Справа № 190/2199/24
Провадження №1-кп/190/47/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 29.08.2024 року стосовно

ОСОБА_4

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

В провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа стосовно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 15.10.2025 року зобов`язано начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» забезпечити проведення лікарем-кардіологом медичного обстеження обвинуваченої та надати суду висновок щодо стану її здоров`я, зокрема щодо наявності (відсутності) хвороби серця, з обґрунтуванням можливості (неможливості) за станом здоров`я утримувати її в умовах слідчого ізолятору, етапувати до суду для прийняття участі в розгляду кримінального провадження стосовно неї, тощо. Крім того, продовжено дію застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 13.12.2025.

27.10.2025 Філією Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областяхдо суду надано інформацію щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , відповідно до якої обвинуваченій проведено медичний огляд лікарями, встановлено діагнози, надано відповідне лікування та зроблено висновок, що остання за станом здоров`я може приймати участь у судових засіданнях. Крім того, лікарем психіатром під час огляду ОСОБА_4 , встановлено діагноз F 23.1 Гострий поліморфний психогенний розлад з елементами шизофренії.

В зв`язку з наявним висновком лікаря-психіатра, прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про призначення стосовно обвинуваченої судово-психіатричної експертизи з метою встановлення її осудності на час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також на даний час. Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу на 60 діб, оскільки проведення експертизи може потребувати значного часу, а строк тримання обвинуваченої під вартою спливає 13.12.2025.

Обвинувачена не заперечувала щодо проведення стосовно неї судово-психіатричної експертизи. Водночас, в задоволенні клопотання прокурора про продовження застосованого до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заперечувала, просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт, оскільки перебуваючи під вартою вона не має змоги пройти лікування наявних у неї хвороб.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо про призначення стосовно ОСОБА_4 судово-психіатричної експертизи. Щодо клопотання прокурора про продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив в задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що закладом охорони здоров`я проведено обстеження ОСОБА_4 , однак не надано висновку на поставлене судом запитання, чи може обвинувачена за станом здоров`я утримуватись в умовах слідчого ізолятору. Також вказав на те, що із зазначеної інформації вбачається, що за час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, її стан здоров`я значно погіршився. Тому обвинуваченій за станом здоров`я необхідно змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду справи суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.2 ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1)суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2)під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою ст.509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до ч. 4 ст. 332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Згідно з абз. 1, 3 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Основ законодавства України про охорону здоров`я, проведення судово-медичної і судово-психіатричної експертизи призначається особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором або судом у порядку, встановленому законодавством, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової медицини або судової психіатрії.

Згідно з п.6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року № 865, який визначає організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи, за формою проведення судово-психіатричної експертизи може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною, за процесуальними ознаками первинною, повторною, додатковою.

Пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Як вбачається з інформації щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , наданої Філією Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, на виконання ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2025, - лікарем психіатром під час огляду 09.09.2025 року ОСОБА_4 , зроблено висновок: F 23.1 Гострий поліморфний психогенний розлад з елементами шизофренії.

Відтак, з метою всебічного та об`єктивного судового розгляду, повного з`ясування обставин справи, суд вважає за доцільне призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, позаяк від результатів експертизи буде залежати те, у якому саме порядку необхідно буде здійснювати судовий розгляд даного кримінального провадження, зокрема, в загальному порядку чи із застосуванням спеціальних положень щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Отже, клопотання прокурора про призначення судово-психіатричної експертизи обвинуваченої, підлягає задоволенню

Що стосується клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховується таке.

За положенням ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність ризику переховування обвинуваченої від суду, яка знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, судом враховується й те, що під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, ОСОБА_4 порушила його умови, без поважних причин залишила місце постійного проживання, не з`являлась за викликами суду і лише після оголошення обвинуваченої у розшук, було встановлено її місце знаходження, ОСОБА_4 доставлена до суду, стосовно неї обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, суд приходить до переконання, що застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

Що стосується доводів захисника про те, що обвинуваченій за станом здоров`я має бути змінений запобіжний захід на домашній арешт, суд вважає їх безпідставними та такими, що не містять належного обґрунтування.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає обвинуваченій ОСОБА_4 розмір застави.

Керуючись ст. 101, 177, 182,183, 242, 509 КПК України, суд,-

постановив :

Клопотання прокурора про призначення судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000428 від 29.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України - задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні №0000428 від 29.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, б.84), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, а саме за відмову від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку.

На вирішення експертів поставити питання :

- Чи страждала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-якими психічними захворюваннями (розладами) на момент інкримінованих їй протиправних дій?

- Чи страждає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими-небудь психічними захворюваннями (розладами) на даний час? Якщо так, то якими саме?

- Чи могла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати свої дії та керувати ними під час кримінального правопорушення в якому вона обвинувачується?

- Чи може ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час?

- Чи потребує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то яких саме?

Для проведення експертизи експертам Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, б.84) надати в розпорядження, матеріали справи №190/2199/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Зобов`язати процесуального прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 надати на вимогу експертів матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000428 від 29.08.2024 року.

Для проведення призначеної експертизи етапувати обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», - до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань", з подальшою її доставкою до Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Зобов`язати уповноважену особу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» - направити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», (м.Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, б.84) для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, етапувавши її разом із матеріалами особової справи особи, що утримується в умовах ізоляції та висновками обстеження Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях (Філія ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях) за період такого утримання.

Копію ухвали надіслати:

- до Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», (м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, б.84) - для виконання,

- прокурору, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні в суді - для організації проведення експертизи,

- начальнику «ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання в частині забезпечення прибуття обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Дніпровської філії відділу судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, б.84).

В судовому засіданні оголосити перерву до 13.00 год. 17 грудня 2025 року.

Клопотання прокурора про продовження дії застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14.00 год. 12 листопада 2025 року по 14.00 год. 09 січня 2026 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для відому та виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в частині продовження застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу, до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 13.15 год. 14 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_1