Провадження № 1-кп/127/1169/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про які внесено 11 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001274,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисника, потерпілого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім цього, прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Так прокурор вказав, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий умисний злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, з корисливою метою. Зазначив, що зважаючи на вказані ризики, більш м`який запобіжний захід є недоцільним та малоефективним. В клопотанні сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності надавши можливість повернутись на військову службу просив відмовити.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 не заперечувала з приводу призначення обвинувального акту до судового розгляду. Крім того, захисник просила задоволити клопотання, яке міститься в матеріалах справи про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності для продовження проходження військової служби додавши до нього письмову згоду командира військової частини. У разі відмови, просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт та врахувати його характеризуючі дані, а саме наявність у нього двох малолітніх дітей та міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника. Просив задовольнити клопотання, яке міститься в матеріалах справи, про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що за вказаним обвинувальним актом можливо призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для його повернення прокурору, визначені законом, відсутні. Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено, угоди у вказаному провадженні не укладались.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності для продовження проходження війсьоковї служби суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За таких підстав ОСОБА_4 не може бути звільнений від кримінальної відповідальності з визначених ч. 5 ст. 401 КК України підстав. У зв`язку з вказаним суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідльності для продовження проходження військової служби.

Сукупність вказаного переконує суд у тому, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне визначити, що судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні, в яке викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2025 року ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31.01.2026 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з насильством, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто можливе покарання є суворим, що свідчить про наявну небезпеку перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя і утворює ризик можливого ухилення від явки до суду.

Крім цього, дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого ОСОБА_4 значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, так як ОСОБА_4 згідно обвинувачення діяв з корисливою метою, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства.

При прийнятті рішення щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд також враховує стадію розгляду кримінального провадження. На даний час у справі не допитано жодних свідків та потерпілого, що свідчить про можливість здійснення впливу обвинуваченим на них.

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати умовам за яких можливий вплив обвинуваченого на свідків, потерпілого, допущення настання негативних наслідків у виді реалізованих ризиків, в цьому і полягає його мета.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

До початку судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Дослідивши вказаний цивільний позов суд вважає, що він відповідає вимогам ст. 128 КПК України, ст. 175 ЦПК України та підлягає розгляду в межах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про які внесено 11 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001274, на 22.01.2026 року о 10:00 годині хвилин в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі судового засідання № 32.

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 15.01.2026 року до 15.03.2026 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням прийняти до розгляду в межах кримінального провадження.

Ухвала в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

В решті ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: