Справа № 484/4444/25
Провадження № 1-КП/484/381/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, паспорт ЕР , освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 18.11.2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.11.2016 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки;

- 05.07.2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2,3 ст. 185 КК України д 3 років позбавлення волі;

- 11.11.2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 18.09.2019 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 01.07.2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 03.04.2025 року обвинувальний акт за ч.4 ст. 185 КК України направлено до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

За участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діяв станом на травень 2025 року.

24.05.2025 року близько 19.00 години ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 прийшли додому до останнього по АДРЕСА_3 . Увійшовши до будинку, ОСОБА_7 помітив ноутбук марки Prologix модель М-15 710 (PN 15 Е01. CN48S2NU/016). В цей же час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на повторне вчинення злочину, а саме на викрадення вказаного ноутбуку, належного ОСОБА_9 . Виконуючи задумане, того ж дня близько 20.00 години ОСОБА_7 , користуючись тим, що ОСОБА_9 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, заснув, а тому не міг його бачити і чинити йому перешкод, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період воєнного стану, шляхом вільного доступу зі столу у кімнаті будинку по АДРЕСА_3 , куди він отримав вільний доступ, таємно викрав вказаний ноутбук вартістю 9 500 грн., спричинивши тим самим ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд.

За наведених обставин ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого мана (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ст. 185 ч.4 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 себе винним у пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що у травні чи у квітні 2025 року він, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 сиділи у ОСОБА_12 вдома. ОСОБА_13 попросив його і ОСОБА_14 провести ОСОБА_9 додому, тому що той був сильно п`яний. Вони його відвели, а він їм сказав, що у нього є пляшка, виніс на поріг рюмки, а потім запросив його і ОСОБА_14 в хату. Вони зайшли. В цей час йому подзвонила колишня жінка ОСОБА_15 . Він вийшов з хати, а потім зайшов. ОСОБА_11 тоді вже пішов і ноутбука вже не було, але прийшов ОСОБА_10 за ним і запитав, чи завели вони ОСОБА_9 додому. Він відповів, що відвели. Вони зайшли в хату. Потім він і ОСОБА_13 пішли, а ОСОБА_11 залишився з ОСОБА_9 . Вони вживали алкоголь. ОСОБА_11 йому говорив, що хоче вкрасти ноутбук, але він відмовився. Після того він ОСОБА_14 не бачив. Вранці ОСОБА_9 прийшов до ОСОБА_12 , у якого він жив. ОСОБА_9 сказав, що у нього ОСОБА_11 забрав ноутбук. ОСОБА_16 викликав поліцію. Вони зустріли його і він сказав, що ноутбук в ОСОБА_17 . ОСОБА_18 виніс ноутбук і віддав його поліції. При цьому були присутні: він, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і два оперативних працівника. ОСОБА_9 питав у нього, хто був у нього дома, він відповів, що він і ОСОБА_11 . ОСОБА_11 приносив йому і ОСОБА_19 ноутбук і клавіатуру, він їх раніше викрав. Сам він рідко вживає алкоголь. ОСОБА_11 попросив його взяти на себе відповідальність за крадіжку, тому що сам раніше судимий і має умовний термін. За таку згоду ОСОБА_11 дав йому 3 000 грн. Обвинувачений стверджував, що потерпілий був знайомий з ОСОБА_18 і раніше, він звинувачував його у викраденні окулярів і павербанку. Також ОСОБА_7 стверджував, що під час проведення слідчого експерименту він говорив і робив те, що йому говорили слідчий та оперативні працівники, тому що ОСОБА_11 співпрацює з ними. Ще ОСОБА_18 дізнався, що у потерпілого на депозиті є 100 000 грн і вирішив їх викрасти.

Позиція захисту полягає в тому, що стороною обвинувачення не доведена участь ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину. Під час дебатів обвинувачений просив його виправдати і одночасно вибачився та просив суворо не карати.

