Справа № 645/556/26
Провадження № 1-кс/645/171/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000132 від 26.01.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Краснопільського району, смт. Краснопілля, громадянина України, розлученого, офіцера відділу управління штабу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч.4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в:

28 січня 2026 року слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до наказу начальника штабу військової частини НОМЕР_1 № 210 від 04.08.2025, майора ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення та майор ОСОБА_5 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою офіцера відділу управління штабу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції країни, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Так, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проходження військової служби 26.01.2026 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення у вигляді умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та у вигляді хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, зазначеного в частині 4 статті 296 КК України, при наступних обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2026 року, близько 18 год. 14 хв. молодший лейтенант поліції поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_7 разом з старшим лейтенантом поліції інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_8 та старшим лейтенантом поліції т.в.о. командира взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_9 у складі екіпажу №4201, будучи одягненими у формений одяг із знаками вирізнення та нагрудними спеціальними жетонами, виконуючи свої функціональні обов`язки, покладені на них Законом України «Про Національну поліцію» та функціональними обов`язками, здійснювали виїзд на виклик на території обслуговування, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Так, під час несення служби вказаними працівниками поліції 26.01.2026 за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 26 було виявлено ОСОБА_10 який повідомив, що невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні кав`ярні здійснює погрозу в бік останнього предметом візуально схожим на пістолет.

Так, в ході перевірки повідомлення, було встановлено невстановленого чоловіка в цивільному одязі, який агресивно себе поводив та нецензурно висловлювався у бік поліцейських.

Після цього, згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію України» працівники поліції попрохали вищевказану особу надати свої документи. На законну вимогу поліцейського надати документи, що встановлюють особу, чоловік категорично відмовився, але в ході розмови надав посвідчення офіцера ЗСУ під час чого було встановлено особу, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіцер відділу управління штабу військової частини НОМЕР_1 , у відповідь працівник поліції відрекомендувався та надав останньому своє службове посвідчення до повного ознайомлення.

Далі, згідно ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України» ОСОБА_5 було запропоновано добровільно викласти вміст його кишень штанів та куртки, на що останній почав поводити себе більш агресивно та почав погрожувати працівникам поліції фізичною розправою.

В подальшому, у відповідь на продовжувану лайку та погрози у бік працівників поліції, ОСОБА_5 було неодноразово повідомлено, що у випадку не припинення, до нього відповідно до ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію України» буде застосовано фізичну силу, та відповідно до ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію України» буде застосовано спеціальні засоби.

Надалі, ОСОБА_5 , знаходячись на відстані витягнутої руки від молодшого лейтенанта ОСОБА_7 наніс останньому один удар правою рукою в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_7 втратив рівновагу.

У зв`язку з чим, відповідно до ст. 44 ЗУ «Про Національну поліцію України» молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 було застосовано фізичну силу до ОСОБА_5 з метою припинення нападу на поліцейського під час виконання ним службових обов`язків.

В подальшому, відповідно до ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію України» до ОСОБА_5 було застосовано спеціальний засіб кайданки для забезпечення особистої безпеки та припинення правопорушення.

Таким чином, у результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 молодшому лейтенанту поліції поліцейському взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого на момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім того, 26.01.2026 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи при собі пістолет, прийшов до закладу «Coffee place», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 26 для придбання кави.

В подальшому, в середині закладу між військовослужбовцем ОСОБА_5 та іншим відвідувачем закладу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник словесний конфлікт на підґрунті непорозуміння.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із використанням для цього свого заздалегідь заготовленого пістолету.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, ОСОБА_5 , 26.01.2026 року, приблизно о 18 год 00 хв, перебуваючи в закладі «Coffeeplace», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 26, де перебував персонал закладу та інший відвідувач, розуміючи, що він перебуває в громадському, людному місці за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 26, де розташований заклад «Coffee place», з хуліганських мотивів, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, яка виразилися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок інших осіб, протиставляючи себе суспільству, державі, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, з хуліганських спонукань, взяв до рук пістолет, пройшовши процедуру отримання дозволу на вищезазначену зброю, тобто знаючи порядок та правила застосування такої зброї, достеменно усвідомлюючи, що шляхом здійснення пострілів із вказаної зброї у тіло людини можливе заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, зняв пістолет з запобіжника, відвів затвор в заднє крайнє положення та відпустив, чим з імітував досилання патрона у патронник та спрямував пістолет, який тримав у руці, у бік ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказавши останньому покинути якнайшвидше приміщення закладу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

26.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України; фактично затримано о 18.20 год.

27.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України.

Вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджено зібраними під час проведення досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 може залишити та змінити своє фактичне місце проживання, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний реальний термін покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Крім того, слід враховувати той факт, що ОСОБА_5 являється діючим військовослужбовцем та в будь-який момент може бути направлений на позицію (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відома адреса місця роботи потерпілого та свідків, імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження шляхом психологічного тиску на свідків та потерпілого, їх знайомих та родичів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 являється діючим військовослужбовцем, який перебуває на офіцерській посаді, що дає останньому можливість отримати іншу зброю для продовження несення служби (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, необхідно забезпечити присутність підозрюваного для встановлення обставин, які підлягають доведенню згідно ст.ст. 2, 91 КПК України, його особисту явку до слідчого органу та до суду для безпосереднього дослідження обставин злочину за його участю.

Окрім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства щодо потерпілого, а тому є підстави вважати, що останній може незаконно впливати на учасників провадження, які під його тиском можуть дати неправдиві свідчення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком 5 років та обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком 7 років, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити зазначені вище дії.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час мають місце.

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри зібраними фактичними даними у провадженні, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому вказав, що відсутні докази, які підтверджують вину підозрюваного, в зв`язку з чим просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Разом з тим, просив при застовуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

З наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 26 січня 2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України.

26.01.2026 року о 18:20 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_5 о 18 годині 00 хвилини 27 січня 2026 року у кримінальному провадженні № 0000132 від 26.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 27.01.2026 року.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Надані стороною обвинувачення докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: - протоколом затримання ОСОБА_5 від 26.01.2026 під час обшуку в рамках затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пістолет з номером НОМЕР_2 , магазин та 6 патронів, упаковано до картонної коробки, мобільний телефон в чохлі зеленого кольору IMEI: НОМЕР_3 , який упаковано до сейф пакету №NPU 5813805; - протоколом огляду місця події від 26.01.2026 за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 26; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_9 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_8 ; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_7 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_11 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; -протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_12 .

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

На даній стадії кримінального провадження слідча суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Слідча суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, а також у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у період воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілим та/або свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 являється діючим військовослужбовцем, який перебуває на офіцерській посаді, що дає останньому можливість отримати іншу зброю для продовження несення служби.

Також, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та тяжкими злочином, вчинені у період воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який не є інвалідом, має повну вищу освіту, раніше не судимий, розлучений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має батьків пенсіонерів, має зареєстроване місце проживання та місце фактичного проживання, є офіцером відділу управління штабу військової частини НОМЕР_1 .

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно з підозрою, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, що, застосування до ОСОБА_5 , менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку із чим в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За вказаних підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 25 березня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на р/р № код отримувача (код за , банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0006674), до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та роз`яснити, якщо підозрюваний, обвинувачений, не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 повідомити членів сім`ї підозрюваного щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали складено 29.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1