Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 174/1621/25
Номер провадження1-кп/173/71/2026
УХВАЛА

повний текст

27 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , при розгляді матеріалів за кримінальним провадженням з обвинувальним актом (ЄРДР № 0000228 від 29.09.2025) за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Потерпілим ОСОБА_3 подано клопотання про забезпечення цивільного позову у справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку обвинуваченого.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ним поданий цивільний позов у кримінальному провадженні до відповідача ОСОБА_4 , про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Підставою для звернення до суду з зазначеним позовом стало те, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення у вигляді злочину передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, а саме, 28.09.2025 року, умисно позбавив життя його батька ОСОБА_5 .

Внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, скоєного відповідачем у відношенні його батька, позивачеві спричинена моральна шкода, яка оцінюється ним у загальному грошовому виміру у 1000000,00 грн. і підлягає стягненню з відповідача. Відповідач на праві приватної власності володіє земельною ділянкою площею 6.21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, за кадастровим номером :02:002:0009, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав.

Вважає, що з метою забезпечення цивільного позову суд може накласти арешт на вищевказану земельну ділянку, приймаючі до уваги, що іншого майна за рахунок якого відповідач міг би навіть частково виконати у майбутньому судове рішення про стягнення з нього майнової шкоди спричиненої кримінальним правопорушення у відповідача не має. Водночас, відповідач має можливість шляхом надання відповідної довіреності третім особам, відчужити вказану земельну ділянку, що ускладнить виконання судового рішення.

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні позивачем заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди до відповідача на загальну суму 1 000 000,00 грн., а також те, що незастосування арешту може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, вважає, що клопотання про арешт майна на вказану вище земельну ділянку обґрунтоване та підлягає задоволенню в частині заборони відчуження вказаної земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності відповідачу, та перебуває в оренді ТОВ «Агророст», як найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Цивільний позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідив матеріали поданого клопотання, суддя вважає, що його належить задовольнити з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє земельною ділянкою площею 6.21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованою на території Лихівської селищної ради, Кам`янського району, Дніпропетровської, області, за кадастровим номером :02:002:0009, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав № 455362291 від 08.12.2025.

Цивільним позивачем у клопотанні наведено обґрунтовані доводи щодо наявності ризику відчуження вказаної земельної ділянки у разі незастосування заходів забезпечення цивільного позову, що може унеможливити або істотно ускладнити виконання можливого рішення суду про відшкодування шкоди. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування арешту майна з метою забезпечення цивільного позову.

Разом з тим суд враховує, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Агророст» та фактично використовується для здійснення сільськогосподарської діяльності. За таких обставин застосування арешту у вигляді заборони на відчуження земельної ділянки без обмеження права користування не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності орендаря та відповідає вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення цивільного позову підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на земельну ділянку з встановленням заборони її відчуження, що є пропорційним, обґрунтованим та необхідним заходом у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 170 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про забезпечення цивільного позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 6.21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лихівської селищної ради, Кам`янського району, Дніпропетровської області, за кадастровим номером :02:002:0009, що належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони її відчуження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Суддя: ОСОБА_1