ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/300/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю заявника - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/300/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження за поданою ним скаргою на рішення прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 19 вересня 2025 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001214 від 02.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 19 вересня 2025 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001214 від 02.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що 19.09.2025 звернувся до Тернопільської окружної прокуратури з клопотанням про невідкладне внесення до Бази розшуку МВС інформації про викрадення трактора CASE IH MX 255 Magnum та плуга Lemken, що належать йому та є предметом кримінального правопорушення у провадженні № 0001214 за ч.4 ст.190 КК України.

Мотивує скаргу тим, що постановою прокурора від 07.10.2025 у задоволенні цього клопотання було відмовлено з підстав існування господарсько-правових відносин між ФОП ОСОБА_6 та ПП «Тіерра» і відсутності рішення суду про розірвання або визнання недійсним договору купівлі-продажу, що, на думку прокурора, не підтверджує факту заволодіння майном шахрайським способом оскільки між сторонами існує рішненя господарського суду про стягнення боргу за договором купівлі продажу, укладеному між сторонами.

Вважає, що такі доводи прокурора є невірними оскільки наявність цивільно-правового договору не виключає вчинення кримінального правопорушення, а розшук транспортних засобів необхідний для забезпечення збереження речового доказу, відшкодування завданої шкоди та встановлення обставин вчинення злочину.

Звертає увагу на те що прокурором не спростовано факту належності трактора та плуга ОСОБА_6 та не встановлено, яким чином ці транспортні засоби опинилися у володінні інших осіб, а також не підтверджено їх законного використання сторонніми особами, що свідчить про їх незаконне перебування у чужому володінні.

Вказує, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України потерпілий має право оскаржити рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а отже, відмова у внесенні відомостей про викрадення транспортних засобів до бази розшуку МВС підлягає судовому контролю не дивлячись на те що розшук транспортного засобу прямо не визначено у КПК як слідчу дію. На підтвердження своєї позиції наводить практтку Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, яка наголошувала на необхідності здійснення судового контролю за діями органів досудового розслідування щодо встановлення місцезнаходження майна, яке є предметом злочину.

Вважає, що слідчий суддя помилково дійшов висновку про те, що внесення транспортних засобів до бази розшуку МВС не є слідчою (розшуковою) дією і не може бути оскаржене, що призвело до неправомірної відмови у задоволенні скарги потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, який підтримав скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, яка заперечила щодо задволення апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора на досудовому розслідуванні.

Зокрема, в ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 20.10.2025 р. ОСОБА_6 подав до Тернопільського міськрайонного суду в Тернопільській області скаргу на на рішення прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 19.09.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про внесення до бази розшуку МВС інформації про викрадення трактора колісного марки «Case IH MX 255 Magnum», 2010 року випуску, та плуга вживаного «Lemken», серійний номер 316546.

Рішенням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 19.09.2025 року йому відмовлено у задоволенні вказаного клопотання про внесення до бази розшуку МВС інформації про викрадення трактора колісного марки «Case IH MX 255 Magnum», 2010 року випуску, та плуга вживаного «Lemken», серійний номер 316546.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вказав, що скарга ОСОБА_6 не відноситься до переліку скарг, які піллягають окремому оскарженню на досудовому розслідуванні у відповідності до положень ст. 303 КПК України, а тому відмовив у відкритті провадження за поданою ним скаргою. Колегія суддів погоджується із таким висновком та вважає що слідчий суддя вірно керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді та ч. 4 ст. 304 КПК України, згідно з якою слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на дії, рішення чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які не підлягають оскарженню в порядку, передбаченому розділом 26 КПК.

Доводи скаржника про те, що внесення транспортних засобів до бази розшуку МВС є слідчою (розшуковою) дією є необґрунтованими, оскільки главами 20 та 21 КПК України чітко визначено перелік слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, до яких така дія не відноситься. Внесення відомостей до бази розшуку МВС є виключно процесуальною дією, що належить до дискреційних повноважень сторони обвинувачення та не є предметом судового контролю на стадії досудового розслідування.

Щодо посилань ОСОБА_6 на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, слід зазначити, що вони стосуються питань судового контролю у випадках вчинення або бездіяльності слідчого/прокурора щодо заходів забезпечення кримінального провадження чи фактичного обмеження прав учасників процесу. У цій справі мова йде про внутрішню організаційну процедуру обліку об`єктів у базі МВС, яка не трансформується у слідчу (розшукову) дію і не впливає на обсяг процесуальних прав потерпілого.

Посилання апелянта на те, що наявність договірних відносин не виключає кримінального переслідування не стосується предмету розгляду слідчого судді оскільки кримінальне провадження ще розслідується. Суд перевіряв виключно процесуальну можливість оскарження постанови прокурора в розумінні ст. 303 КПК України, а не фактичні обставини походження чи належності майна

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 постановлена з дотриманням вимог статей 303, 304 КПК України.

Тому апеляційну скаргу ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ним ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись вимогами статтями 303, 304, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 19 вересня 2025 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001214 від 02.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді