Справа № 526/2649/21
Провадження № 1-кс/526/352/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 10.05.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153 та ч.4 ст.152 КК України,

в с т а н о в и л а:

старший слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153 та ч.4 ст.152 КК України,вказуючи, що у першій половині червня 2019 року, в денну пору доби, більш точних дат та конкретної години події встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебував в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 у своїх сусідів, котрі проживали навпроти, серед яких була ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На прохання своєї матері ОСОБА_7 лягла спати на ліжко, де спав ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що не було іншого вільного місця для відпочинку.

Під час того як малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 лежала поряд із ОСОБА_5 останній, діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_7 та користуючись її безпорадним станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому реальний опір в ході реалізації свого злочинного наміру, пов`язаного з задоволення власної статевої пристрасті, діючи умисно, протиправно, самостійно, перебуваючи на ліжку домогосподарства, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, що полягали у тому, що ОСОБА_5 руками проник під одяг та нижню білизну малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , після чого торкався до геніталій малолітньої. ОСОБА_7 просила ОСОБА_5 припинити його дії, які полягали в насильницьких діях сексуального характеру, але останній продовжив вчиняти насильницькі дії, внаслідок чого остання злякалась та перелягла до сплячої матері ОСОБА_8 .

Вказаними діями ОСОБА_5 порушив права малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка набула фрагментарні, поверхневі уявлення щодо сексуальної тематики, зважаючи на відсутність у неї відповідного досвіду, на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються законом та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у подальшому ОСОБА_5 будучи особою, що вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 153 КК України, у середині червня 2019 року, в денну пору доби, більш точних дат та конкретної години події встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в якому перебувала самостійно малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_5 скориставшись тим, що в господарстві крім ОСОБА_7 нікого не було, за його діями ніхто не спостерігає та з дорослих в будинку нікого не має, діючи повторно з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_7 та користуючись її безпорадним станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому реальний опір в ході реалізації свого злочинного наміру, пов`язаного з задоволення власної статевої пристрасті, діючи умисно, протиправно, самостійно, перебуваючи у будинку господарства, вчинив повторно насильницькі дії сексуального характеру, що полягали у тому, що він без добровільної згоди роздягнув малолітню ОСОБА_7 , розташував на ліжку та торкався власним ротом та язиком геніталій потерпілої малолітньої. ОСОБА_7 просила ОСОБА_5 припинити його дії, але останній, зловживаючи фізичною та психологічною безпорадністю дитини, продовжив їх вчиняти.

Вказаними діями ОСОБА_5 порушив права малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка набула фрагментарні, поверхневі уявлення щодо сексуальної тематики, зважаючи на відсутність у неї відповідного досвіду, на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються законом та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у подальшому будучи особою, що вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 153 КК України, у першій половині серпня 2019 року, в денну пору доби, більш точних дат та конкретної години події встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в якому перебували самостійно малолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого ОСОБА_5 скориставшись тим, що в господарстві крім ОСОБА_7 та ОСОБА_9 нікого не було, за його діями ніхто не спостерігає та з дорослих в господарстві нікого не має, діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та користуючись їх безпорадним станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим останні не могли чинити йому реальний опір в ході реалізації свого злочинного наміру, пов`язаного з задоволення власної статевої пристрасті, діючи умисно, протиправно, самостійно, перебуваючи у господарстві, взявши за руки малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проти їх волі, наказав піти до домогосподарства, де він проживав, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та піти разом купатись до літнього душу.

Перебуваючи в літньому душі ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , та користуючись їх безпорадним станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим останні не могли чинити йому реальний опір, вчиняючи психологічний тиск в ході реалізації свого злочинного наміру, пов`язаного з проникненням в тіло малолітніх потерпілих, без добровільної згоди, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, діючи умисно, повторно, протиправно, самостійно, вчинив сексуальне насильство, а саме, перебуваючи в літньому душі вказаного господарства, роздягнув малолітню ОСОБА_7 та торкався ротом і язиком геніталій малолітньої ОСОБА_7 , після чого власними пальцями здійснив вагінальне проникнення в тіло малолітньої потерпілої, внаслідок чого вчинив її зґвалтування. При даних протиправних діях була присутня малолітня ОСОБА_9 .

Надалі продовжуючи свій єдиний злочинний намір, продовжуючи перебувати у літньому душі, що розташований на території домогосподарства, у якому проживає ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , без добровільної згоди малолітньої ОСОБА_9 роздягнув її та торкався ротом і язиком геніталій малолітньої ОСОБА_9 , після чого власними пальцями здійснив вагінальне проникнення в тіло малолітньої потерпілої, внаслідок чого вчинив її зґвалтування. При даних протиправних діях була присутня малолітня ОСОБА_7 .

