ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 991/4914/25

провадження № 51 - 2253 км 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора повернуто разом з усіма доданими до неї матеріалами на підставі ст. 304 ч. 2 п. 2 КПК України, оскільки скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року повернути особі, яка її подала на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить переглянути ухвалу суду апеляційної інстанції в касаційному порядку та скасувати її як таку, що постановлена з порушеннями вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своєї вимоги вказує про те, що розгляд скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду відбувся 30 травня 2025 року без його виклику та повідомлення. 06 червня 2025 року, дізнавшись у телефонному режимі про те, що рішення щодо його скарги прийнято, 09 червня 2025 року він подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, а копію ухвали слідчого судді він отримав лише 14 червня 2025 року, що підтверджується рекомендованим листом. За таких обставин ОСОБА_5 не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції про повернення його апеляційної скарги на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.

Заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_5 від учасників судового провадження не надходило.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав касаційну скаргу, вважав її обґрунтованою та просив її задовольнити.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідача, вислухавши доводи учасників касаційного розгляду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Частина 3 статті 399 КПК України визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

За загальним правилом, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (ст. 395 ч. 2 п. 3 КПК України).

При цьому, абзацом другим частини третьої статті 395 КПК України визначено, що якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням вказаних вимог закону та положень ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції повертає апеляційну скаргу, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, рішення суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги особі, яка не викликалась на розгляд слідчого судді її скарги, з цих підстав має містити встановлені обставини щодо того коли така особа отримала копію судового рішення, яке нею оскаржується, що є визначальним для встановлення початку строку на апеляційне оскарження, а також щодо дати звернення особи з апеляційною скаргою та відповідні мотиви, з яких виходив суд при ухваленні такого рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , який, посилаючись на ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України, подав скаргу до Вищого антикорупційного суду, на розгляд цієї скарги не викликався, у зв`язку із чим строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді цього суду від 30 травня 2025 року для нього обраховувався з дня отримання ним копії цього судового рішення.

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, прийнявши рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, хоч і навів в своїй ухвалі строки на оскарження ухвали слідчого судді, передбачені ст. 395 ч. 2, 3 КПК України, проте не з`ясував та не проаналізував наявність в матеріалах провадження інформації про те, коли ОСОБА_5 , який не викликався слідчим суддею для розгляду його скарги, отримав копію оскарженої ним ухвали слідчого судді від 30 травня 2025 року, що б надавало можливість визначити початковий день обрахунку п`ятиденного строку на апеляційне оскарження для ОСОБА_5 та закінчення такого строку.

З оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції від 09 червня 2025 року вбачається, що, зробивши висновок про подання ОСОБА_5 апеляційної скарги поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції в ухвалі не навів належного обґрунтування такого висновку, обмежившись констатацією того факту, що ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою 09 червня 2025 року, при цьому не зазначив коли відповідно до ст. 395 ч. 3 КПК України для нього розпочався обрахунок строку на апеляційне оскарження як для особи, яка не викликалася для розгляду скарги слідчим суддею, не з`ясував коли він отримав копію оскарженої ним ухвали слідчого судді та на підставі яких даних зроблено висновок про пропуск ним п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Матеріалами провадження підтверджується те, що копія вказаної ухвали слідчого направлена ОСОБА_5 поштовим відправленням 30 травня 2025 року зі штрихкодовим ідентифікатором 135 та вручена йому 14 червня 2025 року. Зазначена інформація також підтверджена доданою до касаційної скарги ОСОБА_5 копією рекомендованого повідомлення про вручення йому поштового відправлення з Вищого антикорупційного суду.

Отже, останнім днем п`ятиденного строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді для ОСОБА_5 було 19 червня 2025 року. ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу 09 червня 2025 року, а тому доводи його касаційної скарги про те, що він звернувся з апеляційною скаргою в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 травня 2025 року після закінчення строку апеляційного оскарження, передбаченого ст. 395 ч. 3 КПК України, є помилковим, належним чином в ухвалі суду апеляційної інстанції не обґрунтованим та без врахування наявних матеріалів провадження.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

Враховуючи зазначене, ухвала судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга ОСОБА_5 в цій частині - задоволенню.

Суд касаційної інстанції не дає оцінку іншим доводам касаційної скарги ОСОБА_5 щодо, зокрема, незаконності ухвали слідчого судді, оскільки вона не є предметом касаційного перегляду відповідно до ст. 424 КПК України та касаційне провадження щодо якої не відкривалось.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09 червня 2025 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3