КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: в режимі

відеоконференції представника заявника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05.09.2025.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що долучена до скарги заява ОСОБА_7 від 05.09.2025 про нібито вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, не містить конкретних обставин, які б могли свідчити, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння, що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та потребувало б перевірки органом досудового розслідування лише за допомогою засобів кримінального процесу.

Наведені обставини у заяві від 05.09.2025 містять абстрактні обставини про нібито вчинення кримінального правопорушення, та, на переконання слідчого судді, мають характер лише власних припущень заявника.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник заявника - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає про те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною. Зауважує, що працівники поліції Шевченківського УП ГУНП в м. Києві зобов`язані були не пізніше ніж через 24 години після отримання заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 05 вересня 2025 року внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, а також надати витяг з ЄРДР, що зроблено не було.

На думку апелянта, на етапі прийняття слідчим/детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення в порядку ст.214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності/відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення з апелюванням на цьому етапі до положень ст.2 КПК України щодо завдань кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у скарзі на бездіяльність працівників Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, представник - адвокат ОСОБА_6 зазначає про те, що 05.09.2025 року ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.383 КК України, а також прохання зобов`язати посадових осіб Шевченківського УП ГУНП в м. Києві виконати вимоги ч.1 ст. 214 КПК України за заявою від 05.09.2025 року.

Слідчим суддею в ухвалі вірно встановлено, що заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 05.09.2025 року, не містить конкретних обставин, які б могли свідчити, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння, що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та потребувало б перевірки органом досудового розслідування лише за допомогою засобів кримінального процесу.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що наведені обставини у заяві від 05.09.2025 містять абстрактні обставини про нібито вчинення кримінального правопорушення та мають характер лише власних припущень заявника.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що висловлених у заяві тверджень недостатньо для висновку про наявність кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді є вмотивованою та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05.09.2025, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4