СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001021 від 26.08.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Samsung Galaxy A54 5G модель SM-A546E/DS s/n НОМЕР_6 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою з номером телефону НОМЕР_3 .

За твердженням сторони обвинувачення, СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0001021 від 26.08.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Так, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», 07 березня 2025 року діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими особами, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці, направив до Міністерства оборони України звернення №0603 з пропозицією визначити ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023, критично важливим для функціонування економіки та забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, додавши копію завідомо підробленого державного контракту №0603 від 06.03.2025 на виконання на території Донецької області робіт з будівництва фортифікацій оборонного призначення, укладеного між військовою частиною НОМЕР_4 ДССТ МО України (ЄДРПОУ НОМЕР_5, АДРЕСА_2 ) та ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР».

За результатами розгляду вказаного звернення, наказом Міністерства оборони України від 25 березня 2025 року за №9/ДСК, ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, що надало можливість ОСОБА_4 здійснювати бронювання від військового призову громадян України чоловічої статі призовного віку, що працюють в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР».

Так, згідно із загальним планом та розподіленими ролями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, з лютого по вересень 2025 року забезпечували пошук військовозобов`язаних громадян України, які мають намір ухилитися від обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, та формально укладуть договір працевлаштування на ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», яке має можливість «бронювання» працівників, що надасть останнім можливість не бути мобілізованими до ЗС України, за грошову винагороду.

Надалі, військовозобов`язані особи надавали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншим невстановленим особам, необхідні для фіктивного працевлаштування документи, а саме копію паспортів та довідок про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, які в подальшому передавались директору ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, у період з лютого по вересень 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи як директор працевлаштував на роботу в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» для подальшого бронювання від мобілізації 581 військовозобов`язаних осіб.

Після працевлаштування вказаних осіб на роботу в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому місці, в період часу з березня 2025 року по 23 жовтня 2025 року, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, відповідно до вимог Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 №76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2024 №1332), забронював за ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» 581 особу, у тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення обшуку 13 листопада 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy A54 5G модель SM-A546E/DS s/n НОМЕР_6 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою з номером телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 13 листопада 2025 рокувиучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно задля збереження речових доказів.

Перед початком судового розгляду від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.1 ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Samsung Galaxy A54 5G модель SM-A546E/DS s/n НОМЕР_6 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із сім картою з номером телефону НОМЕР_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8