Справа № 203/7760/25
Провадження № 1-кс/0203/408/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні №0002530, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про скасування арешту, накладеного 31 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра у справі 203/7760/25 на автомобіль «KIA SPORTAGE», р/н НОМЕР_1 , власником якого вона є.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , відносно якого відкрито кримінальне провадження, не є власником автомобіля; автомобіль потрібен власнику для забезпечення переміщення двох дітей та онкохворої бабусі, тому наявні підстави для скасування арешту в частині користування транспортного засобу.

Власниця майна, будучи належним чином повідомленою про розгляд клопотання, у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла її заява про розгляд справи без її участі.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися; від прокурора ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій викладено клопотання про розгляд справи без її участі з урахуванням позиції щодо відмови в задоволенні клопотання, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, експертні дослідження ще не проведені.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002530 від 26.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом того, що 26.10.2025 о 12:15 год. водій ОСОБА_4 , 1971 р.н., керуючи автомобілем «KIA SPORTAGE», р/н НОМЕР_1 , рухався по підйому на Центральний міст у м. Дніпрі, де, виїхавши на міст, почав виконувати маневр розвороту, при виконанні якого скоїв зіткнення з мотоциклом Husqvarna Svartpilen, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , 1985 р.н, який рухався зліва направо за напрямком його руху. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав водій ОСОБА_7 , 1985 р.н.

26.10.2025 під час проведення досудового розслідування вилучено автомобіль марки «KIA SPORTAGE», р/н НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

26.10.2025 автомобіль марки «KIA SPORTAGE», р/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002530 від 26.10.2025, останній залишено на території спеціального майданчику ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. 22.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 31.10.2025 у справі 203/7760/25 накладено арешт на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 26.10.2025 транспортний засіб автомобіль марки «KIA SPORTAGE», р/н НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) із забороною розпорядження, відчуження та користування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що підставою накладення арешту на автомобіль згідно ухвали слідчого судді від 31.10.2025 було встановлення відповідності рухомого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також необхідність проведення відповідних експертиз у кримінальному провадженні із залученням транспортного засобу.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що в застосуванні арешту відпала потреба, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, позицію прокурора щодо необхідності проведення експертиз із залученням транспортного засобу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання на даний час є необґрунтованим.

Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або таких, що свідчать, що арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174, 376, 369- 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0002530, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1