Оскільки фактично ОСОБА_7 не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, суд дослідив всі докази у справі, надані учасниками кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив суду, що 24.05.2025 року був в гостях у ОСОБА_12 близько 17 години вечора. Потім прийшов ОСОБА_7 . Вони випивали у дворі. Він сп`янів, тому що вони пили стаканами. Він пішов. ОСОБА_7 причепився за ним і пішов з ним. Він його до себе не запрошував. ОСОБА_14 він дійсно знає, але тоді його з ними не було. Він зайшов на територію свого домоволодіння. ОСОБА_7 зайшов за ним. Він зайшов у хату, нікого з собою не запрошував. Він заснув, прокинувся вночі. На столі були тільки чашки. Ніяких пляшок там не було. Дома у нього взагалі не було алкоголю. Він хотів подивитися в ноутбук, але його не було на місці. Ноутбук постійно знаходився на столі, завжди був включений. Він купував його в магазині ТАК, підключав до операційної системи. Тоді він пішов до ОСОБА_12 , у якого жив ОСОБА_7 . Вони обидва були дома. Він запитав, де ноутбук. ОСОБА_7 сказав, що може знайти за 3 000 грн. Він ще який час чекав, що ноутбук повернуть, а коли зрозумів, що ні, повідомив у поліцію. Разом з поліцейськими вони пішли до ОСОБА_20 . Там був ОСОБА_7 у його куртці. ОСОБА_21 одразу сказав, що знає, де ноутбук і повів їх до будинку ОСОБА_14 одразу видав ноутбук. Він у цей час сидів у машині і самого процесу видачі не спостерігав. ОСОБА_7 говорив, що це він взяв ноутбук. Потім ноутбук завезли в поліцію, а через деякий час йому його повернули. Документи на ноутбук були у нього вдома. Вони з поліцією поїхали до нього додому, він видав документ, поліція їх перевірила. Коли пили у ОСОБА_12 , ОСОБА_14 він ще не знав, узнав вже після крадіжки ноутбука. Він часто вживає алкоголь. ОСОБА_11 ніколи не був у нього вдома.

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що знайомий із ОСОБА_7 , але вони не друзі. Познайомилися, коли він жив на квартирі по АДРЕСА_4 . Якось ОСОБА_7 підійшов до нього і запитав, чи не знає він, хто може відвезти металобрухт. Перед тим, як шукати машину, він із ОСОБА_7 пішов до діда, якому належав металобрухт і переконався, що той його власник. Тоді він знайшов автомобіль, вони разом здали металобрухт, на виручені гроші в магазині купили їжу і горілку і пішли пригостити діда. Трохи випили з дідом, побули у нього хвилин десять і далі пішли до нього на квартиру. Як того діда звати, не знає. Сиділи у нього дома удвох, пили, їли. Потім ОСОБА_7 попросився переночувати. Він дозволив лише на одну ніч, тому що сам винаймав житло і переживав, що господар буде невдоволений. Потім ОСОБА_7 якось прийшов до нього і запитав, чи може він залишити у нього свої речі, тому що у діда це небезпечно. Він погодився. ОСОБА_7 приніс два рюкзаки з речами і сумку з ноутбуком. Він ноутбуком не користувався. Ніяких папірців у ньому не бачив. Ні про які депозити не знав. ОСОБА_7 спочатку знайомства навіть не називав йому свого імені, постійно називався по різному. Через два-три дні до нього приїхала поліція. ОСОБА_7 сказав, що потрібно віддати поліції його речі. Він віддав. Йому пояснили, що відтепер він буде свідком, що ОСОБА_7 добровільно видає викрадений ноутбук. Поліція бачила, що сумка з ноутбуком лежала поряд з рюкзаками ОСОБА_7 . Звідки у ОСОБА_7 той ноутбук він не знає. Як звати того діда, чий металобрухт вони здали, він не знає. Знайомий ОСОБА_23 у нього є, але звати його ОСОБА_24 . ОСОБА_9 він не знає. Дома у нього ніколи не був. Раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий.

Позиція захисту повністю спростовується наведеними вище показаннями потерпілого і свідка ОСОБА_22 , які надані під присягою і після попередження про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень. Показання потерпілого і свідка узгоджуються між собою і підтверджуються сукупністю досліджених судом письмових доказів. Натомість, жодного доказу на підтвердження версії захисту суду не надано.

Так, інкриміноване обвинувачення підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 01.07.2025 року про крадіжку його майна, в якій він зазначив, що 24.05.2025 року близько 20.00 години він виявив відсутність свого ноутбука Prologix із сумкою, який знаходився в його будинку. У крадіжці підозрює ОСОБА_7 /а.с.40/; видатковою накладною на придбання ноутбука та встановлення програмного забезпечення на нього /а.с.41/; заявою ОСОБА_22 про добровільну видачу ноутбука, який йому залишив ОСОБА_7 27.05.2025 року /а.с.42/; протоколом огляду вказаного ноутбука, фототаблицею до нього /а.с.43-48/; який був визнаний речовим доказом /а.с.65-66/ та повернутий потерпілому /а.с.67/; висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-25/10897-ТВ від 04.07.2015 року, згідно якого вартість викраденого ноутбука складає 9 500 грн. /а.с.53-60/.

