У Х В А Л А

26.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення комісійної судової психолого-психіатричної амбулаторної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000019 від 04.06.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 04.06.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про призначення комісійної судової психолого-психіатричної експертизи.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що, на думку сторони захисту, поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 в частині самовільного залишення військової частини, яка не перебуває у зоні бойових дій, з врахуванням того, що зміна місця служби проходження служби обвинуваченого ОСОБА_4 не планувалася, пояснюється неусвідомленням обвинуваченим своїх дій в момент залишення військової частини. Водночас, обвинувачений свою вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнає та зі слів останнього в нього раніше були травми голови, в тому числі під час проходження служби мав контузію, після чого почали з`являтись запаморочення, інколи може забути, де він знаходиться, що робить чи куди йде, так само і в день, коли він пішов з території військової частини, не усвідомлював коли саме залишив частину та чому пішов звідти. Відтак, захисник вбачає підстави для призначення комісійної судової психолого-психіатричної амбулаторної експертизи,

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання про призначення експертизи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною 1 ст.332 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Відповідно до п.10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2018 за № 719/32171, предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Захисник, обґрунтовуючи своє клопотання, послався на те, що обвинувачений раніше отримував травми голови, мав контузію, після чого виникали запаморочення та провали в пам`яті, внаслідок чого, на думку сторони захисту, він міг не усвідомлювати значення своїх дій під час інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, стороною захисту наведені доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у обвинуваченого психічного розладу чи іншого стану, що викликає обґрунтований сумнів у його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З матеріалів судового провадження встановлено, що згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 1872 від 05.08.2024, обвинувачений ОСОБА_4 має захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (F43.2) «Розлад адаптації, тривожно-невротична реакція з інсомнічним компонентом з виходом в астенію». Водночас у висновку ВЛК прямо зазначено, що він є придатним до військової служби, що свідчить про відсутність у нього психічних хвороб, які виключають здатність усвідомлювати свої дії чи керувати ними.

Крім того, відповідно до листа Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 05.08.2024 № 545/4/12932, у період з 21.05.2024 по день опрацювання запиту солдат ОСОБА_4 не перебував на стаціонарному лікуванні, ВЛК не проходив, до амбулаторної допомоги не звертався.

Також, довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 21.04.2025 № 626 підтверджено, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, за медичною допомогою не звертався, стаціонарного лікування у психіатричному відділенні не проходив.

Таким чином, надані стороною обвинувачення документи, свідчать про відсутність у обвинуваченого будь-яких підтверджених психічних захворювань чи розладів, що викликають сумніви у його осудності.

Крім цього, під час судового розгляду обвинувачений поводить себе адекватно, на запитання суду відповідає логічно та послідовно, розуміє суть обвинувачення та спроможний реалізовувати своє право на захист. Це додатково підтверджує відсутність підстав вважати, що він не усвідомлює значення своїх дій чи не може керувати ними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені жодними належними доказами. Відтак, підстав, передбачених ст. 242 КПК України для призначення комісійної судової психолого-психіатричної експертизи, немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 350, КПК України, ст.1 Закону України «Про судову експертизу», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення комісійної судової психолого-психіатричної амбулаторної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000019 від 04.06.2024, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України відмовити.

Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 30.09.2025 о 09 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1