Справа № 752/1871/26
Провадження № 1-кс/752/851/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на постанову про відмову у визнанні потерпілою, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга, подана в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, у якій ОСОБА_3 просить:

1) Визнати протиправними дії Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, що полягають у неналежному інформуванні, неврученні ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права й обов`язки потерпілого, внесенні до ЄРДР недостовірних відомостей, ігноруванні звернення щодо їх коригування, які у своїй сукупності фактично становлять відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою;

2) Зобов`язати уповноважених осіб Голосіївської окружної прокуратури міста Києва внести відповідні зміни до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000126, а саме:

- у графі «ПІБ потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та код ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань): замість формулювання «самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення» зазначити анкетні дані ОСОБА_3 як заявника/потерпілої;

- у графі «Дата надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: замість «18.11.2025» зазначити дату подання ОСОБА_3 заяви 16.10.2025.

3. Зобов`язати прокуратуру надати ОСОБА_3 належним чином оформлений витяг із ЄРДР із відображенням внесених змін у найкоротший термін.

4. Зобов`язати Голосіївську окружну прокуратуру міста Києва належним чином вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2025 у справі №752/29386/25, провадження №1-кс/752/10067/25, зобов`язано уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві невідкладно внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 15.10.2025 та розпочати досудове розслідування.

Заява стосувалася вчинення проти ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме незаконного використання її персональних даних та підроблення її підпису у документах, пов`язаних зі створенням ОСББ «Академіка Вільямса 9». Заява була подана 16.10.2025 на офіційні електронні адреси Голосіївського УП ГУНП у м. Києві та Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

Ознайомившись із Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000126 із зазначеною датою реєстрації провадження 18.11.2025, ОСОБА_3 виявила ряд невідповідностей. Так, у графі «ПІБ потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та код ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань): замість анкетних даних ОСОБА_3 як заявника/потерпілої зазначено формулювання «самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення». У графі «Дата надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено: «18.11.2025» замість дати подання ОСОБА_3 заяви 16.10.2025, попри те, що у своїй заяві ОСОБА_3 чітко виступає як потерпіла особа, права якої, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, виникли з моменту подання цієї заяви.

ОСОБА_3 зазначає, що Голосіївська окружна прокуратура міста Києва у своєму листі від 17.11.2025 прямо зазначила, що відомості до ЄРДР внесено за результатами вивчення доводів, викладених у її заяві, а не внаслідок самостійного виявлення обставин прокурором. Таким чином, формулювання «самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення» та зазначення у витягу дати 18.11.2025 як моменту виявлення обставин не відповідають фактичним обставинам, суперечать офіційній позиції прокуратури, викладеній у її листі, не узгоджуються з хронологією подання та реєстрації заяви ОСОБА_3 та порушують вимоги ч.1 і ч.5 ст.214 КПК України.

Зазначені у витягу відомості фактично створюють перешкоди для реалізації прав ОСОБА_3 як потерпілої особи, передбачені ч.2 ст.55 та ч.2 ст.56 КПК України.

13.01.2026 ОСОБА_3 направлено повторне звернення до Голосіївської окружної прокуратури міста Києва з вимогою внести відповідні коригування до ЄРДР та надати належним чином оформлений витяг із відображенням внесених змін, однак жодної відповіді надано не було. Зазначене, на думку ОСОБА_3 , свідчить про фактичне ігнорування її звернення.

Неналежне інформування, невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, внесення до ЄРДР недостовірних відомостей, ігнорування звернення щодо їх коригування ОСОБА_3 вважає системним порушенням її процесуальних прав, що вказує на приховану відмова у визнанні її потерпілою.

На підставі зазначеного ОСОБА_3 просить про задоволення скарги.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги без її участі.

Голосіївська окружна прокуратура міста Києва в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги, а також у відсутність особи, яка подала скаргу, якою було подано клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалося.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно змісту скарги, ОСОБА_3 письмову постанову про відмову у визнанні її потерпілою не отримувала. Водночас, на думку ОСОБА_3 , дії прокурора, у своїй сукупності є рівнозначними відмові у визнанні її потерпілою, тому посилаючись на положення п.5 ч.1 ст.303 КПК України, просить про задоволення скарги.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Як визначено у частинах 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_3 письмову постанову про відмову у визнанні її потерпілою не отримувала і про існування такої постанови ОСОБА_3 не повідомляє.

Отже, в матеріалах скарги відсутній процесуальний документ у формі постанови про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000126 від 18.11.2025.

Слідчий суддя зауважує, що відсутність постанови про відмову у визнанні потерпілою позбавляє слідчого суддю можливості перевірити її зміст на предмет наявності відомостей (елементів), передбачених для такого процесуального рішення, а також надати правову оцінку мотивам і обґрунтуванням прийнятого рішення.

Перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора що можуть бути оскарженими на досудовому провадженні закріплений в ч. 1 ст. 303 КПК України, такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Станом на день розгляду скарги, даних про прийняття слідчим, прокурором в межах кримінального провадження №0000126 від 18.11.2025 процесуального рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні скаржником не отримано, а також слідчому судді такі відомості не надані.

На підставі викладеного, з огляду на відсутність процесуального документу у формі постанови про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000126 від 18.11.2025, дана скарга не підпадає під випадки оскарження, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Також слід зазначити, що при здійсненні розгляду скарги, поданої в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, до повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про внесення змін до ЄРДР у кримінальному провадженні та перевірка правильності внесених уповноваженою службовою особою відомостей до ЄРДР, зокрема в частині відомостей про заявника та дати надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення. Прийняття таких рішень, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, відповідно до вимог ст. 307 КПК України не передбачено.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на обставини справи, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати загальні засади кримінального провадження згідно ч. 6 ст. 9 КПК України і провадження за скаргою закрити, оскільки провадження у справі відкрито помилково.

Керуючись статтями 26, 303, 305, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження за скаргою ОСОБА_3 , на постанову про відмову у визнанні потерпілою, визнання протиправними дій Голосіївської окружної прокуратури міста Києва та зобов`язання уповноважених осіб Голосіївської окружної прокуратури міста Києва вчинити певні дії, закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дати її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1