Справа № 148/3209/25
Провадження №1-кс/148/76/26
УХВАЛА

23 січня 2026 року м.Тульчин

Слідча суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за №0001569, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця уродженця с. Маянів, Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановила:

Слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001569.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , призваний 18.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 19 від 19.01.2024 солдата ОСОБА_6 , призначено на посаду розвідника - далекомірника відділення управління командира батареї першої мінометної батареї першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та з 19.01.2024 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стані із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Крім того, цього ж дня Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені його завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучатись питати дозволу у командирів відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Статтею 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено, що розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України розвідник - далекомірник відділення управління командира батареї першої мінометної батареї першого механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17.04.2024 солдат ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою ухилитись віл проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, умисно, протиправно, 17.04.2024 самовільно залишив місце тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що розташовувалась за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, чим ухилився від проходження військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби не заявляв, а також про учинене ним самовільному залишенні місця служби без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд, чим ухилився від проходження військової служби по теперішній час.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - актом проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_6 , відповідно до якого з 17.04.2024 по теперішній час останній відсутній на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 без поважних причин в умовах дії правового режиму воєнного стану, та його місце знаходження не встановлене по даний час; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; -протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; - іншими доказами в їх сукупності.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановити фактичне місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 , а також його місце роботи, контактні данні, а також інші відомості, які б свідчили про його місце знаходження, не представилося можливими.

З огляду на вказане слідчий вважає, що на даному етапі досудового розслідування постала необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він звернувся в суд з відповідним клопотанням.

Так як ОСОБА_6 переховується і його місце перебування невідоме, слідчий просить надати дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримали в повному обсязі за обставин, викладених вище. Просили клопотання задовольнити, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, відсутній за місцем свого проживання та реєстрації, повідомлення про підозру було вручено його члену сім`ї 27.11.2025. ОСОБА_6 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки до місця служби не повернувся, військовий обов`язок не виконує, перебуває у розшуку. Також зазначили, що його присутність обов`язкова при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, яке подано до суду.

Заслухавши думку слідчої, прокурора, дослідивши докази, додані до клопотання, слідча суддя доходить наступних висновків.

23.01.2026 слідчий СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001569.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим ризикам.

Підставою для застосування запобіжного заходу слідчий зазначає наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та можливість призначення йому судом покарання, може, зокрема, переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Із наведених вище норм КПК України випливає, що слідчий суддя може надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, лише у разі, якщо прокурор доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. ч. 2, 7 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

В своєму клопотанні слідчий стверджує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановити фактичне місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 , а також його місце роботи, контактні данні, а також інші відомості, які б свідчили про його місце знаходження, не представилося можливими.

Такі самі доводи висловила слідча і в судовому засіданні, посилаючись на рапорти о/у СКП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 20.11.2025 (а.п. 40, 41), згідно яких під час ретельного виконання вищевказаного доручення встановити місцезнаходження ОСОБА_6 , засобів зв`язку, якими користується останній, а також встановити членів сім`ї, близьких, родичів ОСОБА_6 , а також осіб яким відомо про місцезнаходження останнього, не представилося можливим.

Однак, слідча суддя звертає увагу на те, що такі рапорти оперуповноваженої особи є формальними, не містять жодної конкретизації проведених дій для реального встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , та на виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій від 12.11.2025.

Як слідує з копії доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 12.11.2025, доданої до клопотання (а.п. 39), слідчий ОСОБА_5 звернувся до начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області з проханням доручити співробітникам СКП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області провести слідчі дії, зокрема: - провести оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 та засобів зв`язку, якими користується останній; - перевірити факт проживання ОСОБА_6 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 ; - в разі встановлення місця проживання та місця перебування ОСОБА_6 допитати в якості свідків осіб, спільно з якими проживає/проживав останній, а також осіб, які проживають по сусідству з даним домогосподарством; - встановити та допитати в якості свідків усіх без виключення осіб, які проживають за місцем реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході допиту яких відобразити інформацію про місце перебування (проживання) останнього, та інформацію про обставини, за яких останній самовільно залишив розташування підрозділу з метою ухилення від проходження військової служби.

Жодних доказів того, які дії були проведені для перевірки факту проживання ОСОБА_6 за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , а також встановлення та допит в якості свідків усіх без виключення осіб, які проживають за місцем реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали клопотання не містять.

З долученої до клопотання копії повідомлення про підозру від 13.11.2025 вбачається, що підпис ОСОБА_6 про його отримання в ньому відсутній (а.п. 61-63).

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено шляхом направлення повідомлення про підозру способом для вручення повідомлень - поштовим зв`язком у вигляді цінного листа (№662) з описом до зареєстрованого місця проживання підозрюваного ОСОБА_6 , за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с.Черемошне.

З долученої до клопотання копії повідомлення про отримання поштового відправлення вбачається підпис довір.особи/члена сім`ї про його отримання 27.11.2025 для ОСОБА_6 , однак відомостей про особу, яка його отримала та ступінь її спорідненості з ОСОБА_6 не вбачається (а.п. 65).

Однак з копії листа старости Черемошненського старостинського округу Тиврівської селищної ради від 14.11.2025 №123 слідує, що ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 довгий час за місцем реєстрації не проживає. Також відомості про його склад сім`ї відсутні. Батьки та родичі на території с. Черемошне не проживають. Будинок, в якому зареєстрований вище вказаний громадянин, згідно погосподарської книги рахується як закинутий об`єкт.

Водночас, звертає увагу на себе той факт, що жодних доказів, які б підтверджували факт намагання вручення слідчим підозри за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , яке зазначено ним у клопотанні про обрання запобіжного заходу: Вінницька область, Тульчинський (колишній Томашпільський) район, с. Жолоби, вул. Кошового, 2, чи надіслання ОСОБА_6 за даною адресою повісток про виклик до слідчого матеріали клопотання не містять.

Так само не вжито слідчим дій для встановлення та підтвердження того, хото ж саме входить до складу сімї ОСОБА_6 .

Отже, слідча суддя доходить висновку про те, що ОСОБА_6 не є підозрюваним в розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України, оскільки слідчим не доведено, що повідомлення про підозру було йому вручено у визначеному законом порядку, так як члени його сімї на території с. Черемошне, як і він сам не проживають, що якраз доказами підтверджено (лист старости Черемошненського старостинського округу Тиврівської селищної ради від 14.11.2025 №123).

Оцінюючи доводи слідчого і прокурора щодо наявності підстав для надання дозволу на затримання підозрюваного, зокрема наявність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, слідча суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 9 ст. 135 КПК України передбачено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

До матеріалів клопотання слідчим доказів про направлення та вручення повісток ОСОБА_6 під підпис або в іншому, передбаченому КПК України порядку, не долучено.

Таким чином, матеріали клопотання не містять переконливих відомостей, які б давали підстави для висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування. За таких обставин постанова слідчого від 28.11.2025 про оголошення ОСОБА_6 у розшук, на переконання слідчої судді, є передчасною, оскільки грунтується лише на тому, що місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, хоча необхідних заходів для цього вжито не було.

Додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження також не містять даних про те, що підозрюваний, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

Оскільки прокурором не довдено визначених ч. 4 ст. 189 КПК України підстав для надання дозволу на затримання підозрюваного, слідча суддя доходить висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 42, 107, 111, 135, 177, 189, 190 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за №0001569, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена 27.01.2026.

Слідча суддя ОСОБА_1