У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0001800, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0001800, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23 вересня 2025 року слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.08.2025 приблизно о 18 годині 17 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Superb» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на території АЗС «UPG», яка розташована за адресою: місто Київ, проспект Європейського Союзу, 47, розпочав рух від паливнороздавальної колонки №11, виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку виїзду з АЗК.

В цей час, з приміщення АЗС «UPG» вийшов пішохід ОСОБА_7 та в звичайному темпі йшов по території АЗК до свого автомобіля, який стояв біля іншої паливнороздавальної колонки.

Рухаючись в указаному напрямку ОСОБА_6 не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, чим допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме не виконав вимог:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3(б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виразились в тому, що він, перебуваючи на території АЗС «UPG», перед початком руху та виконанням маневру повороту ліворуч не переконався у безпечності своїх дій і що це не створить небезпеки іншим учасникам руху. В результаті чого, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який йшов по території АЗК та рухався справа наліво відносно руху керованого ОСОБА_6 автомобіля.

Місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди - територія АЗК «UPG», яка розташована за адресою: місто Київ, проспект Європейського Союзу, 47, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №042-1413-2025 від 22.09.2025, отримав наступні тілесні ушкодження: «...а) відкрита травма лівої гомілки: уламкові переломи обох (велико-гомілкової та малогомілкової) кісток гомілки в середній третині діафізів зі зміщенням уламків, забійно-рвана рана на внутрішній поверхні лівої гомілки в на межі середньої та нижньої третини з ушкодженням великогомілкової артерії».

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/м «Правил», виявлене тілесне ушкодження у п. а) даних Підсумків, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичних дій тупого(их) предметів, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, що рухався, з пішоходом)...».

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Враховуючи зазначені обставини, згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, потерпілого.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за яке передбачене покарання позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що останній може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, тим самим перешкоджаючи здійсненню досудового слідства.

На той факт, що підозрюваний може незаконно впливати на свідка, потерпілого вказує те, що підозрюваний знає місце проживання свідка, потерпілого, підозрюваний може реально протиправно впливати на них з метою зміни ними їх показів, безпосередньо вчиняючи тиск. Вплив на потерпілого матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності, враховуючи необхідність їх безпосереднього допиту.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити, посилаючись на вказані у клопотанні доводи. Однак, не заперечував щодо застосування домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив розглянути можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки працює в офісі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23 вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України та вказаних у клопотанні долучено: рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві ДПП від 19.08.2025; протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.08.2025; схему пригоди від 19.08.2025; постанову про визнання предметів речовим доказом від 20.08.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 28.08.2025; протокол огляду відеозапису від 26.08.2025; постанову про визнання речі документом та визначення місця його зберігання від 26.08.2025; висновок експерта №СЕ-19/111-25/56268-ІТ від 12.09.2025; висновок судово-медичної експертизи №042-1413-2025 від 22.09.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 23.09.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 23.09.2025.

Таким чином, із долучених до клопотання та досліджених судом письмових доказів вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що «обґрунтована підозра», відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином, максимальною санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, враховує відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), та доведеність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, надавши підозрюваному можливість працювати.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати за першим викликом слідчого, прокурора, суду.

Керуючись, ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 376, 492 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0001800, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (укриттях) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме м.Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

прибувати за першим викликом слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити у два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 листопада 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на уповноважених осіб СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1