Справа № 157/1728/25
Провадження №1-кп/157/173/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2025 року за № 0000145, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянка, громадянки України, уродженки с. Липчанка, Богучарського району Воронезької області Російської Федерації, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одружена, особа з інвалідністю 2 групи, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

ОСОБА_4 31 серпня 2025 року близько 11 год 15 хв, перебуваючи біля вхідних дверей у магазин «Сонях», що за адресою: Площа Культури, 5А, м. Камінь-Каширський Волинської області, діючи умисно, під час конфлікту та сварки з ОСОБА_7 , що виникли на ґрунті ревнощів та тривалих особистих неприязних відносин, тримаючи в правій руці перцевий балон, здійснила розпилення його газу в обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юктивального мішка, гіперемії слабкого ступеня обох очей, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження визнала та пояснила, що дійсно пішла у магазин, де працює ОСОБА_7 , оскільки хотіла поговорити про спілкування останньої з її (обвинуваченої) чоловіком, який зізнався, що з потерпілою переписувався по телефону. ОСОБА_7 знає її чоловіка ще з 16-річного чи 17-річного віку, вони зустрічалися. Спочатку вона поговорила зі своїм чоловіком з приводу його спілкування з ОСОБА_7 , останній їй все розповів про таке спілкування, розмову вона записала на диктофон, також бачила переписку свого чоловіка з ОСОБА_7 по телефону, а тому пішла до останньої по місцю роботи щоб розібратися у цих відносинах, хотіла включити зазначений запис, але потерпіла в подальшому вибила телефон з її рук. Прийшовши до місця роботи потерпілої, вона покликала останню на вулицю, вони вийшли, почали розмовляти, запис включити не вдалося на телефоні, оскільки ОСОБА_7 телефон вибила, та вона дійсно здійснила розпилення газу перцевим балончиком в обличчя останньої. Вона не мала права так робити і більше такого ніколи не допустить, але на той час вважала, що в небезпеці і захищає себе. ОСОБА_7 вона не вважає потерпілою, оскільки у цьому випадку потерпілою є вона, адже ОСОБА_7 неодноразово її ображала на ґрунті національної належності, погрожувала, що буде спати з її чоловіком, принижувала її, повідомляючи що вона є психічно-хворою, а також зловтішалася тим, що вона втратила сина.

Окрім визнання вини самою обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 вбачається, що у недільній день 31 серпня 2025 року, коли багато людей поверталися з церкви, знаходилися у магазині «Сонях», в якому вона працює та який розташований у приміщенні ТЦ «Маяк», то до неї у продуктовий відділ магазин підійшла ОСОБА_4 та покликала ввічливо її на вулицю. Вони вийшли, ОСОБА_4 включила їй аудіозапис в телефоні, було чути сварку між обвинуваченою та її чоловіком, на що вона здивувалася та запитала в останньої, навіщо це їй вмикати. Після цього ОСОБА_4 почала їй казати, щоб вона (потерпіла) її чоловіка забрала собі, але вона (потерпіла) їй пояснила, що це не річ. Після цього ОСОБА_4 раптово розпила балончиком їй в обличчя, від чого вона відчула сильний біль, їй пекли очі та губи, від болі у неї був шок, вона забігла у магазин. У зв`язку з цими подіями вона тривалий час ходила в лікарню щоб лікуватися, її звичний ритм життя був порушений, на постійній основі їй рекомендовано застосовувати зволожуючі краплі для очей, їй було незручно перед колегами по роботі, адже вона працює більше 9 років у зазначеному магазині і таке моральне приниження їй важко пережити. ОСОБА_4 вона знає ще з 16-17 років, коли остання приїхала з росії і вийшла заміж за її (потерпілої) колишнього хлопця, а пізніше ОСОБА_4 жила з її чоловіком. Однак вона це все пробачила обвинуваченій та жила своїм життям, неприязні до останньої не відчувала. Їй надходили смс-повідомлення з мобільного телефону ОСОБА_8 , ці повідолмення були від ОСОБА_4 та чоловіка останньої то з обвинуваченнями, то з вибаченнями, потім також смс-повідомлення про любов, але, як вона вважає, ці всі повідомлення писала саме ОСОБА_4 , провокуючи її на конфлікт. Після зазначених вище подій ОСОБА_4 не просила у неї вибачення, не намагалася відшкодувати шкоду ні матеріальну, яка полягала у витратах на лікування, адже необхідно було купувати краплі, мазі, ні моральну, яка полягає у тому, що вона перенесла сильну біль, моральне приниження, страждання та страх, які є ще й на цей час, оскільки вона не може забути вказані обставини, та ще й на цей час боїться зустріти обвинувачену, яка вечорами гуляє з чоловіком на вулиці, а вона (потерпіла) сама повертається з роботи.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується № 12947 від 31 серпня 2025 року, потерпіла ОСОБА_7 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, заявила до поліції про те, що 31 серпня 2025 року близько 11 год 00 хв біля магазину у м. Камені-Каширському на площі Культури візуально знайома їй ОСОБА_9 з особистих неприязних відносин розпилила їй ( ОСОБА_7 ) в очі газовим балончиком.

