Справа № 309/3433/25
Провадження № 1-кс/309/566/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження, прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000222 від 12 квітня 2025 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 12 квітня 2024 року о 13 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF105/460» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у щепленні з напівпричепом марки «Carnehl» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , діючи з необережності, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості для руху в населеному пункті, а саме на швидкості згідно висновку судової фототехнічної експертизи 69,1-74,9 км/год., а згідно показів тахографу вказаного транспортного засобу на швидкості 86-87 км/год., при допустимій на даній ділянці дороги в 50 км/год., автодорогою Р21 сполученням Долина Хуст по вулиці Центральна в селі Горінчово, Хустського району у напрямку міста Хуст, де навпроти будинку №148 не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.12.4 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Zongshen», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснив виїзд з вулиці Мала в селі Горінчово, Хустського району, на головну дорогу з правого боку по напрямку руху автомобіля DAF FT XF105/460 у щепленні з напівпричепом CARNEHL, внаслідок зіткнення ОСОБА_7 та пасажир мотоцикла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм померли.

Так, відповідно до висновку інженерно транспортної експертизи №КСЕ-19/107-24/6805 від 25.07.2024у даній дорожній ситуації, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій вантажного автомобіля DAF FT XF105/460 у щепленні з напівпричепом CARNEHL, ОСОБА_4 , повинен був керуватись технічними вимогами ПДР України, а саме:

- 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.1.10 Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

- небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Таким чином, згідно висновку вказаної експертизи, при умові руху вантажного автомобіля DAF FT XF105/460 під керуванням ОСОБА_4 із дозволеною швидкістю транспортних засобів у населеному пункті 50 км/год., не застосовуючи маневрування на зустрічну смугу руху, мотоцикл Zongshen під керуванням ОСОБА_7 покидав би смугу руху вантажного автомобіля DAF FT XF105/460. А тому, з технічної точки зору, у діях водія вантажного автомобіля DAF FT XF105/460 у щепленні з напівпричепом CARNEHL - ОСОБА_4 убачаються невідповідності технічним вимогам п.10.1 та п.12.4 ПДР України, недотримання яких, у своїй сукупності, знаходяться у причинному зв`язку з настання події ДТП.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №50/х від 13.05.2024 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритої ЧМТ, яка супроводжувалась багато уламковим переломом кісток склепіння та основи черепа, переломами верхньої та нижньої щелеп, субарахноїдальним крововиливом, розривами: нижньої долі лівої легені, гемо пневмотораксом розривом правої долі печінки, розривом селезінки, гемоперитонеумом, та ускладнилась забоєм, набряком речовини головного мозку, що і явилось безпосередньою причиною смерті його. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини мотоцикла та автомобіля з послідуючим падінням, ударянням та ковзанням тіла по твердих підлеглих покривах дороги під час ДТП і вкладаються в час події, яка мала місце 12.04.2024.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №55/х від 16.05.2024 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, яка проявили себе переломом кісток склепіння та основи черепа, перелом кісток тазу, субарахноїдальним крововиливом, забоєм речовини головного мозку ускладнились набряком та маляцією речовини головного можу, що і явилося безпосереднього причиною смерті. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частину мотоциклу та облицювання вантажного автомобіля під час ДТП, з наступним падінням, ударянням, ковзанням тіла по твердих підлеглих покривах дороги, є прижиттєвим та вкладаються в час події, яка мала місце 12.04.2024.Тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливі під м`яку мозкову оболонку, дрібнокрапкових крововиливів в речовину головного мозку стосовно живих осіб кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження згідно п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. і знаходяться в прямому-причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті.

Отже, невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.4 та п. 10.1 ПДР України, які виразилися в перевищенні встановленої в межах населеного пункту допустимої швидкості руху та виїзді на зустрічну смугу руху, знаходиться в прямому причинно зв`язку з наставшими наслідками, а саме смертю ОСОБА_7 та смертю ОСОБА_8 .

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Велятино, Хустського району, українець, громадянин України, раніше не судимий, мешканця АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч.7 ст.42 КПК України.

Положення ч.2 ст.177 КПК України передбачено що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

В даному випадку існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 будучи обізнаним про міру покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерплих, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків, також враховуючи те, що останній усвідомивши на даний час про настання карності за скоєне ним діяння може здійснити будь-які дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому у даному випадку більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання слідчого. Вказує, що клопотання необґрунтоване. Не доведено існування ризиків. Також не доведено неможливість забезпечити поведінку обвинуваченого шляхом іншого більш м`якого запобіжного заходу. Вказує, що з моменту події і до вручення підозри пройшло більше року. Якби ОСОБА_4 мав намір ухилятися від слідства, то він би це давно вже зробив. Вчора він прибув за викликом до слідчого для вручення підозри. Жодного наміру ухилятися він не має. Також не доведений ризик можливого впливу на свідків та потерпілих, оскільки він навіть не знає про їх існування. На експертів він також впливати не може. Просить врахувати, що ОСОБА_4 не судимий, а також стан його здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання. Вдома він уже 1,5 року. Розуміє, що має з`являтися за першою вимогою. Просить не застосовувати відносно нього варту.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваному 23.09.2025 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружений, проживає з дружиною та повнолітнім сином, не працюючий, раніше не судимий. Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Суд враховує, що потерпілі та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитувалися, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 ч.1 ст. 177, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

У судовому засіданні, підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Суд враховує, наявність у ОСОБА_4 соціальних зв`язків, постійного місця проживання та відсутність судимостей.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризиків, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000222 від 12 квітня 2025 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 23 листопада 2025 року включно, з покладанням на нього наступних обов`язків:

- не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, слідчого або суду цілодобово;

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибути до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено 25 вересня 2025 року о 09:40 год.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1