У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000208 від 28.06.2025 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не одруженого, інваліда ІІ групи, пенсіонера, не працюючого, в силу статті 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

в с т а н о в и л а :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обґрунтоване тим, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше червня 2025 року, у громадянина України ОСОБА_5 , обізнаного щодо факту збройної агресії рф проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення в особливий період серед військовозобов`язаних мешканців Полтавської області підроблених офіційних документів про наявність у військовозобов`язаних підстав, які звільняють від призову та мобілізації, що в свою чергу матиме наслідком зменшення кількості мобілізаційних ресурсів (військовозобов`язаних), які прибувають до ТЦК та СП та можуть бути сплановані до призову під час мобілізації, що, у свою чергу, ставить під загрозу терміни та обсяги виконання заходів комплектування військово-організаційних структур ЗСУ, а також формування стійких передумов для подальшої відмови громадян від виконання своїх конституційних обов`язків в особливий період.

Так, 20.06.2025 о 19 годині, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистого спілкування з громадянином України ОСОБА_7 запропонував останньому підшукати осіб, які мають намір уникнути призову на військову службу під час дії воєнного стану.

З цією метою, 28.07.2025, приблизно о 19 год 37 хв, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , запропонував ОСОБА_7 за грошову винагороду у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США забезпечити виготовлення довідок про встановлення I чи II групи інвалідності на одного з близьких родичів або члена сім`ї ОСОБА_8 , які в подальшому слугуватимуть підставою для отримання відстрочки від призову у відповідних ТЦК та СП.

25.08.2025, приблизно о 16 год 47 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_7 копії наступних документів, необхідних для виготовлення довідок про встановлення I чи II групи інвалідності, а саме: копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , копію картки фізичної особи-платника податків № НОМЕР_4 , копію паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію картки фізичної особи-платника податків № НОМЕР_6 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копію військово-облікового документу № 4, а також грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США.

При цьому ОСОБА_5 попрохав надати ще 500 (п`ятсот) доларів США.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в цей же день, приблизно о 19 год 01 хв, ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

В подальшому, 24.09.2025 приблизно о 17 год 44 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу надав ОСОБА_7 довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 13.09.2025, видану на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як особі, яка має дружину з числа осіб з інвалідністю І або ІІ групи на строк до 04 листопада 2025 року, та одержав від останнього грошові кошти у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США.

25.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

25.09.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави до 18 год. 03 хв. 22.11.2025 року.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, є обґрунтованою та підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: повідомленням начальника відділу контррозвідки УСБУ в Полтавській області ОСОБА_10 про виявлення ознак кримінального правопорушення від 28.06.2025; протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) дій від 03.08.2025, 02.09.2025, 03.09.2025; протоколом огляду мобільного телефону марки Apple, моделі iPhone 16, IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 від 23.09.2025; протоколом обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 від 24.09.2025; протоколом обшуку транспортного засобу автомобіля марки Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_10 , сірого кольору, 2008 року випуску, VIN-код: НОМЕР_11 від 24.09.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 30.06.2025, 08.08.2025, 25.08.2025, 03.09.2025, 25.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.09.2025, відповідями оперативного підрозділу на доручення слідчого.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою закінчується 22.11.2025 року, однак завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні у зазначений строк неможливо, так як необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме:

- провести тимчасові доступи до охоронюваної законом таємниці, яка перебуває у володінні ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», Центру медико-санітарної допомоги, проаналізувати та оглянути вилучену інформацію у відповідності до вимог КПК України;

- отримати відповіді на запити, скеровані до органів, уповноважених на встановлення особам груп інвалідності;

- допитати в якості свідків медичних працівників, які брали участь у підготовці та видачі висновків щодо встановлення груп інвалідності особам;

- допитати в якості свідків працівників ТЦК та СП з приводу оформлення відстрочок від призову за мобілізацією ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та з приводу внесення відповідних відомостей до реєстру «Оберіг»;

- розсекретити протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також документи щодо організації їх проведення (клопотання, доручення, постанови, ухвали суду);

- отримати документи, які характеризують підозрюваного ОСОБА_5 ;

- виконати вимоги статті 290 КПК України;

- провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії за необхідності.

Проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій надасть можливість в межах досудового розслідування та в подальшому в ході судового розгляду в повній мірі дослідити обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Постановою керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 18.11.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 25.12.2025 року.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, метою якого є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшились.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідча просила не визначати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що діяння ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані не вірно, підозра за ч.1 ст.114-1 КК України є необґрунтованою. Адвокат вказав, що ОСОБА_5 є соціально адаптованим, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІ групи та має незадовільний стан здоров`я. З урахуванням викладеного, адвокат вважав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, можуть бути знівельовані шляхом застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. З цих підстав адвокат просив відмовити в задоволенні клопотання слідчої. Також звернув увагу на те, що не визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо особи, підозрюваної, у вчиненні злочину, передбаченого ст.114-1 КК України, є правом, а не обов`язком суду. Тому у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, просив врахувати характеристику його особи та визначити заставу, як альтернативу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.131 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що 24.09.2025 року о 18 год. 03 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

25.09.2025 року слідча ОСОБА_6 за погодженням із прокурором ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

25.09.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави щодо ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 22.11.2025 року, 18 год. 03 хв.

14.10.2025 року ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 25.09.2025 року залишено без змін.

Із клопотання слідчої вбачається, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не представляється можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, перелік яких наведено вище.

У зв`язку з цим постановою керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 18.11.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 28.06.2025 року продовжено до трьох місяців, а саме до 25.12.2025 року.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання.

При цьому, слідчий суддя виходить з установленого правила про те, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Таким чином, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри за ч.1 ст.114-1 КК України було предметом перевірки слідчого судді під час постановлення ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу та колегії суддів Полтавського апеляційного суду під час апеляційного перегляду відповідної ухвали слідчого судді, за результатом якого у висновках, які зробила сторона обвинувачення, не було встановлено чогось необґрунтованого чи довільного.

З огляду на зазначене, доводи захисника щодо необґрунтованості підозри та неправильності кваліфікації дій підозрюваного слідчим суддею відхиляються.

Оцінюючи доводи сторін кримінального провадження щодо наявності ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення було доведено, що ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, продовжують існувати і в ході судового розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування чи суду обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема суворістю передбаченого покарання (кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-1 КК України, є тяжким злочином, у випадку доведеності вини та постановленні у кримінальному провадженні обвинувального вироку ОСОБА_5 може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років). Тому, наявні підстави вважати, що усвідомлюючи вказане, ОСОБА_5 може вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також наявні у справі факти та обставини, на які посилається сторона обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що, перебуваючи поза аудіо-, візуальним контролем працівників установи виконання покарань, підозрюваний ОСОБА_5 власноручно або за допомогою інших осіб може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (фото-, та відеоматеріали, електронно-обчислювальні машини та засоби мобільного зв`язку тощо), оскільки на даний час слідством не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню.

Під час оцінки ризику незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч.2 ст.84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні; встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст.ст.23, 224 КПК України). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Обставини кримінального провадження вказують про те, що ОСОБА_5 може як самостійно, так використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників кримінального правопорушення чи підкупу впливати або вимагати впливу на свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про яких він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження, так і з інших джерел.

Крім того, підозрюваний може продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за твердженнями сторони обвинувачення ОСОБА_5 не збирався завершувати злочинну діяльність. До того ж, ОСОБА_5 хоча і є таким, що в силу статті 89 КК України не має судимості, однак він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

У випадку обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо буде запобігти його контактам з іншими невстановленими особами, причетними до розслідуваного злочину, отже, останній матиме змогу вільно спілкуватися з ними, координувати їх дії щодо приховування слідів та способів вчинення кримінального правопорушення, а також щодо скоєння аналогічних за характером дій, за які йому повідомлено про підозру.

При цьому сама по собі наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не спростовує доведених стороною обвинувачення ризиків, не зменшує їх до малоймовірності та не є такою, що дає можливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

В свою чергу, існування вищезазначених ризиків у сукупності з необхідністю у проведенні зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій в кримінальному провадженні виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, окрім іншого, також врахує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, дані про особу підозрюваного у їх сукупності, а тому числі вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію та майновий стан.

Проаналізувавши викладене, слідчим суддею не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

Будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

З огляду на зазначене слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для продовження строку дії застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, положеннями ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, а тому враховуючи наявність доведених ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для визначення останньому застави, як альтернативи триманню під вартою.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчої про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчої - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 37 днів, тобто до 25 грудня 2025 року 18 год. 03 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2025 року о 13 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1