Справа № 216/7491/25
Провадження № 1-кп/177/239/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000113 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не одруженого, має повну вищу освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув до берега річки Бокова, Карачунівського водосховища, що в межах населеного пункту с. Грузька-Григорівка в Криворізькому районі, Дніпропетровської області, де в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 1 п. 1 Розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 №700, шляхом заброду встановив на річці Бокова, Карачунівського водосховища заборонені знаряддя рибного лову, а саме 2 (дві) рибальських сітки, після чого направився за місцем свого мешкання.

В подальшому, 15 квітня 2025 року приблизно о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , повернувшись до берега річки Бокова, Карачунівського водосховища, що в межах населеного пункту с. Грузька-Григорівка в Криворізькому районі, Дніпропетровської області, де напередодні самостійно встановив 2 (дві) риболовні сітки в річку Бокова та продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, направленого на незаконне зайняття рибним добувним промислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом заброду здійснив незаконний рибний добувний промисел, внаслідок чого незаконно виловив водні біоресурси загальною кількістю 34 особин наступних видів:

-30 особин риби «карась сріблястий» на загальну суму 47 430,00 гривень;

-3 особини риби «плітка» на загальну суму 4692,00 гривень;

-1 особу рака річкового на загальну суму 3332,00 гривень.

Таким чином, незаконним вилученням ОСОБА_3 перелічених водних біоресурсів з природного середовища р. Бокова, Карачунівського водосховища, заподіяно шкоду на загальну суму 55 454,00 гривень.

При цьому, відповідно до наказу Управління Державного агентства з розвитку, меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області №29 від 25.03.2025 на території Карачунівського водосховища діяла весняно-літня заборона на вилов риби, а фактичні терміни нерестової активності плітки в 2025 році відповідають даті вчинення кримінального правопорушення, тому у відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» шкода, завдана Лозуватській сільській раді за критерієм вилову риби в період нересту є істотною.

Органами досудового розслідування, дії ОСОБА_3 , кваліфіковано зач. 1 ст. 249 КК України за ознаками: незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника.

Вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 249 КК України, за ознаками - незаконного зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і бере до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, інвалідом не являється, не одружений, утриманців не має, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, обвинувачений просить призначити покарання у виді штрафу, за таких обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про його застосування до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2025 підлягають скасуванню відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376, 381-382 КПК, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2025 скасувати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави:

- 2 (дві) жилкові сітки: перша довжиною 20 м, висото 1.5 м., вічком 50 мм, друга довжиною 65 м, висотою 1.6 м, вічком 50 мм, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №503/25 від 17.04.2025, спец.пакет НПУ PSP4336346;

- біоресурси у вигляді риби та раків, зокрема: карась сріблястий 30 шт., рак 1 шт., плітка 3 шт.,, які згідно з розпискою передані на зберігання ФОП « ОСОБА_5 », накладна № 2 від 15.04.2025, адреса: АДРЕСА_3 .

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем ухвалення.

Суддя ОСОБА_1