Провадження №1-кп/523/237/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

31.10.2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

керівника та прокурорів Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представників служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника сектору ювенальної пробації Приморського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_12 ,

захисника адвоката ОСОБА_13 ,

законного представника обвинуваченого представника органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0003544 від 18 вересня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого:

1) вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2019 року, за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.ст.75,76,104 цього ж кодексу, з іспитовим строком 2 роки;

2) вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2020 року, за ч.1 ст.125 КК України, із застосуванням ст.71 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 10 днів;

3) вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року, за ч.2 ст.189 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 цього ж кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, строк відбуття покарання рахувати з 17 вересня 2020 року;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Пограбування ОСОБА_16 .

Близько 20 години 00 хвилин 17 вересня 2019 року ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншим обвинуваченим, матеріали щодо якого виділено в інше судове провадження та зупинено провадженням до його звільнення із військової служби за мобілізацією в умовах воєнного стану (далі Особа 1), з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Гідропарк «Лузанівка», розташованій по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, підійшли до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого Особа 1 відволік увагу потерпілого розмовою, а ОСОБА_15 шляхом ривку зірвав з плеча потерпілого сумку, до якої було поміщено належні останньому: мобільний телефон марки «Huawei LUA-U22», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 1500 грн, грошові кошти в сумі 1000 грн, мобільний телефон марки «Asus», вартістю 2000 грн, після чого обвинувачені залишили місце події, розпорядившись на власний розсуд відкрито викраденими грошима та майном, в загальній сумі 4500 грн.

Розбійний напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_17 .

Близько 18 години 00 хвилин 21 вересня 2019 року ОСОБА_15 , перебуваючи біля будівлі Одеської загальноосвітньої школи №17, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Віталія Блажка (колишня назва вул. Махачкалінська), буд.№7, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите заволодіння майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, підійшов до раніше незнайомих неповнолітніх ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дістав із кишені штанів предмет, зовні схожий на пістолет, який направив на кожного із потерпілих, що останніми було сприйнято як реальну загрозу життю та здоров`ю, та поставив вимогу передати йому наявне при потерпілих майно, на що ОСОБА_7 вимушений був віддати ОСОБА_15 належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3», імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , із сім картою № НОМЕР_5 , вартістю 3000 грн, яким обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю, від надання будь-яких показань в суді відмовився та пояснив, що про фактично вчинене жалкує, щиро кається.

З`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту обставин кримінального провадження, відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності позицій сторін, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням сторони захисту, підтриманим стороною обвинувачення та представниками служби у справах дітей та ювенальної пробації, суд визнав недоцільним дослідження доказів на доведення вини ОСОБА_15 у вмінених тому діяннях.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_15 наступного.

Пограбування ОСОБА_16 .

Близько 20 години 00 хвилин 17 вересня 2019 року ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншим обвинуваченим, матеріали щодо якого виділено в інше судове провадження та зупинено провадженням до його звільнення із військової служби за мобілізацією в умовах воєнного стану (далі Особа 1), з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Гідропарк «Лузанівка», розташованій по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, підійшли до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого Особа 1 відволік увагу потерпілого розмовою, а ОСОБА_15 шляхом ривку зірвав з плеча потерпілого сумку, до якої було поміщено належні останньому: мобільний телефон марки «Huawei LUA-U22», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 1500 грн, грошові кошти в сумі 1000 грн, мобільний телефон марки «Asus», вартістю 2000 грн, після чого обвинувачені залишили місце події, розпорядившись на власний розсуд відкрито викраденими грошима та майном, в загальній сумі 4500 грн.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_15 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Розбійний напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_17 .

Близько 18 години 00 хвилин 21 вересня 2019 року ОСОБА_15 , перебуваючи біля будівлі Одеської загальноосвітньої школи №17, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Віталія Блажка (колишня назва вул. Махачкалінська), буд.№7, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та умислом на відкрите заволодіння майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, підійшов до раніше незнайомих неповнолітніх ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дістав із кишені штанів предмет, зовні схожий на пістолет, який направив на кожного із потерпілих, що останніми було сприйнято як реальну загрозу життю та здоров`ю, та поставив вимогу передати йому наявне при потерпілих майно, на що ОСОБА_7 вимушений був віддати ОСОБА_15 належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3», імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , із сім картою № НОМЕР_5 , вартістю 3000 грн, яким обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_15 суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Призначення обвинуваченому кримінального покарання

Ст.50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 цього ж Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та вчинення злочинів у неповнолітньому віці в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує наступні дані щодо обвинуваченого ОСОБА_15 :

- забезпечення належними умовами проживання в повній родині до моменту ув`язення;

- отримання в навчальному закладі професії «електромонтажника з освітлення та освітлювальних мереж, силових мереж та електроустаткування», а також неофіційне працевлаштування підсобним робочим на будівництві;

- не перебування на спеціалізованих обліках в медичних установах;

- посередні характеристики за місцями колишнього навчання та проживання;

- повернення потерпілим вилучених у них мобільних телефонів;

- заперечення зловживань алкогольними напоями, а також вживання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів;

- наявність конструктивних планів на майбутнє, а саме, утворити власну сім`ю, працювати за спеціальністю, щоб легальною роботою забезпечувати її матеріальне становище;

- фактичне відбування реального покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, за діяння, що були вчинені пізніше за часом;

- висновок досудової доповіді про існування високих ризиків повторного вчинення кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства, у томі числі для окремих осіб.

При цьому, визначальним при призначенні покарання суд вказує на множинність вчинених ОСОБА_15 діянь, фактичне відбування реального покарання за попереднім вироком, позицію прокурора, а також підвищену суспільну небезпеку вчиненого розбою, оскільки умисні протиправні дії обвинуваченого були пов`язані із погрозою життю людини, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що вищезазначені обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченого після визначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76,104 КК України та обумовлює необхідність подальшої ізоляції ОСОБА_15 від суспільства, з наступним утриманням в кримінально-виконавчій установі закритого типу, тобто призначення реального основного покарання у виді позбавлення волі,

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням п.3 ч.3 ст.102 цього ж кодексу, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.1 ст.187 КК України, із застосуванням п.4 ч.3 ст.102 цього ж кодексу, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 цього ж кодексу шляхом часткового складання даного покарання, з покаранням, що призначено вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року за вчинення 26 серпня 2020 року злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, визначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років та 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_15 рахувати з 17 вересня 2020 року (згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року).

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- носії інформації із відеозаписами зберігати в матеріалах судового провадження;

- мобільний телефон марки «Huawei LUA-U22», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_16 ;

- мобільний телефон мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 3», імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 ;

- пістолет з маркуванням «ВВ САL 4,5 mm», з магазином, як знаряддя вчиненого злочину, конфіскувати та знищити встановленим порядком;

- запальничку марки «CriKet Neon», в корпусі рожевого кольору, повернути ОСОБА_15 .

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази, скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_15 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1