Єдиний унікальний номер 341/1401/25
Номер провадження 1-кп/341/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 30.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабівка, Калуського району, Івано-Франківської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , здобувач освіти в Калуському політехнічному фаховому коледжі Івано-Франківської області, який перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в:

Органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_3 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 за наступних викладених в обвинувальному акті обставин.

З червня 2010 року ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_5 та двома неповнолітніми дочками проживає в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де ведуть спільне господарство та, будучи пов`язаними спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, тобто перебувають у сімейних відносинах.

За час спільного проживання між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 склалися неприязні відносини, у результаті чого між ними періодично виникали словесні конфлікти, які супроводжувались вживанням нецензурних слів та висловлюванням образ в адресу одне одного.

26.07.2025 близько 17-00 годин ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_5 , малолітньою дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та подружжям ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю між собою, двома автомобілями приїхали на відпочинок з ночівлею на берег річки Дністер, що на окраїні с. Перлівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де упродовж кількох годин проводили свій вільний час, вживаючи алкогольні напої.

27.07.2025 близько 04-30 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння пішов до власного автомобіля марки «Cіstroen berlingo», н. з. НОМЕР_1 , у якому на той час уже відпочивала його дружина з малолітньою дочкою і, приєднавшись до них, розпочав з дружиною сварку, у ході якої у нього виник умисел на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень дружині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , і бажаючи їх настання, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс лежачій на матраці дружині декілька ударів рукою у ділянку голови та верхній частині тулуба. Після цього ОСОБА_3 , використовуючи фізичну силу, почав виштовхувати дружину з салону транспортного засобу на вулицю і при цьому, продовжуючи дії, умисно наніс їй ще декілька ударів руками по нижніх і верхніх кінцівках.

Виштовхавши дружину на вулицю, ОСОБА_3 залишився у салоні автомобіля і заснув, а коли прокинувся близько 07-00 годин ранку, продовжив ображати дружину ОСОБА_5 , погрожувати їй фізичною розправою, і при цьому кинув у неї декілька предметів посуду, що були у місці відпочинку. Після чого, продовжуючи, умисно наніс їй ще декілька ударів руками у ділянки тулуба та голови, в результаті чого завдав ОСОБА_9 сильний фізичний біль та спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках обох ніг та голови, синців і саден у ділянках правої руки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, і тим самим вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

Дії ОСОБА_3 органи досудового розслідування кваліфікували за частиною 1 статті 125 КК України, а саме як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні 24.09.2025 потерпіла заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Зазначила, що претензій до ОСОБА_3 не має, вони надалі спільно проживають та ведуть спільний побут. Долучила письмову заяву.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав подане клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою. Просив закрити кримінальне провадження. Зазначив, що значення подання такої заяви розуміє, просить клопотання задовольнити. Також, додав, що помирився з потерпілою і вони продовжують жити разом.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечувала. Зазначила, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Приймаючи рішення по суті клопотання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогою ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які не відносяться до корупційних правопорушень, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений ОСОБА_3 примирився з потерпілою ОСОБА_5 . Обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, вину визнав, щиро розкаявся. Потерпіла до обвинуваченого претензій не має і просить звільнити чоловіка від кримінальної відповідальності.

При цьому, зазначення в обвинувальному акті обтяжуючої покарання ОСОБА_3 обставини (вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння), передбаченої у статті 67 КК України, не виключає це кримінальне провадження із переліку проваджень, які здійснюються у формі приватного обвинувачення, з огляду на таке.

Відповідно до правового висновку ВС України, висловленого у постанові від 08.10.2015 у справі №5-132кс15, доктринально, законодавчо та в судово-слідчій практиці термін «обтяжуючі обставини» використовується у двох значеннях як комплексне поняття: обставини, що передбачені у статтях Особливої частини КК як ознаки складу злочину, які впливають на його кваліфікацію, тобто «кваліфікуючі» ознаки складу злочину, передбачені у диспозиції відповідної статті; обтяжуючі обставини, які не позначаються на кваліфікації вчиненого, а впливають виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання, зазначені у частині першій статті 67 КК України. Граматичний та системно-структурний аналіз, юридична техніка приписів статті 477 КПК України свідчать про таке. Пункт перший частини першої статті 477 КПК передбачає спочатку вказівку на певну частину і статтю Особливої частини КК, тобто визначається, за якою нормою кваліфікується діяння, а потім у дужках розкриваються ознаки того складу злочину, який у цій частині статті передбачений.

Також у пункті 3 частини першої статті 477 КПК використовується поняття «особливо обтяжуючі обставини», що не є складовою призначення покарання.

Крім того, у статті 477 КПК в цілому законодавець використав перелік норм лише Особливої частини КК України, а покликання на Загальну частину цього Кодексу, зокрема статтю 67 КК України, немає.

Наведене свідчить про те, що викладене законодавцем у статті 477 КПК застереження у дужках щодо обтяжуючих обставин при вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК України кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення.

Згідно з правовим висновком ВСУ, висловленим у постанові від 18.05.2017 у справі № 5-79кс(15)17, застереження у статті 477 КПК України щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК України кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбачені частиною 1 статті 67 КК України обставини, які обтяжують покарання.

Таким чином, зазначена в обвинувальному акті обтяжуюча покарання ОСОБА_3 обставина, передбачена пунктом 13 статті 67 КК України, не є обтяжуючою обставиною у розумінні застереження у статті 477 КПК України, оскільки не позначається на кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, а впливає виключно на обрання судом відповідного виду та розміру покарання.

Відтак, правових перешкод щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою суд не вбачає.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 46, 125 КК України, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження 0000073 від 30.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Речовий доказ: довідку із записом медичного характеру на ім`я ОСОБА_5 - вважати повернутою ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_10