Провадження № 1-кп/243/1100/2025
Справа № 243/8092/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000785 від 20 липня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тоненьке Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, маючого вищу освіту, пенсіонера, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2025 приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21140», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » разом з причепом марки «Креон» моделі «1Б-2000» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », рухаючись по проїзній частині вул. Шевченка, зі сторони вул. Свободи, с. Черкаське в напрямку с. Билбасівка, Краматорського району, Донецької області.

В цей час до проїзної частини вул. Шевченка підійшов та почав переходити проїзну частину вищевказаної вулиці, в невідведеному для цього місці пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зліва на право відносно руху автомобіля, побачивши якого водій ОСОБА_3 , діючи в порушення п. 12.3, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, якими передбачено:

п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачати, не приділив належної уваги тому, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, вчасно не застосував заходів до гальмування, що у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації та переростання її в ДТП, а саме наїзду керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням, перелому правої лопатки, множинних забійних ран надбровної дуги праворуч, множинних забійних саден тулуба, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.3 Правил дорожнього руху України перебували в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, розкаявся, визнав у повному обсязі обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 20.07.2025, у зв`язку з тим, що він з обвинуваченим ОСОБА_3 примирився і тому до ОСОБА_3 ніяких претензій не має. Вказав, що матеріальна та моральна шкода, що йому була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 була відшкодована, тому у нього відсутнє будь-яке бажання притягувати ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання потерпілого ОСОБА_5 , просив закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з примиренням з потерпілим, моральну та матеріальну шкоду він потерпілому повністю відшкодував.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілого підтримав, не заперечував проти закриття кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_5 з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення осіб від кримінальної відповідальності», передбачені підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а саме: скоєння особою вперше злочину невеликої тяжкості; відшкодування збитків або усунення спричиненої шкоди.

В абз. 6 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення осіб від кримінальної відповідальності» повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

За змістом п. 4 Постанови Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК (2341-14 ) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це здійснювана відповідно до кримінального та кримінального процесуального законів відмова держави від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, в якому реалізується прагнення держави ефективно і раціонально вести боротьбу зі злочинністю без застосування покарання і взагалі без ухвалення судом обвинувального вироку. В цьому інституті кримінального права одночасно реалізується принцип економії кримінальної репресії, гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Аналіз чинного законодавства та судової практики дозволяє дійти до висновку, що в даному випадку звільнення від кримінальної відповідальності наступає за таких умов: відсутність судимості у обвинуваченого, його примирення із потерпілим, відшкодування саме потерпілому збитків, та або усунення заподіяної йому шкоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, повністю визнав свою провину та розкаявся у скоєному, згідно характеристики за місцем проживання скарг щодо конфліктів за участю ОСОБА_3 не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи, пенсіонер, одружений, з потерпілим примирився та відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак, у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року (справа №930/497/23, провадження №51-4798км23).

У кримінальному провадженні понесені витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме:

- витрати на проведення експертизи № 2256 від 14.08.2025 в розмірі 8561,60 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят одна грн. шістдесят коп.);

- витрати на проведення експертизи № 2531 від 15.08.2025 в розмірі 8481,60 грн. (вісім тисяч чотириста вісімдесят одна грн. шістдесят коп.).

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд приходить до висновку, що витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов в справі не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 8, 124, 284, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000785 від 20 липня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме:

- витрати на проведення експертизи № 2256 від 14.08.2025 в розмірі 8561,60 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят одна грн. шістдесят коп.);

- витрати на проведення експертизи № 2531 від 15.08.2025 в розмірі 8481,60 грн. (вісім тисяч чотириста вісімдесят одна грн. шістдесят коп.).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 липня 2025 року на автомобіль марки ВАЗ, модель 21140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, VIN НОМЕР_3 , що належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Відродження, 1, - скасувати.

Речові докази:

автомобіль марки «ВАЗ», модель «21140», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який постановою слідчого від 20 липня 2025 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000785 від 20 липня 2025 року, після вступу ухвали суду в законну силу, повернути власнику ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя ОСОБА_1