Згідно з рапортом старшого інспектора Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , що зареєстрований в ІТС ІПНП (журналі ЄО) за № 12947 від 31 серпня 2025 року, заявниця ОСОБА_7 об 11 год 15 хв 31 серпня 2025 року повідомила до поліції про те, що біля магазину «Маяк» візуально знайома ОСОБА_9 розпилила невідомий балончик в обличчя, ймовірно через те, що приревнувала до свого чоловіка; а також працівник з органів охорони здоров`я ОСОБА_11 повідомила до поліції об 11 год 56 хв 31 серпня 2025 року про те, що КШМД доставлено в приймальне відділення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з хімічним опіком обох очей, з пояснень: знайома ОСОБА_9 об 11 год 20 хв в магазині «Маяк» розпилила сльозогінний газ, відпущена до дому.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 146 від 15 грудня 2025 року, у потерпілої ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юктивального мішка, гіперемії слабкого ступеня обох очей. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії тупого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом розпилення засобом сльозогінної дії, можливо при обставинах, вказаних у постанові, мінімальною кількістю контактів не менше одного терміном утворення відповідає вказаним у наданій медичній документації. Судово-медичних даних, що вище вказані ушкодження утворилися при падінні з висоти власного зросту не має. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді опіку рогівки та кон`юктивального мішка, гіперемії слабкого ступеня обох очей по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п. 2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

З протоколу проведення огляду предметів від 03 вересня 2025 року вбачається, що т.в.о. начальника СД Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 було проведено огляд відеозапису, що наданий на DVD-R диску потерпілою ОСОБА_7 , за допомогою службового комп`ютера, та в ході огляду відеозапису тривалістю 1 хв 04 сек. встановлено, що на ньому відображено події на території комплексу «Маяк», що знаходиться на площі Культури у м. Камені-Каширському Волинської області, у той момент, коли при вході в магазин стоять дві особи, в однієї руки у кишенях, а у подальшому одна з осіб жіночої статі виставила правою рукою мобільний телефон, після чого видно розпилення невідомої речовини, а також особу жіночої статі, яку штовхає інша особа теж жіночої статі, та, крім того, видно штовханину між обома особами жіночої статі, а ще згодом одна з осіб жіночої статі піднімає із землі якусь річ.

