У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Кривому Розі, клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

який обвинувачується за ч.4 ст.185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄДРД №0000768 від 11.06.2025 року,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

встановив:

21.01.2026 року надійшло клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 який обвинувачується за ч.4 ст.185 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄДРД №0000768 від 11.06.2025 року.

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, офіційно не працевлаштований, обізнаний про можливість застосування реальної міри покарання, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання та зазначив на наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, зазначали, що обвинувачений є раніше не судимим та має міцні соціальні зв`язки, має місце проживання та реєстрації в Кривому Розі.

Інші учасники судового процесу покладались на думку суду.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , адвокат ОСОБА_15 , потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце судового розгляду. На думку суду, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та клопотання прокурора, доходить до такого висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні посилався на існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих, запобігання спробам вчиняти нові кримінальні правопорушення. Жодного доказу або обгрунтування ймовірності зазначених ризиків прокурором не надано суду. Таким чином, суд вважає, що прокурор не довів наявність існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні або вчинення іншого кримінального правопорушення, та що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. До клопотання прокурором долучено копію ухвали слідочого судді по справі, якість якої не дозволяє прочитання тексту.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, має зареєстроване місце проживання, є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, не одружений, має неповнолітню дитину, суд вважає що ризики переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, незаконному впливу на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, є гіпотетичними, тобто не доведеними. Також, суд вважає, що прокурором в клопотанні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Таким чином, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, враховуючи положення ч.4,5 ст.194 КПК України суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю із покладенням обов`язків прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду з м. Кривого Рогу.

Керуючись ст..ст. 177, 183,194 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту з електронним засобом контролю строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2026 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2026 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на строком на 60 днів, тобто до 21 січня 2026 року обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора та суду з м. Кривого Рогу.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 що відповідно до:

- ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;

-ч. 6 ст. 195 КПК України відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту;

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_4 , негайно доставити до місця проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю передати для виконання до слідчому СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_19 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення складено та проголошено о 12-00 годині 23 січня 2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1