12.12.2025
Справа №642/5986/25
Провадження №1-кп/642/604/25
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850 від 19.06.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про часткове скасування арешту майна, а саме скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 01.07.2025, на автомобіль Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000850 від 19.06.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у частині позбавлення права володіння цим майном без права користування, розпорядження ним та відчуження, а також повернути автомобіль його законному користувачу.

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, що передбачає проведення усіх необхідних за версією сторони обвинувачення слідчих дій, автомобіль Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, було поміщено на територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107, і наразі автомобіль перебуває на відкритій місцевості, зберігається під сонячними променями та дощем, що негативно впливає на технічний стан автомобіля, до нього мають доступ сторонні особи, а також, враховуючи воєнний стан у країні, постійні обстріли об`єктів, що розташовані у Київському районі м. Харкова, вважала, що збереження речового доказу у раніше визначеному місці ставить під загрозу збереження майна у цілому.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 вказане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання про скасування арешту заперечувала, вважала таке клопотання передчасним, оскільки доля речових доказів вирішується судом у нарадчій кімнаті при винесенні рішення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Постановою слідчого ХРУП № 3 відділу поліції № 2 ГУНП у Харківській області від 19.06.2025 автомобіль Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000850 від 19.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 01.07.2025 накладено арешт на автомобіль Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, власником якого є ОСОБА_4 , шляхом його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; місцем зберігання автомобілю визначено територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України при розгляді клопотань про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Як вбачається з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тобто, до ухвалення рішення по справі суд має право скасувати арешт майна лише з двох підстав, а саме: 1) у разі доведення існування обставин, які підтверджують, що арешт накладено необґрунтовано або 2) у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Кримінальний процесуальний кодекс Українине визначає перелік обставин, за наявності яких суд може встановити такі підстави, однак тлумачення зазначеної норми свідчить, що, перевіряючи наявність першої підстави, суд повинен враховувати обставини, які існували на час накладення арешту, а наявність другої - з огляду на існуючі обставини на час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Така підстава як необґрунтованість накладеного арешту не передбачає оцінку та перегляд по суті постановленого судового рішення про накладення арешту.Кримінальний процесуальний кодекс Українивизначає процедуру такого перегляду - виключно в апеляційному порядку. У протилежному випадку це становило би порушення принципу остаточності судового рішення «res judicata».

Обґрунтованість накладеного арешту може бути оцінена виключно з урахуванням обставин та доводів, які з тих чи інших причин не були предметом оцінки під час накладення арешту.

При цьому, відповідно до засади диспозитивності (ч. 3ст. 26 КПК України) суд виходить тільки із тих обставин, на які посилаються учасники провадження. Саме на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту, покладається обов`язок довести те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Поряд з цим, в ході розгляду вказаного клопотання не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна або арешт накладений необґрунтовано.

У свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі потреби кримінального провадження виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому таке втручання держави у право власності є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених у ст. 174 КПК України, для скасування арешту автомобілю Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 01.07.2025, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 171, 174, 371-372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 19.06.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.12.2025.

Суддя - ОСОБА_1