Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/160/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 387/1746/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження матеріали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2026 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 07.03.2026 року включно.

Крім того, цією ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000007 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.209, ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2026 року, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 07.03.2026 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що раніше враховані судом під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, не змінились, ризики не зменшились. Інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченим під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, оскільки, на думку суду, обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на експертів, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачуються, з урахуванням осіб обвинувачених, які раніше не судимі, але будь-яких характеристик суду не надано, а також, враховуючи те, що судове провадження на даний час знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, суд дійшов до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення належним чином не підтверджені. Доказів, що підозрюваний може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не мається, може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення. Так, ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від суду, що підтверджується його повною співпрацею з органами досудового розслідування.

Вказує, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки: він одружений, має повнолітнього сина, до моменту затримання офіційно працював на виробничому підрозділі «Ремонтне вагонне депо Помічна» філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця», має постійне місце проживання, яке на праві приватної власності належить його дружині ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий. Крім того, виконувачем обов`язків начальника ремонтного вагонного депо Помічна надано позитивну характеристику ОСОБА_6 .. Також, главою ОСББ надано позитивну характеристику ОСОБА_6 .

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник та прокурор подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень (злочинів), які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до умисних тяжких та умисного особливо тяжкого злочину. Кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ст. 317 КК України вчинені обвинуваченими в складі організованої групи.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи. Крім того відсутні у матеріалах справи дані про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави, або іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, у кримінальному провадженні не встановлено.

Тому, доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру застави не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ризики нічим не підтверджені, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи, а тому ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та мотивованою.

Також, доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не було взято до уваги, характеризуючі дані на особу, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали належним чином враховано всі характеризуючі данні на особу.

Крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 , під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не зменшилися та не перестали існувати, особи обвинуваченого, обставин провадження, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 07 січня 2026 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 07.03.2026 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)