ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 Справа №607/20108/25 Провадження №1-кп/607/1906/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001414 від 08.08.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року у справі № 607/19210/23, яка набрала законної сили 30 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

08 квітня 2025 року у ОСОБА_3 винник злочинний умисел на умисне невиконання вищевказаної постанови суду, що набрала законної сили. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили 30 жовтня 2023 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, маючи реальну можливість її виконувати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи, що протягом 5 років він зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, з метою невиконання постанови суду, керував 08 квітня 2025 року транспортним засобом. Так, 08 квітня 2025 року близько 00 год 46 хв ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВМW 528і», р.н. НОМЕР_2 та рухався по а/д М-09 3 км, де за порушення Правил Дорожнього Руху був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та в ході проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно ОСОБА_3 було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП та постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2025 року у справі №607/7936/25, яка набрала законної сили 27 травня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченим ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно все відбувалося так, як описано в обвинувальному акті і надав показання, із яких встановлено, що він 08 квітня 2025 року в нічну пору доби керував автомобілем марки «BMW», був зупинений працівниками поліції та в ході спілкування встановлено, що він позбавлений права керування транспортними засобами по становою суду, про наявність якої він знав. Здійснював керування автомобілем в силу сімейних обставин, які раптово виникли. Присуджені постановами суду штрафи оплачує частинами, оскільки немає значного доходу. Про вчинене шкодує, визнає себе винуватим і просить застосувати покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є не судимим, думку державного обвинувача з приводу виду покарання, яка висловлена в судових дебатах, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень у майбутньому.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 22.09.2025 в якості речового доказу визнано електронний документ відеозапис із нагрудних камер поліцейських подій, що мали місце 07.04.2025 по а/д М-09, який слід залишити при матеріалах кримінального провадженняпісля вступу вироку в законну силу.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 22.09.2025 в якості речового доказу визнано електронний документ відеозапис із нагрудних камер поліцейських подій, що мали місце 08.04.2025 по а/д М-09 3км, який слід залишити при матеріалах кримінального провадженняпісля вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

-електронний документ відеозапис із нагрудних камер поліцейських подій, що мали місце 07.04.2025 по а/д М-09 - залишити при матеріалах кримінального провадженняпісля вступу вироку в законну силу;

-електронний документ відеозапис із нагрудних камер поліцейських подій, що мали місце 08.04.2025 по а/д М-09 3км - залишити при матеріалах кримінального провадженняпісля вступу вироку в законну силу.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1