1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/486/25 1-кп/335/330/2026
06 лютого 2026 року м. Запоріжжя
06.02.2026 року заставодавець ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про повернення застави у розмірі 181 680 грн.
В обґрунтування поданого клопотання зазначено наступне. Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.11.2024 року, застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 січня 2025 року та визначено ОСОБА_6 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 грн. 27.11.2024 року ОСОБА_5 було внесено за визначеними в ухвалі реквізитами заставу відносно ОСОБА_6 у розмір 181 680 грн., відповідно квитанції № 1.75920981.1 АТ КБ «Приватбанк» від 27.11.2024 року. ОСОБА_6 було звільнено з під варти на підставі внесеної застави. Термін дії застави встановлено у 2 місяці. Відповідно до положень ст. 203 КПК України, строк дії даного запобіжного заходу закінчився, запобіжний захід припинив свою дію. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався. Запобіжний захід подовжено не було. За час дії відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому, на думку заявника, на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Разом з цим, необхідності залишення застави за для забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення не встановлено. Відповідно довідки № 625 від 31 12.2025 виданої начальником служби кадрової роботи ВЧ НОМЕР_1 - солдат ОСОБА_6 перебуває на військовій службі під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.12.2025 по теперішній час. Тому, заявник вважає, що дія запобіжного заход як застава втратила на сьогоднішній час свою дію та необхідність в умовах Воєнного стану в Україні та призову обвинуваченого ОСОБА_6 до проходження військової служби, адже контроль забезпечення його поведінки тепер регулюють ЗСУ та перебування на військовій службі нівелює всі наявні ризики, щодо обрання міри запобіжного заходу.
Заставодавець ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Сторона захисту підтримав думку заставодавця просив клопотання задовольнити.
Прокурор не заперечив, просив задовольнити вказане клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про повернення застави не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.
З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Закінчення строку дії покладених обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.
При цьому, після внесення грошових коштів як застави за особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.
Отже, твердження заставодавця, що після закінчення строку дії ухвали слідчого судді від 27.11.2024 року, дія запобіжного заходу у вигляді застави припинена, суперечить положенням КПК України.
Керуючись ст.ст. 182, 202, 203, 369, 371, 372, 392 КПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_5 про повернення внесеної ним застави за обвинуваченого ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06 лютого 2026 року.

Повний текст ухвали складено 10 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1