Вказаними діями ОСОБА_5 порушив права малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які набули фрагментарні, поверхневі уявлення щодо сексуальної тематики, зважаючи на відсутність у них відповідного досвіду, на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються законом та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету, (зґвалтування), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у подальшому ОСОБА_5 будучи особою, що вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 153 КК України та ч.4 ст. 152 КК України у кінці серпня 2019 року, в денну пору доби, більш точних дат та конкретної години події встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в якому самостійно перебували малолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після чого ОСОБА_5 скориставшись тим, що в домогосподарстві крім ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нікого не було, за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, під приводом пригостити дівчат цукерками, запросив малолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до будинку, де проживав, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в житловій кімнаті домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , діючи повторно з прямим умислом, із сексуальних мотивів, маючи на меті задоволення власної статевої пристрасті, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та користуючись безпорадним їх станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим останні не могли чинити йому реальний опір, вчиняючи психологічний тиск в ході реалізації свого злочинного наміру, вчинив повторно насильницькі дії сексуального характеру, які полягали у тому, що він без добровільної згоди роздягнув малолітню ОСОБА_7 , розташував на ліжку та торкався ротом і язиком геніталій малолітньої. При цьому при даних протиправних діях ОСОБА_5 були присутні малолітня ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Надалі продовжуючи свій єдиний злочинний намір та свої протиправні дії, перебуваючи в кімнаті житлового будинку вказаного домогосподарства, без добровільної згоди роздягнув малолітню ОСОБА_9 , розташував на ліжку та торкався власним ротом та язиком геніталій малолітньої ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій єдиний злочинний намір та протиправні дії ОСОБА_5 перебуваючи в кімнаті житлового будинку вказаного домогосподарства, без добровільної згоди роздягнув малолітню ОСОБА_10 , розташував на ліжку та торкався ротом та язиком геніталій малолітньої ОСОБА_10 .

Вказаними діями ОСОБА_5 порушив права малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які набули фрагментарні, поверхневі уявлення щодо сексуальної тематики, зважаючи на відсутність у них відповідного досвіду, на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України, згідно з якою будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються законом та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення чергового Лохвицького ВП від 10.05.2020;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 від 10.05.2020; показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 19.05.2020, яка підтвердила факт вчинення відносно неї ОСОБА_5 систематичного сексуального насильства;

-показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_9 від 19.05.2020, яка підтвердила факт вчинення відносно неї ОСОБА_5 систематичного сексуального насильства; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , матері ОСОБА_9 від 19.05.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , матері ОСОБА_7 від 19.05.2020; показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_10 від 25.05.2020, яка підтвердила факт вчинення відносно неї ОСОБА_5 систематичного сексуального насильства;

- висновком експерта №89 від 21.05.2020 року, за результатами проведення судово-медичної експертизи, в ході якої виявлено надрив дівочої пліви малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ;

- висновком експерта №713 від 30.05.2025 року, за результатами проведення судово-психологічної експертизи, в ході якої виявлено ознаки пережитого психотравмування малолітньої потерпілої ОСОБА_7 унаслідок подій які розглядаються у кримінальному провадженні;

- висновком експерта №714 від 06.06.2025 року, за результатами проведення судово-психологічної експертизи, в ході якої виявлено ознаки пережитого психотравмування малолітньої потерпілої ОСОБА_9 унаслідок подій які розглядаються у кримінальному провадженні;

- висновком експерта №712 від 26.05.2025 року, за результатами проведення судово-психологічної експертизи, в ході якої виявлено ознаки пережитого психотравмування малолітньої потерпілої ОСОБА_10 унаслідок подій які розглядаються у кримінальному провадженні

Окрім перелічених документів, вина ОСОБА_5 у вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується і іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.153 КК України, як вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди та за ч. 4 ст. 153 КК України та зач.4 ст.152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету, (зґвалтування), вчиненні щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з урахуванням ризиків, визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав, суду пояснив, що дійсно спілкувався і продовжує спілкуватися з цими дівчатками, вони приходять до бабусі, яку він доглядає і жодних непорозумінь між ними немає. Також повідомив, що він знає і цілком усвідомлює наслідки інкримінованих йому правопорушень, а тому ні за яких обставин не вчинив би подібного.

Адвокат ОСОБА_4 просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в провадженні досудового слідства знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.05.2020 за № 0000233.

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153 та ч.4 ст.152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153 та ч.4 ст.152 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та наявними в матеріалах клопотання письмовими показами малолітніх потерпілих, висновками експертів, протоколами огляду та іншими доказами в своїй сукупності, які встановлені в ході проведення досудового розслідування.

Дослідивши обставини вчинення даних кримінальних правопорушень та можливу роль ОСОБА_5 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідча суддя переконалася в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного зі злочинами, доводячи його причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно нього, а тому приходить до висновку про обґрунтованість підозри щодо можливого вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 та ч.4 ст. 152 КК України, в межах даного кримінального провадження.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст.153 та ч.4 ст.152 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.

Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями ст.ст. 177, 178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваного та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3,4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 ніде не працює, походження його доходів не відоме, проживає в с. Яхники без реєстрації, майном на території Миргородського району не володіє, а отже відсутні міцні соціальні зв`язки та фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного, якому інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, за який передбачене покарання до 15 років позбавлення волі.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають слідчій судді підстави вважати, що ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні умисних кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканності відносно трьох малолітніх осіб, може безперешкодно покинути територію Миргородського району, переїхавши в іншу місцевість, що знаходиться поза юрисдикцією СВ Відділення поліції №1 Миргородського РВП, з метою переховування від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що паспорт громадянина України на його ім`я давно втрачений, а зі слів підозрюваного він зареєстрований за місцем проживання його рідної сестри у Чергігівській області.

ОСОБА_5 усвідомлюючи, що буде позбавлений волі на тривалий час (до п`ятнадцяти років позбавлення волі) за вчинення особливо тяжкого злочину, може вільно скористатися введеним на території України воєнним станом і покинути територію України та виїхати на територію РФ, що в подальшому унеможливить його виклик та прибуття до слідчого та/або суду, а своєчасна неявка підозрюваного для проведення процесуальних дій може істотно перешкодити виконанню процесуальних рішень по провадженню.

Знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування вплинути як на потерпілих, так і свідків у цьому кримінальному провадженні, адже потерпілими у даному кримінальному провадженні є малолітні діти, які проживають по сусідству навпроти і з якими він продовжує спілкування, а свідками є матері потерпілих, тому достовірно знаючи, що через них буде доведена його вина у вчиненні інкримінованих правопорушень вживатиме заходів впливу на свідків та потерпілих, що в подальшому може привести до подальшої зміни показань або взагалі відмови надання таких показів. Таким чином, якщо підозрюваний ОСОБА_5 перебуватиме на свободі, внаслідок чого неможливо буде отримати повні та об`єктивні показання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні;

ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення в якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини. Зважаючи, що ОСОБА_5 вчиняв систематичні дії сексуального характеру по відношенню до малолітніх потерпілих, може продовжити свої протиправні дії по відношенню до останніх, в тому числі і з метою помсти.

При цьому, у підозрюваного відсутні законні постійні джерела до існування, оскільки він не працевлаштований, адже він у працездатному віці, має стан здоров`я, який дозволяє йому вчинювати активні фізичні дії, у його власності коштовне майно та будь-які матеріальні активи відсутні; окрім цього може не виконувати покладенні на нього процесуальні обов`язки, не виконувати процесуальні рішення, незаконно впливати на інших осіб, які на даний час не допитані.

Розглядаючи ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 матиме можливість на знищення доказів, приховування речей, може поширювати неправдиву інформації щодо родин потерпілих для спроби дискредитування потерпілих або вплинути на громадську думку, також фальсифікувати докази, у тому числі медичних чи психологічних висновків. Може підбурювати інших осіб давати неправдиві показання. Також може тривалими скаргами, клопотаннями, зверненнями штучно зловживати обмеженим часом досудового розслідування.

Однак, слідча суддя за результатом розгляду цього клопотання не може погодитись з доведенням наявності цього ризику, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, речові докази у справі відсутні, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваним вказаних вище дій, не навівши для цього жодного переконливого аргументу.

Розглядаючи клопотання підозрюваного та захисника про альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд не вбачає можливості його застосування, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, кількості потерпілих, антисоціальну поведінку та спосіб життя підозрюваного, який неодноразово судимий. В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, в с. Яхники не зареєстрований, не має ні постійного місця проживання, ні власного житла, ні фактично міцних соціальних зв`язків, тому за відсутності місця та адреси, за яким можливо було б здійснювати цілодобовий контроль за ОСОБА_5 не вбачаю підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідча суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

При обранні міри запобіжного заходу враховую також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153, ч.4 ст.152 КК України, їх тяжкість та особу підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1,3,5 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним в інкримінованих злочинах, а також впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів. Також враховую, що ОСОБА_5 не має паспорту громадянина України, на території Полтавської області не зареєстрований, в с. Яхники проживає без реєстрації, що підтверджується даними Яхниківського старостинського округу, офіційно ніде не працевлаштований, також не працює за усними угодами чи по найму, що свідчить про відсутність засобів для існування. Вказані злочини вчиняв у стані алкогольного сп`яніння неодноразово відносно малолітніх осіб, тому вважаю, що застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки,тому для забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_5 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим враховую, що злочини вчинені із застосуванням насильницьких дій сексуального характеру щодо неповнолітніх, тому не вбачаю підстав для визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 10.05.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.153 та ч.4 ст.152 КК Українизапобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 днів, який розпочинається з часу його затримання 30 вересня 2025 року та закінчується 28 листопада 2025 року о 15 годині 30 хвилин.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03 жовтня 2025 року об 11.40 год.

Слідча суддя: ОСОБА_1