У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 25.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочинськ, Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в рамках кримінального провадження №0000106 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2025 року КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, у порушення ст. ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, п. 4 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських організацій, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» «Додатку №1» до постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у невстановлений слідством час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, ОСОБА_5 , придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб пластичну вибухову речовину на основі гексогену, та пластичну вибухову на основі ТЕНу, які належить до вибухових речовин, який зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Надалі в неустановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше липня 2025 року ОСОБА_5 за допомогою інтернет мережі на сайті «Reibert info» домовився з особою, яка відповідно Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в рамках конфіденційного співробітництва брала участь у проведенні оперативної закупівлі та виступала під даними ОСОБА_8 , про продаж останньому вибухових речовин. Та домовилися про те що подальшому будуть спілкуватися через месенджера «Телеграм».

04.08.2025 ОСОБА_5 за допомогою месенджера «Телеграм» домовився з ОСОБА_8 про продаж останньому вибухових речовин а саме «Семтекс», «С4», «Змій Горинич» - заряд розмінування ДКРП від УР-77 .

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут вибухових речовин, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом збуту за грошові кошти в розмірі 10 000 гривень, надіслав ОСОБА_8 , повідомлення з реквізитами банківської карти № НОМЕР_2 для оплати вартості вищевказаної вибухівки. Надалі ОСОБА_8 двома транзакціями 05.08.2025 та 08.08.2025 здійснив перерахування грошових коштів у сумі 10 000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 який йому надав ОСОБА_5

14.08.2025 о 07 год. 32 хв., після отримання від ОСОБА_8 переказу грошових коштів в сумі 10000 грн., ОСОБА_9 зберігаючи при собі вибухівку через мобільний застосунок ТОВ «Нова Пошта», використовуючи вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 » і абонентський номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 «створив електрону накладну на поштове відправлення № 4036, яке адресоване приватній особі « ОСОБА_11 » (абонентський номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , адреса доставки: Цифрова адреса: 11/163, м. Київ, відділення №163 (до30 кг.): вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 5). Після чого прибувши до поштомату ТОВ «Нова Пошта» № 44993 м. Хмельницьк за допомогою даного поштомату 14.08.2025 о 07 год. 45 хв. здійснив відправку вищевказаного поштового відправлення в середині якого знаходилася вибухова речовина.

Надалі 15.08.2025 о 10 год. 46 хв. ОСОБА_8 отримав у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 163 за адресою: м. Київ, дане поштове відправлення. Яке після отримання вході огляду місця події добровільно надав для вилучення. В ході огляду поштового відправлення № 4036 було встановлено що його вмістом являються чотири поліетиленові згортки із вмістом пластичної речовини схожою на вибухівку, з яких було зроблено відбори які в подальшому були направлені на експертизу. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-25/50972-ФХВР від 16.09.2025 надані на дослідження зразок пластичної речовини червоного кольору є вибуховою речовиною на основі ТЕНу. Надані на дослідження зразки пластичної речовини білого кольору є вибуховою речовиною на основі гексогену.

Крім того, 15.08.2025 ОСОБА_5 зберігаючи при собі вибухівку через мобільний застосунок ТОВ «Нова Пошта», використовуючи вигадані анкетні дані « ОСОБА_10 » і абонентський номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 «створив електрону накладну на поштове відправлення № 8743, яке адресоване приватній особі « ОСОБА_11 » (абонентський номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , адреса доставки: Цифрова адреса: 11/163, м. Київ, відділення №163 (до30 кг.): вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 5). Після чого прибувши до поштомату ТОВ «Нова Пошта» № 44993 м. Хмельницьк за допомогою даного поштомату 15.08.2025 о 07 год. 47 хв. здійснив відправку вищевказаного поштового відправлення в середині якого знаходилася вибухова речовина.

Надалі 16.08.2025 о 10 год. 27 хв. ОСОБА_8 отримав у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 163 за адресою: м. Київ, дане поштове відправлення. Яке після отримання вході огляду місця події добровільно надав для вилучення. В ході огляду поштового відправлення № 8743 було встановлено що його вмістом являються поліетиленовий пакет з пластичною речовиною білого кольору схожою на вибухівку та п`ять шматків з пластичною речовиною сірого кольору схожою на вибухівку, які мають капронову оболонку під якою знаходиться поліетиленовий ізолюючий шар. Надалі з даних пластичних речовин схожих на вибухівку було зроблено відбори які в подальшому були направлені на експертизу. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-25/50970-ФХВР від 16.09.2025 надані на дослідження зразок пластичної речовини білого кольору є вибуховою речовиною на основі гексогену. Надані на дослідження зразки пластичної речовини сірого кольору є вибуховою речовиною на основі ТЕНу.

29.10.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у ванній кімнаті під ванною було виявлено та подальшому вилучено пластичну речовину сірого кольору схожу на вибухівку, з якої було здійснено відбір який в подальшому направлений на експертизу. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-25/66723-ФХВР від 30.10.2025 надана на дослідження пластична речовина сірого кольору - є вибуховою речовиною на основі ТЕНу.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.263 КК України.

