У Х В А Л А
09 жовтня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
секретаря судового засідання ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника адвоката ОСОБА_5
Захисник ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня 2023 року на мобільний телефон Sаmsung А336В, планшет Sаmsung SM-Т 735, пристрій для відстрілу травматичних патронів Форт 17Р, реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб Mersedes-Benz білого кольору ( 2018 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що вищезазначеною ухвалою слідчого судді було накладено арешт на майно, яке жодного відношення до кримінального провадження у якому обвинувачується ОСОБА_4 не відноситься.
Вважає, що задля запобігання надмірного тягаря можливим є вирішення питання щодо скасування арешту на зазначене майно.
Захисник та обвинувачений під час судового розгляду наполягали на задоволенні клопотання про скасування арешту з підстав зазначених в ньому.
Під час судового розгляду прокурор заперечив проти скасування раніше застосованих заходів кримінального провадження.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження прийшов до виснорвку, що клопотання не підлягає до задоволення.
Судом встанволено, що ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня 2023 року накладено арешт на мобільний телефон Sаmsung А336В, планшет Sаmsung SM-Т 735, пристрій для відстрілу травматичних патронів Форт 17Р, реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб Mersedes-Benz білого кольору ( 2018 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_4 .
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).
Із змісту ч. 1 ст. 174 КПК України вбачається, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Враховуючи викладені вимоги кримінального процесуального законодавства, суд погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що заявлене клопотання про скасування арешту майна є передчасним, оскільки мобільний телефон Sаmsung А336В, планшет Sаmsung SM-Т 735, пристрій для відстрілу травматичних патронів Форт 17Р, реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб Mersedes-Benz білого кольору ( 2018 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1 на стадії досудового розслідування було визначено речовими доказами, а твердження сторони захисту не є тими безумовними обставинами, які свідчать про надмірність та неспіврозмірність застосованих заходів забезпечення кримінального провадження, з огляду на встановлені органом досудового розслідування обставини, інкримінованих ОСОБА_4 протиправних дій.
Питання ж щодо речових доказів можливо вирішити лише у разі ухвалення остаточного рішення у справі, під час якого з врахуванням вимог ст. 100 КПК України і буде вирішено питання за наявності для підстав для скасування арешту майна та/або застосування спеціальної конфіскації, тоді обставини, на які посилається сторона захисту мали бути предметом оцінки в стадії досудового розслідування, оскільки саме слідчий суддя наділений повноваженнями на встановлення відповідних підстав для застосування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 98-100, 170-174, 371, 372, 376 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, може бути оскаржена одночасно з оскарженням судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1