Справа № 496/8472/25
Провадження № 1-кс/496/2274/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

30 грудня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні № 0000055 від 07.03.2025 року,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на бездіяльність дізнавача ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 та просить суд відновити провадження № 0000055 від 07.03.2025 року, внести відомості до ЄРДР, надавши їй витяг.

- відпрацювати задоволенні клопотання та долучити до кримінальної справи в установлений законом строк;

- взяти покази у працівників поліції охорони та працівників поліції 102, які були викликані на прохання працівників поліції охорони, які не були допитані;

- перевірити законність проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зі слів працівника ДП «Дослідне господарство «Одеське» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства національної академії аграрних наук, яке є балансоутворювачем будинку, де проживає заявник та яка повідомляє про систематичне порушення громадського порядку з їх боку.

Просить поновити строк для звернення до суду із даною скаргою, так як, через відключення світла не мала можливості вчасно подати скаргу.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 звернулась до Чорноморської окружної прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення, а саме погрози вбивством мешканцями смт. Хлібодарське Одеського району Одеської області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . 07.03.2025 року було відкрито кримінальне провадження № 0000055 від 07.03.2025 року за ч. 1 ст. 129 КК України. ОСОБА_3 визнана потерпілою у кримінальному провадженні. Заявником було долучена до кримінального провадження відео докази з боді камери поліцейської охорони, які вилучені в законний спосіб, на підтвердження того, що з боку вказаних осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння відбувались погрози в її бік. 26.05.2025 року дізнавачем призначено ОСОБА_4

29.05.2025 року ОСОБА_3 через канцелярію поліції було подано 5 клопотань про допит свідків, які були задоволенні дізнавачем. Заявник обрала відеозаписи для проведення лінгвістичної експертизи з метою встановлення обставин події щодо погроз. Також, ОСОБА_3 ознайомилась із наданими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які визнали свою провину. 11.11.2025 року ОСОБА_3 не було надано достатнього часу для ознайомлення з матеріалами провадження та надано постанову про закриття кримінального провадження. Разом з тим, з тих матеріалів з якими вона ознайомилась, ОСОБА_3 встановила, що вони не містять тих пояснень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які визнали свою провину, а лише протокол допиту цих осіб, які не співпадають з поясненнями та відеозаписами. Також, наявні пояснення свідків, які є неправдивими. Проте, пояснення свідків, а саме працівників поліції охорони, та поліції, які приїжджали за викликом, а також сусідів, які підтверджують погрози в бік заявниці, не прийняті до уваги. Не проведено ряд слідчих дій, в тому числі, не оглянуто її квартиру, де розписані її стіни та двері. 17.11.2025 року ОСОБА_3 просила відновити провадження, так як воно закрито з грубими порушеннями, та 05.12.2025 року отримала через Укрпошту відповідь про відмову. В впродовж кримінального провадження ОСОБА_3 зверталась на ім`я заступника окружної прокуратури і заявою про погрози в її бік, а також на ім`я начальника ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області зверталась із заявами про неправдиві покази, проте було відмовлено в внесенні відомостей до ЄРДР. 20.11.2025 року подала заяву за ст. 384 КК України щодо завідомо неправдивих показів, було отримано талон-повідомлення, однак відомості про кримінальне правопорушення не було внесено. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області було зобов`язано внести відомості за ст. 384 КК України. Оскільки, не було звернуто увагу на покази свідків, а також відео докази, факту виїзду на її адресою декілька разів працівників поліції, вважає постанову про закриття кримінального провадження необґрунтованою.

Дізнавач СД ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 просила провести розгляд скарги за її відсутності та надала для огляду слідчим суддею матеріали кримінального провадження 0000055 від 07.03.2025 року за ч. 1 ст. 129 КК України.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними матеріалами.

Перевіривши доводи скарги та надані дізнавачем матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що постановою дізнавача СД ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Богдани Такій від 11.11.2025р. закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000055 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку.

За змістом ч.4 ст.284 КПК України постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

За ч. 6 ст. 284 КПК України, копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Окрім того, із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржене на досудовому провадженні до слідчого судді потерпілим та його представником.

Прокурор може самостійно скасувати рішення, передбачене п.3 ч.1 ст.303 цього Кодексу, і оскаржене в порядку, передбаченому ч.6 ст.284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. (ч.2 ст.305 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження № 0000055 від 07.03.2025 року встановлено, постанову про закриття провадження від 11.11.2025 року, потерпілою ОСОБА_3 було отримано 12.11.2025 року під особистий підпис.

Відповідно доданої до скарги ОСОБА_3 відповіді першого заступника керівника Чорноморської окружної прокуратури від 26.11.2025 року № 63-9281вих 25, встановлено, що 24.11.2025 року ОСОБА_3 звернулась до прокурора Чорноморської окружної прокуратури із зверненням в якому просила відновити кримінальне провадження № 0000055 від 07.03.2025 року.

Таким чином, з огляду на зміст відповіді прокурора, можна дійти висновку, що ОСОБА_3 в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України, звернулась до прокурора з питанням щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження. Проте, прокурором не було скасовано постанови дізнавача.

Слідчий суддя звертає увагу, що за загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України збирання доказів, передбачених ст. 91 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, зокрема і потерпілим.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані суду, приходить до висновку про те, що дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження правильно зроблено висновок про закриття кримінального провадження.

Так, впродовж досудового розслідування допитано свідків події, потерпілу, та осіб відносно яких ОСОБА_3 подала заяву про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КПК України.

Крім того, дізнавачем було задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_3 та долучено в якості речового доказу відеозапис події, на якому зафіксовано протиправні дії відносно ОСОБА_3 зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вказаний відеозапис було направлено експерту для проведення судової лінгвістичної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно положень ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки прокурором, слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Крім того, згідно вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий, дізнавач, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована.

Суд вважає, що постанова дізнавача СД ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області Богдани Такій від 11.11.2025р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000055 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, відповідає вищезазначеним вимогам. Було зібрано достатня кількість доказів, для встановлення обставин події.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючі вищевказане, керуючись ст. 303, 307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні № 0000055 від 07.03.2025 року за ч. 1 ст. 129 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.01.2026 року о 10:00 годинні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, кабінет 13, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 6 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки 6 суддів.

Слідчий суддя ОСОБА_1