Номер провадження:1-кс/521/3567/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

06 жовтня 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001239 від 01.10.2024 року.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , представник власника майна ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна, яке 26.09.2025 року було виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти номіналом по 50 Євро у кількості 17 штук; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 штук; грошові кошти номіналом 100 Євро у кількості 19 штук; банківська карта «Monobank» № НОМЕР_1 ; карта мобільної сім-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_3 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_4 ; сім-карта «Водафон» № НОМЕР_5 ; стартовий пакет «Lifecell» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Iphone 15 Pro» з номером телефону НОМЕР_7 із забороною розпорядження та користування майном.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання.

Представник власника майна у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, наводячи підстави на підтримку своєї позиції.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що група осіб, в період часу з 14 години 00 хвилин 25.09.2025 року по 04 годину 00 хвилин 26.09.2025 року, знаходячись за адресою: м. Одеса, пров. Аеропортівський 3-й, 3, викрали 29 пакетів з дитячими шкарпетками, 38 пакетів з колготками, 8 пакетів з лосинами, завдавши матеріальну шкоду у сумі 250000 гривень.

За даним фактом 01.10.2025 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0001239.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до клопотання про арешт майна вбачається, що орган досудового розслідування просить накласти арешт на вилучені грошові кошти номіналом по 50 Євро у кількості 17 штук; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 штук; грошові кошти номіналом 100 Євро у кількості 19 штук, так як вказане майно могло бути отримане незаконним шляхом.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до матеріалів клопотання вбачається, що кримінальне правопорушення було скоєне в період часу з 14 години 00 хвилин 25.09.2025 року по 04 годину 00 хвилин 26.09.2025 року, а обшук був проведений 26.09.2025 року в період часу з 05 години 56 хвилин по 07 годину 00 хвилин.

З викладеного вбачається, що відповідно до матеріалів клопотання з моменту скоєння кримінального правопорушення та до моменту проведення обшуку пройшло 1 година 56 хвилин.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що за вказаний час викрадене майно не можливо було реалізувати для отримання грошових коштів, набутих кримінально протиправним шляхом.

Крім того, зазначені грошові кошти були вилучені у ОСОБА_6 , який за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0001239 від 01.10.2024 року не є підозрюваним.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучені грошові кошти.

Також, відповідно до клопотання вбачається, що під час проведення обшуку був вилучений мобільний телефон «Iphone 15 Pro» з номером телефону НОМЕР_7 .

Як вже було зазначено вище, обшук був проведений 26.09.2025 року. До моменту розгляду клопотання, а саме 06.10.2025 року пройшло 10 днів.

Слідчий суддя вважає, що за 10 днів в органу досудового розслідування була можливість оглянути вилучений мобільний телефон для з`ясування обставин його причетності до скоєного кримінального правопорушення.

Щодо вилучених речей, а саме: банківська карта «Monobank» № НОМЕР_1 ; карта мобільної сім-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_3 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_4 ; сім-карта «Водафон» № НОМЕР_5 ; стартовий пакет «Lifecell» № НОМЕР_6 , то відповідно до кримінального провадження не вбачається їх причетність до скоєного кримінального правопорушення.

При цьому, як вже було зазначено вище, ОСОБА_6 не є підозрюваним за кримінальним провадженням та не вбачається, що вилучене майно зберегло на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про арешт майна, а саме банківська карта «Monobank» № НОМЕР_1 ; карта мобільної сім-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_3 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_4 ; сім-карта «Водафон» № НОМЕР_5 ; стартовий пакет «Lifecell» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Iphone 15 Pro» з номером телефону НОМЕР_7 відмовити.

Необхідно зазначити, що матеріалами клопотання та стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено, що вилучене у ОСОБА_6 майно є відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами за кримінальним провадженням.

Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України, зокрема ст. 170 КПК України, передбачають накладення арешту на майно, яке є речовим доказом за кримінальним провадженням та яке підлягає конфіскації майна як виду покарання.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами, у разі накладення арешту, не буде законним, так як, не вбачається, що вказане майно є речовим доказом за кримінальним провадженням.

Таким чином, дії органів державної влади, у разі накладення арешту, не відповідатимуть положенням КПК України та принципу верховенства права, так як таке втручання не задовольнить вимогу законності.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право суперечитиме загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

В задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001239 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України відмовити, що є підставою для виконання дій, передбачених ч.3 ст. 173 КПК України, а саме повернення майна, а саме: грошові кошти номіналом по 50 Євро у кількості 17 штук; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 15 штук; грошові кошти номіналом 100 Євро у кількості 19 штук; банківська карта «Monobank» № НОМЕР_1 ; карта мобільної сім-карти «Lifecell» № НОМЕР_2 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_3 ; карта мобільної сім-карти «Київстар» № НОМЕР_4 ; сім-карта «Водафон» № НОМЕР_5 ; стартовий пакет «Lifecell» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Iphone 15 Pro» з номером телефону НОМЕР_7 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку, передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1