Справа № 346/1384/25
Провадження № 1-кп/346/509/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ТОВ «Вігор» ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 19.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває дане кримінальне провадження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 відмовилась від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та просить його закрити. Наслідки відмови від підтримання обвинувачення їй зрозумілі.

Аналогічне за змістом клопотання в судовому засіданні подав і представник потерпілого ТОВ «Вігор» ОСОБА_6 .

Обвинувачений та його захисник проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення заперечили. Вказали, що спочатку необхідно розглянути подане ними раніше клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Вказують, що у зв`язку з кримінальним провадженням обвинувачений зазнав втручання у його життя, в тому числі поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 33 500 грн, які просять стягнути з потерпілих або віднести на рахунок держави.

Прокурор проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У своїй постанові від 03 червня 2020 року у справі № 712/1710/19 Верховний Суд вказав, що під час закриття кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення кримінального правопорушення, ні винуватість чи невинуватість такої особи. За таких обставин не потребують перевірки судом докази, а також немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші вимоги процесуального закону під час провадження у справі.

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 13.08.2018 р. (справа № 333/4432/17, провадження № 51-7947с 18) юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає в тому, що воно ініціюється лише потерпілим від цього злочину, його законним представником чи представником. Роль держави полягає в тому, щоб провести досудове розслідування та здійснити правосуддя. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого, його оцінка діяння та особи того, хто його вчинив. Важливим є не те, чи примирився обвинувачений із потерпілим, а чи вибачив потерпілий його та чи примирився з ним. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження в справах приватного обвинувачення визначна роль належить саме потерпілому.

При цьому закон не вимагає згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження на зазначеній підставі, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення веде до обов`язкового закриття кримінального провадження, що не суперечить вимогам ст. 26, 284, 477 КПК України (правова позиція Верховного Суду від 01.10.2018 (справа № 520/18002/13-к, провадження № 51-7209ск19).

Згідно з ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ст. 356 КК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Врахувавши те, що потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ТОВ «Вігор» ОСОБА_6 відмовились від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення їм зрозумілі, дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч. 3 п. 2ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Щодо клопотання захисника про відшкодування обвинуваченому витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом кримінального провадження суд зазначає наступне.

Стягнення з потерпілої сторони витрат обвинуваченого КПК не передбачено та й за своєю природою суперечить суті кримінального провадження та може бути здійснено в порядку цивільного судочинства у випадку доведення у діях потерпілого складу цивільного (майнового) правопорушення.

Стягнення витрати обвинуваченого за рахунок держави можливе у випадку, якщо така шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, у випадку та у відповідності до ст. 130 КПК України.

Відтак на підставі наведених обставин, з урахуванням вимог ст. 26 КПК України, зокрема того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, суд, приймаючи до уваги те, що обвинуваченим не доведено обставини, передбачені ст. 130 КПК України приходить до висновку, що клопотання захисника про відшкодування обвинуваченому понесених ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 26, 284, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГОР» ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення - задовольнити.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000903 від 19.09.2023 року, у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про відшкодування витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд до Івано-Франківського області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2025 року о 10 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1