даній заяві, поєднане із періодичним наданням заяв про відкладення стороною захисту, дають підстави вважати, що вони спрямовані на штучне створення перешкод у розгляді кримінального провадження у розумні строки.

За таких обставин, повторно заявлений обвинуваченим ОСОБА_3 відвід судді має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду кримінального провадження.

З огляду на те, що положення ч. 4 ст. 81 КПК України мають на меті унеможливлення затягування кримінального провадження, законодавець передбачив право саме судді який здійснює провадження, залишати таку заяву про відвід без розгляду.

Керуючись ст.ст. 27, 75, 81 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата і час оголошення повного тексту ухвали: 30.01.2026 о 15.55.

Суддя ОСОБА_5