У зв`язку з викладеним та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на що слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених у ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. При цьому, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 визнає свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, однак зазначив, що органом досудового розслідування не дотримано процесуальних норм вручення повідомлення про підозри, оскільки вказаний документ було вручено підозрюваному поза строком двадцяти чотирьох годин з моменту затримання. Крім того, наголосив на тому, що жоден з зазначених в клопотанні ризиків нічим не підтверджені та не обґрунтовані. Просив суд долучити характеризуючі матеріали його підзахисного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).

Отже, умовою, без якої неможливе вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку статті 276-279 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000106 від 25.07.2025 (витяг з ЄРДР а.с. 9-10).

Так, 29.10.2025 ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України та наступного дня встановивши наявність достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (повідомлення про підозру а.с. 148-157).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

З загального обсягу наданих доказів сторони обвинувачення, орган досудового розслідування доводить причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення наступними доказами: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 24 липня 2025 року (а.с.14); рапорт оперативного чергового ВП на станціях залізничного транспорту №2321 від 25 липня 2025 року (а.с.16), протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28 липня 2025 року (а.с. 18-20); протокол огляду покупця від 05 серпня 2025 року (а.с. 21-22), протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 05 серпня 2025 року (а.с. 23-32); протокол огляду від 08 серпня 2025 року (а.с.33-43); протокол огляду місця події від 15 серпня 2025 року (а.с.44-47); довідку про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 15 серпня 2025 року (а.с.48); акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 15 серпня 2025 року (а.с.49); протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15 серпня 2025 року (а.с. 50-54); протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 28 липня 2025 року (а.с. 55-59); протокол огляду покупця (а.с.60-61); протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 16 серпня 2025 року (а.с. 62-63); рапорт оперативного чергового ВП на станціях залізничного транспорту №2321 від 25 липня 2025 року (а.с.64), рапортами лейтенанта поліції ОСОБА_14 (а.с65, 66); протоколом огляду місця події від 16 серпня 2025 року (а.с.67-69); довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 16 серпня 2025 року (а.с.70,71); акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 16 серпня 2025 року (а.с.72); протокол огляду місця події від 16 серпня 2025 року (а.с.73-75); протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 16 серпня 2025 року (а.с. 81-84); протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 16 серпня 2025 року (а.с. 85-88); висновок експерта № СЕ-19/111-25/50972-ФХВР від 16 вересня 2025 року (а.с.91-101); висновок експерта № СЕ-19/111-25/50970-ФХВР від 16 вересня 2025 року (а.с.104-117); протокол обшуку від 28 жовтня 2025 року (а.с.121-129); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 жовтня 2025 року (а.с.130-133); протокол обшуку від 29 жовтня 2025 року (а.с.134-139); протокол обшуку від 29 жовтня 2025 року (а.с.140-145); повідомлення про підозру від 30 жовтня 2025 року (а.с. 148-157) та інші докази в їх сукупності та взаємозв`язку, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення та можливу роль ОСОБА_5 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного з кримінальним правопорушенням, доводячи його причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування стосовно нього запобіжного заходу, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є цілком обґрунтованою на час розгляду даного клопотання за представлених на її обґрунтування доказів.

Доводи сторони захисту про те, що повідомлення про підозру було вручено поза межами строків, установлених законом, слідчий суддя вважає безпідставними. Згідно з матеріалами провадження, підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 29 жовтня 2025 року о 15 годині 14 хвилин, а повідомлення про підозру вручено 30 жовтня 2025 року о 15 годині 05 хвилин, тобто з дотриманням 24-годинного строку, визначеного статтею 278 КПК України. Таким чином, твердження адвоката не узгоджуються з фактичними обставинами справи та спростовуються наявними документами.

Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями статей 177,178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваного та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.

З метою недопущення впливу на кримінальне провадження, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваним спроб протидіяти кримінальному провадженню у способах, визначених в частині 1 статті 177 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , прокурор послався на існування ризиків того, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з доказами причетності підозрюваного до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Ця позиція суду узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя не може погодитись з доведенням наявності зазначених ризиків, оскільки сторона обвинувачення при доведенні їх існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваним зазначених дій.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не може бути ототожнений із ризиком переховування від органу досудового розслідування, чи суду, оскільки кожен із зазначених ризиків є самостійним та має різну правову природу.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання частково існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості та матеріали, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує, що станом на момент розгляду клопотання, останній має постійне місце проживання та реєстрації, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , одружений та має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже має міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, відомості про застосування до нього інших запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Отже, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення загалом доведена можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також вірогідність існування ризиків стосовно вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Виходячи з положень пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів та карається, позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 частини 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись частиною 4 статті 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_18 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у відповідності до положень частини 5 статті 194 КПК України на підозрюваного слід покласти обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання: прибувати за кожною вимогою до слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду; не відлучатись за межі Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та доставлений до слідчого судді під вартою, він підлягає звільненню в залі суду.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 25.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку в період часу з 22 год. 00 хв по 05 год. 00 хв., строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 грудня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження і прокурора, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді, суду;

- не відлучатись за межі Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України.

Строк дії ухвали визначити до 30 грудня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який зобов`язати негайно поставити його на облік і повідомити про це слідчого слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУНП в місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1