н/п 1-кп/766/4517/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання

20.10.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

(сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 )

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 11.09.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця м. Херсон, громадянина України, місце реєстрації згідно обвинувального акту: Херсонська обл., Херсонський р-н, с. Загорянівка, вул. Херсонська 19, фактичне місце проживання згідно обвинувального акту: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. Суд встановив, що ОСОБА_4 10 вересня 2025 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого правового режиму обігу психотропних речовин, встановленого ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (зі змінами та доповненнями), згідно з якою обіг психотропних речовин включених до таблиці І списку № 2 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, заборонено на території України, зайшовши в невстановлений чат додатку «телеграм», здійснив замовлення у невстановленої особи психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, сплативши за це 600 гривень готівкою через термінал у місцевому магазині села Степанівка Херсонської області на банківську картку невстановленої особи. Того ж дня ОСОБА_4 отримав повідомлення із місцезнаходженням замовленої психотропної речовини, а саме на території мікрорайону «ХБК» в Дніпровському районі м. Херсона пров. Лєрмонтова (більш точного місця досудовим розслідування не встановлено), куди направився та відшукав закладку з психотропною речовиною PVP, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому пакеті, тобто придбав психотропну речовину без мети збуту.

Цього ж дня у подальшому ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел на перевезення вищезазначеної психотропної речовини без мети збуту, перевіз вказану психотропну речовину з м. Херсона до с. Чорнобаївка на власному велосипеді.

Після цього, 10.09.2025 ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел на зберігання вищезазначеної психотропної речовини без мети збуту, зберігав вказану психотропну речовину без мети збуту при собі до моменту її вилучення працівниками поліції на відкритій території вулиці біля домоволодіння №55 по вул. Херсонській с. Чорнобаївка Херсонського району.

Маса вилученої у ОСОБА_4 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, становить 0,2946 г.

2. Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене частино першою ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

ІІ. Позиція обвинуваченого

3. Обвинувачений ОСОБА_4 в своїй заяві на адресу прокурора, у присутності захисника ОСОБА_3 зазначив, що беззаперечно визнає в повному обсязі винуватість в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту та погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, їх не заперечує.

ІІІ. Оцінка Суду

4. Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, в тому числі кримінальне провадження № 0000176 від 11.09.2025 року дійшов висновку, що вимоги ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК) сторонами кримінального провадження дотримано, а саме:

- обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- додана до обвинувального акта письмова заява підозрюваного (обвинуваченого), яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості (протокол допиту підозрюваного від 09.10.2025, стор. 54-56 матеріалів к.п.).

5. Відповідно до частини другої ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

6. Суд звертає увагу, що фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-2).

7. Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000176 від 11.09.2025 року, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

8. Винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання

9. Санкцією частини першої ст. 309 КК за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:

?штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

?виправними роботами на строк до двох років,

?пробаційним наглядом на строк до п`яти років,

?обмеженням волі на той самий строк.

10. З огляду на дані, викладені в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

11. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК не встановлено.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 309 КК передбачає альтернативні види покарань та при цьому враховує:

- ступень тяжкості правопорушення згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

- особу винного;

- обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

13. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

14. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

15. Приписами пункту 7-1 частини першої ст. 51 КК України визначено, що до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом може бути застосовано пробаційний нагляд.

Стаття 59-1 КК України передбачає, що пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки:

1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою;

2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

16. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

17. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

18. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними і не надмірними.

19. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

20. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

V. Запобіжні заходи

21. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

22. Оскільки запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний, то Суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

VІ. Вирішення питання, пов`язані з арештом

23. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

24. Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів про накладення арешту на майно, а тому підстав для його скасування Суд не вбачає.

VІІ. Вирішення питання, пов`язані з процесуальними витратами

25. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

26. Відповідно до обвинувального акту процесуальні витрати на залучення експертів Херсонського НДЕКЦ для проведення судової експертизи № CE-19/122-25/5210-НЗПРАП від 15.09.2025 становлять 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 коп.

VІІІ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

27. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження документи, надані сторонами.

28. Речові докази: речовину масою 0,2946 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-петан-1-он) масою 0,2946 г., яку помістили у спеціальний пакет Експертної служби МВС України № 3638667 з відбитком круглої печатки Херсонського НДЕКЦ МВС України, ідентифікаційний код 25574185 «№10» знищити.

ІХ. Вирішення цивільного позову

29. Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 381, 382 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

2. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

2.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Відповідно до частини першої ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4. Відповідно до частини другої ст. 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України строк виконання вироку встановити не пізніше десяти днів з дня набрання ним законної сили.

5. Речові докази: речовину масою 0,2946 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-петан-1-он) масою 0,2946 г., яку помістили у спеціальний пакети Експертної служби МВС України № 3638667 з відбитком круглої печатки Херсонського НДЕКЦ МВС України, ідентифікаційний код 25574185 «№10» знищити.

6. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 коп. процесуальних витрат зазалучення експертів Херсонського НДЕКЦ для проведення судової експертизи № CE-19/122-25/5210-НЗПРАП від 15.09.2025.

7. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

9. Прокурор, обвинувачений, захисник, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

10. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1