справа № 563/161/26
провадження № 1-кс/563/14/26
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі начальника СД ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника, адвоката ОСОБА_5 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до Корецького районного суду Рівненської області із скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначає, що 04 січня 2026 року вона подала до відділення поліції №7 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області письмову заяву про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Всупереч ч.1 ст.214 КПК України, даних про те, що зазначена заява внесена в ЄРДР на її адресу не надходило.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 подану скаргу підтримав, просив задоволити з підстав наведених у самій скарзі. Вказав, що громадяни ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 , не маючи жодних правовстановлюючих документів на складські приміщення та земельну ділянку, котрі вони самовільно захопили, котрими користуються більше двадцяти п`яти років поспіль. На власний розсуд, здають це все в оренду з метою особистого збагачення. Будучи добре обізнаними, та діючи цілеспрямовано, вищевказані особи все-одно не припиняють порушувати закони України та вчиняти протиправні дії. Крім того, вищезазначені особи встановили камеру відеоспостереження, яка спрямована на ділянку ОСОБА_8 порушуючи її право на приватне життя. Уточнив, що ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 , мають оформлене право власності лише на частину будівель, зокрема піднавіс, інші будівлі використовуються без правовстановлюючих документів, як і земельна ділянка під ними.

Скаржниця ОСОБА_4 подану скаргу підтримала, просила задоволити з підстав наведених у ній та аргументів викладених її адвокатом.

Начальник СД ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив. На його думку, аналізуючи обставини можливих протиправних дій викладених у заяві не можна однозначно стверджувати про наявність у діях осіб умисних протиправних дій, які б підпадали склади кримінальних правопорушень. Більше того, скаржниця у поданій поліції заяві не навела жодних обставин та фактів, які б давали підстави вважати, що відповідні правопорушення дійсно мали місце. Відносно камери відеоспостереження зазначив, що вона розміщена на примішенні, яке не належить ОСОБА_6 чи його дружині.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, начальника СД ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України та ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що 20 січня 2026 року ОСОБА_4 подано до ВП №7 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень.

З змісту поданої заяви встановлено, що у заяві зазначалося, що підставою для подання заяви про вчинені кримінальні правопорушення стало те, що ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 , не маючи будь-яких правових підстав, в тому числі права власності, не будучи орендарем та не маючи жодних правовстановлюючих документів на складські приміщення та земельну ділянку, котрі вони самовільно захопили, котрими користуються більше двадцяти п`яти років поспіль. На власний розсуд, без реєстрації підприємницької діяльної, не сплачуючи податки, збори, орендну плату та податок на нерухомість, здають це все в оренду з метою особистого збагачення. Самозахоплені ними складські приміщення та земельна ділянка, котрі належать громаді, розташовані поруч і навпроти приміщення ОСОБА_8 . Будучи добре обізнаними, та діючи цілеспрямовано, вищевказані особи не припиняють порушувати закони України та вчиняти протиправні дії. Крім того, встановили камеру відеоспостереження, яка спрямована на ділянку ОСОБА_8 , таким чином порушують її право на приватне життя.

Слідчий суддя зауважує, що оцінка обставин подій, на які вказує заявник, висновок щодо наявності або відсутності в діях складу кримінального правопорушення може бути надана лише у відповідному процесуальному документі, складеному за наслідками проведення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин, після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За частиною 4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже згаданий в статті 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтею 214 КПК України законодавцем передбачено безумовне внесення до єдиного реєстру досудових розслідувань всіх відомостей, які особа вважає як вчинені злочини, при цьому дана стаття КПК України не передбачає обмежень, які дають підстави щодо відмови у внесенні таких заяв до ЄРДР, а навпаки зазначає, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїх узагальненнях від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Також в роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду наголошено, що вимоги статті 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що не має законних підстав, які б давали право уповноваженій особі ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області не вносити заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, а тому скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженої особи ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області відповідно до частини 1 ст.214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 20 січня 2026 року про вчинення кримінальних правопорушень.

В іншій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки, ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію чи вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

Отже, визнання протиправною бездіяльності слідчого, що полягає у невнесенні повідомлення скаржника до ЄРДР та за якою статтею КК України вносити відомості до ЄРДР, до компетенції слідчого судді не відноситься.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_4 задоволити частково.

Зобов`язати орган досудового розслідування ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 04 січня 2026року про вчинення кримінальних правопорушень.

У решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 лютого 2026 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя: