Справа № 466/620/26
Провадження № 1-кс/466/264/26
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України,-

в с т а н о в и в:

28 січня 2026 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу мотивує тим, що 19.11.2025 року внесено заяву ОСОБА_3 до Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області за №37247.

Скаржник зазначає, що у діях ОСОБА_4 може міститись склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

19.01.2026 року заявник одержала відповідь відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, у якій зазначено, що факти наведені у її письмовому зверненні нібито носять цивільно-правовий характер, вирішення яких відносяться до компетенції судових органів, а також відсутні об`єктивні дані які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

На думку скаржника, твердження слідчого про цивільно-правовий характер її письмової заяви є необґрунтованими, з огляду на те, що питання можливого вчинення злочину передбаченого КК України є виключною компетенцією правоохоронних органів і аж ніяк не Судових. Відтак безпідставне невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є бездіяльністю посадових осіб відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області.

Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, протиправною бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, яка полягала у невнесенні відомостей в ЄРДР.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилася.

Представник ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду скарги в суді. Причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, повторну неявку у судовий розгляд скарги заявниці, а також характер скарги та наявність достатніх матеріалів, що долучені до скарги для розгляду такої за відсутності сторін, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність розглянути скаргу без участі у судове засідання ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому розгляді встановлено, що 19.11.2025 року внесено заяву ОСОБА_3 до Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області за №37247.

19.01.2026 року заявник одержала відповідь відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, у якій зазначено, що факти наведені у її письмовому зверненні нібито носять цивільно-правовий характер, вирішення яких відносяться до компетенції судових органів, а також відсутні об`єктивні дані які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань обов`язково вносяться відомості про прізвище, ім`я, по батькові заявника та короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником (ч.5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2012 року № 1640/0/4-12 "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за винятком випадків, коли таке попередження неможливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо). У випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, уповноважена особа слідчого відділу ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області зобов`язана була у даному випадку, після подання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Однак цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 19.11.2025 року розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1