З протоколу слідчого експерименту, проведеного 10.07.2025 року за участю ОСОБА_7 , вбачається, що він показав і розказав, як відбувалися події. При цьому зазначив, що 24.05.2025 року у вечірній час він перебував у свого знайомого ОСОБА_12 по вул. Лермонтова, де вони розпивали спиртні напої. Також там був невідомий йому раніше чоловік ОСОБА_25 . Вони випили багато горілки, ОСОБА_26 швидко сп`янів і попросив допомогти йому дійти до дому. Він взяв ОСОБА_9 під руки та повів додому на АДРЕСА_3 , де вони разом увійшли в будинок і потерпілий в першій кімнаті ліг спати, а він у цей час там же побачив ноутбук на столі та поряд з ним сумку для нього. Побачивши, що ОСОБА_9 спить, він взяв ноутбук і пішов з будинку. Ноутбук заховав у кущах, а через декілька днів забрав його і відніс своєму знайомому ОСОБА_27 , щоб той допоміг його продати /а.с.61-63/. Судом також переглянуто відеозапис слідчого експерименту і встановлено, що така слідча дія проведена із дотриманням вимог процесуального законодавства, в присутності понятих і захисника. ОСОБА_7 при цьому поводився вільно, вільно розповідав про обставини викрадення ноутбука, показував все на місці. Жодних зауважень від учасників слідчого експерименту, а також від ОСОБА_7 та його захисника не надходило /а.с.64/.

Обставини, зафіксовані у протоколі слідчого експерименту, повністю узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_22 , а також з інформацією, наявною в інших досліджених судом письмових доказах, що наведена вище. У суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 під час слідчого експерименту діяв за вказівкою працівників поліції або під тиском інших осіб чи життєвих обставин, адже такого під час судового розгляду не встановлено. Тож суд вважає встановлені під час слідчого експерименту обставини вчиненого правопорушення достовірними, такими, що відповідають дійсності, оскільки вони повністю узгоджуються із сукупністю досліджених судом доказів.

Разом з тим, пояснення обвинуваченого, надані в суді, є непослідовними, суперечать сукупності інших доказів, зокрема, в частині кількості людей, які разом проводили час і вживали алкоголь увечері 24.05.2025 року у ОСОБА_12 , а також щодо обставин переміщення потерпілого від ОСОБА_12 до себе додому, про присутність за вказаних обвинуваченим обставин ОСОБА_28 , його знайомства з потерпілим, розпивання ними алкоголю дома у потерпілого, пропозицію викрасти ноутбук та попередню крадіжку речей потерпілого ОСОБА_22 . Також суд не встановив наявності у потерпілого підстав обмовляти ОСОБА_7 , адже вони раніше не були знайомі, не мали конфліктів тощо. Також встановлено, що свідок ОСОБА_22 раніше не судимий, що підтверджено відповідною довідкою про відсутність у ного судимостей. Тобто у свідка ОСОБА_28 були відсутні підстави просити ОСОБА_7 взяти на себе вину за крадіжку ноутбука. Крім того, ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, відбував покарання реально і має усвідомлювати, що йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі. Тож доцільність брати на себе вину за іншого, навіть за гроші, відсутня. Натомість це виправдовує позицію обвинуваченого в частині невизнання своєї вини і зміни показань з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Оцінивши у сукупності наведені вище докази з точки зору їх належності, допустимості і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про те, що вони поза усяким розумним сумнівом підтверджують обставини вчиненого злочину як вони викладені в обвинуваченні, зокрема в частині часу, місця вчинення злочину, способу проникнення в будинок потерпілого, умислу обвинуваченого на заволодіння майном потерпілого, а також в частині дій обвинуваченого, який скористався безпорадним станом потерпілого і таким чином отримав доступ до його будинку і відповідно до його майна. Також цілком підтверджена наявність завданої діями обвинуваченого матеріальної шкоди та її розмір.

Тож суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії за встановлених судом фактичних обставин правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України, оскільки стороною обвинувачення доведені всі елементи зазначеного складу злочину та його кваліфікуючі ознаки, в тому числі і повторність ( ОСОБА_7 має непогашені судимості за вчинення крадіжок), та в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який винним себе не визнав, відповідно не розкаявся у вчиненому, намагався перекласти відповідальність на іншу особу, яка зараз проходить військову службу, сподіваючись, що суд буде позбавлений можливості допитати таку особу; ОСОБА_7 не працює офіційно, джерело його існування не встановлене; він має зареєстроване місце проживання, за яким не проживає, характеризується негативно; сприяв розкриттю злочину та поверненню викраденого, є осудним. За характеристикою, наданою за місцем відбуття покарання ОСОБА_7 характеризується як особа, яка не виявляє прагнення працювати, повторює помилки, не бажає змінюватись.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_7 в межах пред`явленого обвинувачення відсутні.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України: ноутбук, який був предметом злочину і вже повернутий потерпілому залишити йому.

На підставі ст. 124 КПК України судові витрати за проведення товарознавчої експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Оскільки обвинувачений засуджується до реального відбуття покарання за тяжкий злочин, з метою забезпечити в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбуття покарання обвинуваченому слід обчислювати з моменту затримання та зарахувати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання в порядку виконання даного вироку та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Речовий доказ у справі: ноутбук марки Prologix модель М-15 710 (PN 15 Е01. CN48S2NU/016), який вже повернутий потерпілому ОСОБА_9 , залишити йому.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-25/10897-ТВ від 04.07.2025 в сумі 2 674 грн. 20 коп. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави /а.с.52/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В частині обрання запобіжного заходу вирок підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ: