Провадження №: 1-кп/752/2357/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001371 від 28.11.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, освіта вища, незаміжня, працює на посаді провідного юриста КП «Київблагоустрій», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 листопада 2024 року, приблизно о 10 год. 07 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась у межах першої (крайньої правої) смуги, із трьох наявних у її напрямку, проїзної частини вулиці Саперно- Слобідська у м. Києві, зі сторони Південного мосту у напрямку площі Деміївської, зі швидкістю 144,72 км/год ± 12,01 км/год, яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год.

В цей час, пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушуючи вимоги пунктів 4.7, 4.14 підпунктів «а, б, г» Правил дорожнього руху України, перетинала проїзну частину вулиці Саперно-Слобідська, навпроти будинку № 22, у м. Києві, у недозволеному для руху пішоходів місці, рухаючись зліва направо, відносно напрямку вищевказаного транспортного засобу.

Під час руху, ОСОБА_3 допустила порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

-п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

-п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

-п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

-п. 12.9: Водієві забороняється:

-підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31,

або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виявились у тому, що вона, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи обізнаною, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, рухаючись проїзною частиною вулиці Саперно-Слобідська зі сторони Південного мосту у напрямку площі Деміївської у м. Києві, усвідомлюючи, що на даній ділянці дороги максимально дозволена швидкість руху складає 50 км/год, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати швидкість руху в межах дозволеної, свідомо порушуючи швидкісний режим, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, маючи можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 на проїзній частині та зупинити керований нею транспортний засіб до лінії руху пішохода (за умов своєчасного застосування навіть неекстреного робочого гальмування та швидкості руху автомобіля в межах дозволеної), не змогла вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, відволіклася від керування транспортним засобом у дорозі, та створюючи своїми діями небезпеку для руху, загрозу життю та здоров`ю громадян, через значне перевищення максимально дозволеної швидкості руху, не змогла безпечно зупинити керований нею автомобіль, та як наслідок, навпроти будинку № 22 по вулиці Саперно- Слобідська у м. Києві здійснила наїзд на останню.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

При дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на повіках і волосистій частині голови; множинні садна на обличчі справа; крововилив в м`яких тканинах голови в правій тім`яно- скроневій ділянці; перелом склепіння і основи черепу; субарахноїдальні крововиливи на лівій лобній і скроневій частках, а також на правій скроневій частці; забій речовини головного мозку в лівій скроневій частці; наявність крові в шлуночках головного мозку; синець, на грудній клітці справа; множинні двобічні переломи ребер, більше справа, з множинними розривами пристінкової плеври в ділянці переломів; неповний розрив міжхребцевого диску в передній частині, між VII шийним та І грудним хребцями, з ушкодженням передньої повздовжньої зв`язки та крововиливом під нею; перелом правого поперечного відростка XII грудного хребця; два розриви правої легені; забої легень; крововиливи на міжчасткових поверхнях, в між часткових борознах усіх часток обох легень, а також в їх коренях (ознака струсу тіла); наявність крові в правій плевральній порожнині (загальним об`ємом біля 500 мл); крововилив в м`яких тканинах правої сідниці, який охоплює стегно, з відшаруванням підшкірно-жирової клітковини у вигляді «карману»; повні двобічні розриви крижово-клубових зчленувань з ушкодженням передніх і задніх зв`язок; двобічні переломи верхніх і нижніх гілок лонних кісток; перелом крижової кістки справа; переломи правих поперечних відростків І і IV поперекових хребців; множинні садна і синці на верхніх кінцівках; багатоуламковий перелом правої плечової кістки; множинні садна і синці на нижніх кінцівках; два відшарування підшкірно-жирової клітковини у вигляді «карманів» на внутрішній поверхні лівої ноги; переломи кісток правої гомілки; крайовий перелом внутрішнього мищелку лівої стегнової кістки; переломи лівої малої гомілкової кістки; крайовий перелом внутрішнього мищелку лівої великої гомілкової кістки; наявність крові в порожнині лівого колінного суглобу. Смерть ОСОБА_7 , настала від множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів, та шоком, на що вказують вищезазначені дані; малокровність внутрішніх органів; крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця; шунтування кровообігу в нирках. Вказані ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя - множинні переломи кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів, та шоком) і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті ОСОБА_7 .

Невідповідність дій водія автомобіля марки «Volkswagen СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам пунктів 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та показала, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення нею вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України не оспорює, а також, що внаслідок її дій настала смерть потерпілої. Запевняє, що усвідомила тяжкість вчиненого правопорушення, зробила для себе відповідні висновки, щиро кається. Просить суд суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки посадою на якій перебуває передбачено керування транспортним засобом, утримує батьків, які є пенсіонерами.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки вона порушила правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Як обставини, які згідно ч.1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого діяння, яке згідно зі ст. 12 КК України є необережним тяжким злочином, його наслідки у виді смерті людини, дані про особу обвинуваченої, котра до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, має постійне місце роботи, розкаялася у вчиненому, при цьому добровільно шкоду потерпілому відшкодувала.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засоби.

Разом із цим, з огляду на повне визнання обвинуваченої вини, щире каяття, необережний характер вчиненого, а також зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб винна в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

До набрання вироком законної сили підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд не вбачає.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна обвинуваченої підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, визначивши іспитовий строк 3 роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування); не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на транспортний засіб-автомобіль марки «Volkswagen СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 29 січня 2025 року -скасувати.

Речові докази: транспортний засіб-автомобіль марки «Volkswagen СС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у розпорядженні власника ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 3565 гривень 60 копійок на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/111-24/25228-ІТ від 24.04.2025); 3183 гривень 60 копійок на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/111-24/70152-ІТ від 23.12.2024), 7163 гривень 10 копійок на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/111-25/1872-ФП від 12.02.2025), що разом становить 13912 грн 30 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1