З відеозапису, що наданий на DVD-R диску потерпілою ОСОБА_7 вбачається, що на ньому відображено події тривалістю 1 хв 04 сек, які відбулися на території комплексу «Маяк», що знаходиться на площі Культури у м. Камені-Каширському Волинської області, а саме на вході до магазину перебували дві особи жіночої статті та об 11 год 12 хв 57 сек зафіксовано, що одна з них у сторону іншої розпилила речовину, після чого між ними відбулася шарпанина, в ході якої на землю випав предмет, схожий на балончик сльозоточивого газу, та в цей час втрутився чоловік, після чого одна з осіб жіночої статі підняла предмет, схожий на балончик сльозоточивого газу та пішла з місця події.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, які в цілому узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, є умисним, посягає на життя та здоров`я людини, а також особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю 2 групи, їй протипоказана праця з фізичним та психоемоційним навантаженнями, виховує одну неповнолітню дитину.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке відносить до кримінальних проступків, вищенаведені дані про особу обвинуваченої, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема місце скоєння кримінального проступку, спосіб і механізм нанесення тілесних ушкоджень, а саме, тілесні ушкодження обвинувачена наносила потерпілій у громадському місці, і беручи до уваги думку потерпілої, яка не є вирішальною, однак також повинна враховуватися, про необхідність суворого покарання обвинуваченої, суд дійшов висновку, що доцільно та необхідно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Таке покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, в тому числі і відносно потерпілої.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Потерпілою ОСОБА_7 пред`явлено до обвинуваченої ОСОБА_4 цивільний позов, у якому вона просить стягнути з останньої 50 000 грн в рахунок відшкодування завданої вчиненням кримінального правопорушення моральної шкоди, а також понесені витрати на придбання медикаментів у розмірі 908 грн 50 коп та процесуальні витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи, що винними діями обвинуваченої ОСОБА_4 була завдана шкода здоров`ю потерпілої ОСОБА_7 , у зв`язку з чим остання пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я, та їй були заподіяні моральні та душевні страждання, що проявилось у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного та повноцінного життя, необхідності проходження лікування, суд дійшов висновку, що вона має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує характер і спосіб завданих потерпілій тілесних ушкоджень, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, фактичні обставини кримінального провадження, характер та обсяг болю, душевних страждань, переживань та приниження, яких потерпіла зазнала у зв`язку з умисними протиправними діями обвинуваченої, пов`язані з вчиненням щодо неї кримінального правопорушення, вимушені зміни у її життєвих стосунках і порушення способу життя потерпілої у зв`язку, зокрема, з розслідуванням кримінального провадження, необхідністю збору документів та доказів, з`явлення для проведення слідчих дій, необхідністю проходження судово-медичної експертизи, лікування, а також час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь вини обвинуваченої, та виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та добросовісності, вважає необхідним стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі з урахуванням вищезазначених обставин суд не вбачає.

Статтею 1 166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підтвердження спричинення майнової шкоди потерпілою ОСОБА_7 надано копії фіскальних чеків № VKq3-XQZxCM та № 92625 від 01 вересня 2025 року, з яких вбачається, що в аптеці було придбано медикаменти на загальну суму 908 грн 50 коп.

Як пояснила у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 медикаменти були придбані нею за рекомендацією лікаря для полегшення та усунення ушкоджень, заподіяних діями обвинуваченої ОСОБА_4 , а тому суд, беручи до уваги і те, що остання не заперечила відшкодувати зазначену майнову шкоду, дійшов висновку, що з обвинуваченої на користь потерпілої належить стягнути в рахунок відшкодування майнової шкоди 908 грн 50 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження судових витрат, які потерпіла понесла за надання правової (правничої) допомоги адвокатом ОСОБА_6 , останнім надані: копія ордеру на надання правничої допомоги адвокатом ОСОБА_6 серії АС № 1160225, виданого 15 жовтня 2025 року адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ СТАНДАРТ»; копія договору № 23 про надання правничої (правової) допомоги від 15 жовтня 2025 року, згідно з яким розмір оплати за надані послуги, пов`язані з правничою допомогою адвоката, становить 10 000 грн, копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.363266721.1 від 20 жовтня 2025 року.

Беручи до уваги обсяг наданої адвокатом ОСОБА_6 правничої допомоги у кримінальному провадженні, зміст та обсяг підготовленого ним цивільного позову про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, затраченого часу на участь адвоката у судових засіданнях, критерії реальності адвокатських витрат та розумності, складність справи, значення її для потерпілої, суд дійшов висновку, що зазначений потерпілою розмір витрат 10 000 грн є обґрунтованим, у зв`язку з чим ці витрати підлягають стягненню на її користь з обвинуваченої.

Речові докази оптичний диск з відеозаписом, що був наданий потерпілою, належить залишити у матеріалах кримінального провадження.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 118, 124, 125, 126, 128, 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної та майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 20 000 (двадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 908 (дев`ятсот вісім) гривень 50 копійок майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

У решті позову ОСОБА_7 відмовити.

Речовий доказ - оптичний диск з відеозаписом залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1