Справа № 346/3283/25
Провадження № 1-кп/346/619/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/619/25, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.06.2025 року за № №0000472 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ,уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.12.2024 року, яка набрала законної сили 12.12.2024 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, обвинувачений, усвідомлюючи наслідки вчиненого адміністративного правопорушення та невідворотність покарання за нього, умисно, в порушення вимог п.9 ст. 129 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконав вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами, а саме 22.04.2025 року приблизно о 20:15 хв. керував технічно справним мотоциклом марки «GEON X-LINE250», без реєстраційних номерних знаків, чорного кольору, ідентифікаційний номер « НОМЕР_2 », та рухався в смт. Печеніжин, по вул. Незалежності, Коломийського району Івано-Франківській області у напрямку до с. Молодятин Печеніжинської територіальної громади Коломийського району, де порушивши Правила дорожнього руху України, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, після якої не зміг надати передбачені у п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України документи, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортними засобами, чим підтвердив, що керує транспортним засобом без такого права. Тобто, обвинувачений добровільно не виконав постанову суду, яка набрала законної сили, порушивши один із основних принципів судочинства обов`язковість судових рішень, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що 22.04.2025 року, коли сутеніло,рухаючись в смт. Печеніжин в напрямку с. Молодятин Коломийського району Івано-Франківської області, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, після якої не зміг надати працівниками поліції посвідчення водія на право керування транспортними засобами, оскільки позбавлений такого права постановою суду. Йому було відомо про притягнення його 02.12.2024 року до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу та позбавлено права керування транспортним засобом на строк 1 рік, з рішенням суду з приводу чого був ознайомлений, тобто знав про те, що був позбавлений права керування транспортним засобом та не мав права керування ним.Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив не правильно, просить його суворо не карати та призначити йому покарання у виді штрафу, який матиме можливість сплатити, послугами захисника під час розгляду кримінального провадження скористатись не бажає.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст.382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують; вирішити питання про долю речового доказу.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, (а.п. 31); на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 32); позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 33), його молодий вік (а.п. 30) та негативне відношення до вчиненого.

Суд також враховує досудову доповідь Коломийського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 03.10.2025 року, про те, що дослідження інформації, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства - середній (а.п. 26-28). У витязі з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної з використанням підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, від 30.09.2025 року щодо ОСОБА_5 , крім вищезазначеного вказано, що рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній; ризик (завдання) шкоди життю і здоров`ю середній ( існує ймовірність насильницьких дій, спрямованих на завдання фізичного болю або фізичного чи морального страждання, приниження людської гідності, сексуальне насильство ( у тому числі вчинення корисливих кримінальних правопорушень із застосуванням або погрозою застосування насильницьких дій (а.п. 29)).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 382 КК України, а саме у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9 350 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - оптичний компакт - диск з камери відео нагляду, яка встановлена на фасаді кафе «Діамант», що в смт. Печеніжин, по вул. Незалежності, 3, Коломийського району Івано-Франківської області, зокрема, момент дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 22.04.2025 року о 20:15 год., - зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Коломийській окружній прокуратурі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1