Провадження № 1-кс/461/7804/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові погоджене з прокурором клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000189 від 27.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 року до суду надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000189 від 27.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий клопотання обгрунтовує наступним. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Впродовж 2023-2025 років ОСОБА_7 здійснював вантажні та пасажирські перевезення з Чеської Республіки до України за допомогою належних йому транспортних засобів. Водночас ОСОБА_7 до перевезень залучав інших водіїв, зокрема ОСОБА_4 .

За час здійснення вантажних перевезень у 2023-2024 роках ОСОБА_7 налагодив стосунки на території Чеської республіки з особами, які займались збутом подрібненого листя рослини Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, ketum, biak), та яким ОСОБА_7 з огляду на це забезпечував його перевезення з Чеської Республіки до України.

В подальшому, будучи обізнаним про введену у листопаді 2024 року заборону на обіг в Україні кратому, у зв`язку з віднесенням такої до наркотичних засобів, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлені слідством спосіб, час та місці домовився з невстановленими слідством особами, які перебували у Чеській Республіці, щодо здійснення ним за оплату незаконного перевезення до України з метою збуту 27 картонних коробок з 385 732,82 грам наркотичного засобу кратому. На виконання попередньо досягнутої домовленості з ОСОБА_7 невстановлені особи здійснили завантаження у м. Прага Чеської Республіки у належний останньому Mercedes-Benz, моделі Sprinter 314 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , 385 732,82 грам наркотичного засобу кратому.

Надалі ОСОБА_7 залучив до вчинення незаконного зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу кратону та його контрабанди до України ОСОБА_4 , якому у невстановлений слідством час, але не пізніше 26.06.2025, доручив здійснити його перевезення. При цьому, ОСОБА_7 надав вказівки ОСОБА_4 здійснити виїзд до Чеської республіки, забрати звідки належний йому транспортний засіб з 27 картонними коробками, у яких знаходилось 385 732,82 грам кратому, перевезти його до кордону України, здійснити його переміщення через митний кордон. Водночас, з метою приховання наркотичного засобу від митного контролю ОСОБА_7 надав вказівки ОСОБА_4 приховати останній серед інших посилок та не декларувати такий.

У свою чергу ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та на виконання вказівок ОСОБА_7 , у невстановлений слідством час прибув до м. Прага Чеської Республіки, де отримав від невстановлених слідством осіб належний ОСОБА_7 транспортний засіб та 385 732,82 грам наркотичного засобу кратому, тобто у такий спосіб незаконно придбав наркотичний засіб з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_7 та за попередньою змовою з останнім, керуючи автомобілем Mercedes-Benz, моделі Sprinter 314 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , та незаконно зберігаючи у ньому з метою збуту 385 732,82 грам наркотичного засобу кратому, незаконно перевіз його з метою збуту територією Чеської республіки та Республіки Польща, та незаконно перемістивши через митний кордон України 27.06.2025, до пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці Держмитслужби, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Яворівський район, село Шегині, вул. Дружби 207. Водночас, з метою приховання наркотичного засобу від митного контролю ОСОБА_4 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , приховав 27 коробок з наркотичним засобом кратомом серед іншого товару, який на той час перевозив, а також до митного контролю не пред`явив.

Того ж дня, в ході проведення поглибленого огляду транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі Sprinter 314 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , посадовими особами НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зоні пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці Держмитслужби, в багажному відділенні транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Sprinter 314 CDI д.н.з. НОМЕР_1 ., а саме під валізами з особистими речима пасажирів та вживаною побутовою технікою, виявлено приховані від митного контролю 27 картонних упакувань із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, 385 732,82 грам, яка являється листям рослини Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, ketum, biak) та відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг якого обмежено.

Згідно із списком № 2 таблиці № І Постанови КМУ від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», листя Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, ketum, biak) відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг якого обмежено.

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі, та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, листя (подрібнене чи ціле) рослини Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, ketum, biak) масою 12,5 і більше грам становить особливо великий розмір.

19.12.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

19.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу підозрюваного, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а також суспільну небезпеку злочину та обставини його вчинення, запобігти ризикам, передбаченим КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі. Тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що клопотання є необгрунтованим. Ризики, зазначені у клопотанні, є недоведеними та відсутніми. Підозра є необгрунтованою. Пояснив, що ОСОБА_4 є найманим водієм, жодного відношення до замовлення немає та відповідає лише за цілісність товару, який переміщує. Тому просив обрати домашній арешт.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, позицію захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України і воно отримано підозрюваним та його захисником. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваною копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області за процесуального керівництва прокурорів Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 27.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

19.12.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

19.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 стверджується зібраними доказами, а саме:

-повідомленням начальника Львівського РВ Управління СБУ у Львівській області від 27.06.2025 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_4 ;

- рапортом слідчого слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області від 18.12.2025 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 27.06.2025, із змісту якого вбачається, що 27.06.2025 в ході проведення митного огляду транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Sprinter 314 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , в багажному відділенні вказаного автомобіля було виявлено та вилучено приховане від митного контролю листя Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, ketum, biak), в особливо великих розмірах та яке та відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг якого обмежено.;

- допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які 27.06.2025 були пасажирами транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Sprinter 314 CDI д.н.з. НОМЕР_1 .;

- допитом свідка ОСОБА_4 від 27.06.2025, 12.08.2025 та 15.10.2025;

- допитом свідка ОСОБА_7 від 12.08.2025 та 15.10.2025;

- протоколом тимчасового доступу від 31.07.2025;

- протоколом порушення митних правил №0959/UA209000/2025 від 27.06.2025;

- актом проведення огляду (переогляду) транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Sprinter 314 CDI д.н.з. НОМЕР_1 . від 27.06.2025;

- протоколом обшуку від 28.07.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 ;

- висновками експертів Львівського НДЕКЦ МВС за результатами проведення експертних досліджень відносно виявленої та вилученої речовини - листя Mitragyna speciosa (Кратом (kratom, ketum, biak), в особливо великих розмірах та яке та відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг якого обмежено.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Таким чином, доказування обґрунтованості підозри вважається досягнутою, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідно особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватись тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може ґрунтуватись на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватись конкретними доказами в кримінальному провадженні. Обґрунтованість підозри не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме: стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі, зазначення часу і місця його вчинення, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відповідно, і вимога щодо достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого, прокурора повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи ще неповною, призводить тим не менше до обґрунтованого висновку про причетність особи до інкримінованого їй злочину та виключає протилежний висновок на даний момент розслідування.

Не вдаючись до оцінки доказів з точки зору їх достатності та допустимості, а також доведеності поза розумним сумнівом вини особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, при вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих доказів здійснюється слідчим суддею виключно з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав вважати особу причетною до вчинення кримінального правопорушення, а також стверджувати, що підозра є настільки обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Визначаючи стандарт «достатня підстава», що застосовується при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.01.2022 зазначила, що стандарт доказування «достатня підстава» є значно нижчим порівняно з такими стандартами як «поза розумним сумнівом» (що застосовується під час розгляду кримінального провадження по суті), так і «обґрунтована підозра» (за яким доводиться наявність підстав піддавати конкретну особу заходам забезпечення кримінального провадження) (справа № 11 - 132сап21).

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини даного кримінального провадження та враховуючи достатню наявність доказів про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких він підозрюється, суд вважає, що оголошена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Cлідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину), виражається у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»).

Разом із тим слід додати, що згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

Підозрюваний, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, неодружений, є особою з інвалідністю 3-тьої групи. При цьому, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливлять спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливих тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на думку слідчого судді, ОСОБА_4 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 розміру застави.

Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 19.02.2026 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1