Справа № 522/2116/26
Провадження № 1-кс/522/ 1029/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неожруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого Пересипським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, Київським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 189 КК України, Приморським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч.4 ст.185 КК України, внесена застава у розмірі 847 840 гривень.

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000124 від 14.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Установлено, що 14 лютого 2026 року приблизно об 12 годині 50 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в умовах діючого на території України воєнного стану, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька 1-Е, у ТЦ «Родос».

Маючи намір на викрадення чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішив вчинити крадіжку золотого ланцюжка, який перебував у той момент на шиї ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу та діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 розпочав спілкування з ОСОБА_8 з метою викликати у нього довіру.

В подальшому, ОСОБА_5 , під приводом демонстрації прийомів боротьби максимально наблизився до ОСОБА_8 , обійнявши останнього.

В цей час, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, відволікши увагу ОСОБА_8 під приводом демонстрації прийомів боротьби, зняв з його шиї золотий ланцюжок, 585 проби, чистою вагою 24,82 грами, 60 сантиметрів, вартістю 98 тисяч 999 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 98 тисяч 999 гривень.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема заявою потерпілого ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження ТЦ «Родос», протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , товарним чеком, який підтверджує вартість викраденого майна.

Метою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведення в судді його вини, підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи його особистість, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування, суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 неодружений, дітей та утриманців не має, не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків та підтверджених джерел отримання коштів для існування. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення, в першу чергу з числа корисливих з метою отримання доходу, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність вказаного ризику також свідчить те, що відносно ОСОБА_5 Пересипським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, Київським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 189 КК України, Приморським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України, де було сплачено заставу у розмірі 847840 гривень.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема майнової спрямованості, що підтверджує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 також враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років. У зв`язку із чим обрання альтернативи у виді внесення застави підозрюваним не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обирати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Також неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 пов`язана з тим, що останній немає міцних соціальних зав`язків, не підтримує близькі відносини з родиною. Вищевказане може призвести до невиправданого затягування часу.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, доданих до клопотання, та обґрунтовують доводи сторони обвинувачення.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Тому, при розгляді даного клопотання, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та мотив вчинення протиправної діяльності, прошу врахувати вимоги ст. 182 КПК України, а саме: якщо застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, у виключних випадках, може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Про необхідність застосування застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, свідчить той факт, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000561 від 10.08.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 було сплачено заставу, у розмірі 280 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 847840 гривень, однак, такий розмір застави не зміг запобігти вчиненню ОСОБА_5 нових майнових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги викладене, можна зробити висновок, що до ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України, а також не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються слідчі та процесуальні дії.

При обрані запобіжного заходу слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого Пересипським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, Київським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 189 КК України, Приморським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч.4 ст.185 КК України, внесена застава у розмірі 847 840 гривень.

Наведені обставини щодо особи підозрюваного та його поведінка, характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ставиться необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, розмір застави визначається слідчим суддею, судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В свою чергу, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В цьому контексті слідчий суддя приймає до уваги положення п. 25 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022, в якому Суд зауважує на тому, що загальні принципи щодо обґрунтування визначення розміру застави наведені в рішеннях у справах «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine), заява №26744/16, п.п. 154-157, від 04.07.2019), та «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), заява №12050/04, п.п. 78-81, ЄСПЛ 2010). Зокрема, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, п. 70, від 22.05.2018). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява №60859/00, п. 111, від 07.12.2006).

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне

Так, на переконання слідчого судді, з урахуванням обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчиненого в умовах воєнного стану, його поведінку, характер інкримінованого злочину та наслідки імовірних протиправних дій, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а також враховуючи, що відносно останнього Пересипським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, Київським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 189 КК України, Приморським районним судом м. Одеси розглядається обвинувальний акт за ч.4 ст.185 КК України було сплачено заставу у розмірі 847840 гривень, свідчать про існування виключних випадків, які, на підставі вищевикладених вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, дозволяють при визначенні підозрюваному ОСОБА_5 застави вийти за межі її розміру, передбаченого законом для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів.

З огляду на вищезазначені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку щодо необхідності визначити ОСОБА_5 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 1 664 000 грн.

На переконання судді, застава у зазначеному вище розмірі здатна буде, з огляду на перспективу її втрати, забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та буде достатньою для запобігання вищенаведеним ризикам.

Разом з цим, застава, в розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на переконання судді, не здатна буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 оскільки перспектива її втрати не переважатиме можливості порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, встановлених в зазначеному провадженні ризиків та характеристики його особи.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.04.2026 включно.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 14.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 13.04.2026 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 500 (пятиста) прожиткових мінімумім для працездатних осіб, що становить 1 664 000 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі № 1-кс/522/1029/26 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: