справа № 278/4854/25
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження дії обов`язків щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

12.02.2026 сплив строк дії обов`язків, покладних на обвинувачену попередньою ухвалою суду у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а саме не відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення. У зв`язку з цим прокурор заявив клопотання про покладення на обвинувачену цих же обов`язків, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), які існували при попередньому обранні запобіжного заходу та покладення у зв`язку з цим вказаних обов`язків, не зменшились. Так, ОСОБА_4 обвинувачує у вчиненні низки кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, серед яких особливо тяжкий, може переховуватись від суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків обвинувачення та інших обвинувачених.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник заперечили проти клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Необхідність зміни запобіжного заходу обґрунтовували тим, що обвинувачена сумлінно виконувала покладені на неї обов`язки, а застосування самого запобіжного заходу у вигляді застави є достатнім для запобігання настанню будь-яких ризиків .

Розглянувши це питання, суд виходить із наступного.

Ухвалою суду від 11.12.2025 обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено дію покладених раніше обов`язків. При цьому суд виходив із наявності ризику переховування від суду. Оскільки до обвинуваченої, яка обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень нарівні з іншими обвинуваченими, застосовано менш суворий в порівнянні з іншими запобіжний захід у вигляді застави (ч. 1 ст. 176 КПК), застосування більш м`якого запобіжного заходу суд вважає недостатнім для запобіганню настанню вказаному ризику. Крім того, як зазначав суд у попередній ухвалі, для запобігання цьому ризику є недостатнім й виконання обвинуваченою загальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК, а тому покладає на обвинувачену додаткові обов`язки повідомляти суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні. У цей же час суд не вбачає підстав для застосування обмеження щодо вільного пересування обвинуваченої територією України, що пов`язано із її попередньою процесуальною поведінкою та необхідністю здобуття освіти у інших населених пунктах.

Керуючись ст.ст. 176-178, 314-316, 372 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 на строк 2 місяці до 17 квітня 2026 року включно у зв`язку із застосуванням щодо неї запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1