Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кс/733/27/26
Єдиний унікальний №733/2591/25
Ухвала

про накладення арешту на майно

21 січня 2026 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000115, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України,

установив:

У січні 2026 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000115, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, в якому ставиться питання про накладення арешту з метою збереження речових доказів, виявлених та вилучених під час обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон: Ірhоnе 12 з Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl: НОМЕР_2 , який запаковано та залишено в матеріалах кримінального провадження. Клопотання мотивоване тим, що 17.12.2025 року до Прилуцької окружної прокуратури надійшла заява про те, що жителі Прилуцького району Чернігівської області причетні до здійснення перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів на території Прилуцького району за допомогою інформаційних систем, у тому числі Інтернету. Даний факт 18.12.2025 року внесений до ЄРДР за № 0000115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України. У ході досудового розслідування отримано інформацію від гр. ОСОБА_5 , що він знає групу осіб, котрі безпосередньо здійснюють телефонні дзвінки громадянами, більшість яких є особи похилого віку та мають різні вади здоров`я, вмовляють придбати лікарські препарати для лікування хвороб, дають сто відсоткові гарантії, що препарати вилікують. Громадяни в свою чергу замовляють дані препарати, але їм замість лікарського засобу відправляють коштовими офертами завідомо фальсифіковані лікарські засоби, які можуть призвести до погіршення стану здоров`я. В ході досудового розслідування отримано рапорт від працівників ВКП Прилуцького РВП про те, що за оперативною інформацією ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його товариші займаються шахрайською діяльністю. Останній має індивідуалістичні, антисуспільні погляди, звички, позиції, що лежать в основі злочинної поведінки, а з іншого - з обставинами, які сприяють реалізації прояву подібних поглядів, звичок і позицій у конкретному злочині. За оперативною інформацією більшість доходу та фінансове джерело існування останній має, від здійснення кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 у 2022 році судимий за вчинення шахрайських дій з приводу надання послуг перевезення осіб у межах України та за її межі в період дії військового стану. Також по оперативній інформації ОСОБА_4 підшукує осіб, котрі хочуть займатися збутом фальсифікованих лікарських засобів - це препарати, які можуть містити лише вітаміни чи нешкідливі речовини, не лікуючи хворобу, через мережу інтернет особам, повідомляючи їм, що дані препарати лікують та підтримують організм в тонусі. До своєї діяльності заохочує займатися своїх близьких друзів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які безпосередньо здійснюють телефонні дзвінки громадянам, більшість яких є особи похилого віку та мають різні вади здоров`я. Вислухавши скарги громадян, вищевказані особи вмовляють останніх придбати лікарські препарати для лікування хвороб, дають сто відсоткові гарантії, що препарати вилікують. Громадяни в свою чергу замовляють дані препарати, але їм замість лікарського засобу відправляють завідомо фальсифіковані лікарські засоби, які можуть призвести до погіршення стану здоров`я. Відправку даних засобів здійснюють за допомогою Нової Почти. Група осіб в свою чергу, отримавши грошові кошти за відправлений товар, розпоряджаються ними на власний розсуд. В ході досудового розслідування 16 січня 2026 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого ОСОБА_4 добровільно видав свій мобільний телефон - Ірhоnе 12 з Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl: НОМЕР_2 . 16.01.2026 року вказаний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Таким чином, вилучений телефон в ході обшуку може містити в собі інформацію про вчинення кримінального правопорушення. Метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є необхідність збереження вказаного майна як речового доказу та в подальшому можливості проведення відповідних судових експертиз (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Крім того, у відповідності до ст. 98 КПК України мобільний телефон - Ірhоnе 12 з Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl: НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить сліди вчинення кримінального правопорушення та є незаконно здобутими. Враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене під час добровільної видачі майно є доказом кримінального правопорушення, прокурор просить накласти на нього арешт з метою збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення або настання інших наслідків, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

За відсутності усіх учасників справи фіксування за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з наданих матеріалів, 17.12.2025 року до Прилуцької окружної прокуратури надійшла заява про те, що жителі Прилуцького району Чернігівської області причетні до здійснення перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів на території Прилуцького району за допомогою інформаційних систем, у тому числі Інтернету. Даний факт 18.12.2025 року внесений до ЄРДР за № 0000115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України. В ході досудового розслідування отримано інформацію від гр. ОСОБА_5 , що він знає групу осіб, котрі безпосередньо здійснюють телефонні дзвінки громадянами, більшість яких є особи похилого віку та мають різні вади здоров`я, вмовляють придбати лікарські препарати для лікування хвороб, дають сто відсоткові гарантії, що препарати вилікують. Громадяни в свою чергу замовляють дані препарати, але їм замість лікарського засобу відправляють коштовими офертами завідомо фальсифіковані лікарські засоби, які можуть призвести до погіршення стану здоров`я. Також в ході досудового розслідування отримано рапорт від працівників ВКП Прилуцького РВП про те, що за оперативною інформацією ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його товариші займаються шахрайською діяльністю. Останній має індивідуалістичні, антисуспільні погляди, звички, позиції, що лежать в основі злочинної поведінки, а з іншого - з обставинами, які сприяють реалізації прояву подібних поглядів, звичок і позицій у конкретному злочині. За оперативною інформацією більшість доходу та фінансове джерело існування останній має, від здійснення кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 у 2022 році судимий за вчинення шахрайських дій з приводу надання послуг перевезення осіб у межах України та за її межі в період дії військового стану. Також по оперативній інформації ОСОБА_4 підшукує осіб, котрі хочуть займатися збутом фальсифікованих лікарських засобів - це препарати, які можуть містити лише вітаміни чи нешкідливі речовини, не лікуючи хворобу, через мережу інтернет особам, повідомляючи їм, що дані препарати лікують та підтримують організм в тонусі. До своєї діяльності заохочує займатися своїх близьких друзів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які безпосередньо здійснюють телефонні дзвінки громадянам, більшість яких є особи похилого віку та мають різні вади здоров`я.Відправку даних засобів здійснюють за допомогою Нової Почти. Група осіб в свою чергу, отримавши грошові кошти за відправлений товар, розпоряджаються ними на власний розсуд. В ході досудового розслідування 16 січня 2026 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого останній добровільно видав свій мобільний телефон - Ірhоnе 12 з Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl: НОМЕР_2 . 16.01.2026 року вказаний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім того, у відповідності до ст. 98 КПК України даний мобільний телефон - Ірhоnе 12 з Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl: НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить сліди вчинення кримінального правопорушення та є незаконно здобутими.

Так, мобільний телефон, на який просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження такого майна та збереження доказів, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, вилучене 16 січня 2026 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000115, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2025 року, попередня правова кваліфікація ч. 2 ст. 321-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 16 січня 2026 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон - Ірhоnе 12 з Іmеіl: НОМЕР_1 , Іmеіl: НОМЕР_2 .

Місцем зберігання вилучених речей (речових доказів) визначити матеріали кримінального провадження № 0000115 від 18 грудня 2025 року.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1