ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6270/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/205/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 10 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кушмурун Семиозерного району Кустанайської області, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 13 травня 2024 року ОСОБА_10 засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 1 рік), з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 200000 (двісті тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі: 755,12 грн.; 755,12 грн.; 755,12 грн.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 , 10 липня 2022 року приблизно о 14.30, керуючи особистим технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21099», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Мереф`янське шосе в Основ`янському районі м. Харкова з боку пр. Гагаріна в напрямку вул. Тернопільської. Під`їжджаючи по зазначеній вулиці до будинку, розташованого за адресою вул. Тернопільська, 1 та намагаючись виконати правий для себе поворот до вказаного будинку, не переконався в безпеці своїх дій, розпочав маневр праворуч, не надавши дороги електросамокату «Aspor», під керуванням ОСОБА_7 , що рухався в попутному для нього напрямку справа, створив для неї небезпеку, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної події постраждала водій ОСОБА_7 , та їй було завдано тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого уламкового перелому верхньої третини лівої плечової кістки в ділянці хірургічної шийки із зсувом.

Дії ОСОБА_12 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, та з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо доведеності обвинувачення та винуватості ОСОБА_10 , правову кваліфікацію його дій, вважає вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 травня 2024 року незаконним і необґрунтованим з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, а саме ст.75 КК України, і як наслідок невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В обґрунтування посилається на те, що обвинувачений вину не визнав, не розкаявся, перед потерпілою не вибачився, заподіяну моральну шкоду не відшкодував, своєю поведінкою спричинив надмірних моральних страждань потерпілій.

Також зазначає, що відповідно до санкції ч.1 ст.286 КК України при призначенні основного покарання є імперативна норма щодо застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, однак суд залишив поза увагою ці обставини та безпідставно не призначив обвинуваченому обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що призвело до неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та до невідповідності призначеного покарання внаслідок м`якості.

Захисник ОСОБА_9 до початку апеляційного розгляду, з урахуванням процесуальної позиції обвинуваченого ОСОБА_10 , який подав клопотання про скасування вироку та закриття кримінального провадження в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, змінив свої апеляційні доводи та вимоги. Просив скасувати вирок районного суду та закрити провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Потерпіла та її представник в судовому засіданні заперечували проти закриття кримінального провадження, але розуміють, що відповідно вимог чинного законодавства суду необхідно вирішити питання про закриття кримінального провадження в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу в редакції змінених апеляційних доводів, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд встановив фактичні обставини кримінального провадження, дослідив докази та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.1 ст.286 КК України.

Висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 та правильності кваліфікації його дій, які не оскаржувалися в апеляційних скаргах, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч.1 ст.49 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, ОСОБА_10 засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке він вчинив 10 липня 2022 року.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, з огляду на приписи статті 12 КК України (у редакції, яка діяла на момент його вчинення) є кримінальним проступком, оскільки найбільш суворим покаранням за його вчинення є обмеження волі на строк до трьох років.

За змістом вимог п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, на момент апеляційного розгляду закінчилися строки давності щодо кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог ч.1 ст.417, п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, належить скасувати оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_10 та звільнити його від кримінальності відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що інститут давності це імперативна норма, то апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 слід залишити без змін.

Оскільки ОСОБА_10 звільняється від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, то процесуальні витрати на проведення судових експертиз: №СЕ-19/121-22/11677-ІТ від 22.09.2022 ХНДЕКЦ МВС України у сумі 755,12 грн.; №СЕ-19/121-22/11678-ІТ від 22.09.2022 ХНДЕКЦ МВС України у сумі 755,12 грн.; №СЕ-19/121-22/11678-ІТ від 23.09.2022 ХНДЕКЦ МВС України у сумі 755,12 грн. покладаються на державу.

Разом з цим, відповідно до змісту ст. 129 КПК України, суд може прийняти рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру. Суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної вчиненням кримінальних правопорушень, у разі постановлення ухвали про звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закриттям провадження.

Суд апеляційної інстанції враховує, що в аспекті реалізації приписів ст.129 КПК України, за якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише в разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, цивільний позов залишається без розгляду у разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У такому випадку позивач вправі заявити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 , залишити без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не є реабілітуючою підставою, а тому потерпіла не позбавлені процесуальної можливості звернутися до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного суду від 27 січня 2025 року у справі № 537/984/20 (провадження № 51-1747км22).

Керуючись ст. 405, 407, 417, 419 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 травня 2024 року щодо ОСОБА_10 скасувати.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.1 ст.286 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, понесені за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/11677-ІТ від 22.09.2022 ХНДЕКЦ МВС України у сумі 755,12 грн; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/11678-ІТ від 22.09.2022 ХНДЕКЦ МВС України у сумі 755,12 грн.; судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/11678-ІТ від 23.09.2022 ХНДЕКЦ МВС України у сумі 755,12 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 , залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 право звернення з цивільним позовом до суду першої інстанції у порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4