печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора в кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про скасування арешту майна та вирішення питання речових доказів в кримінальному провадженні № 0001154 від 16.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора в кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора про скасування арешту майна та вирішення питання речових доказів в кримінальному провадженні № 0001154 від 16.10.2024.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор вказує, що в межах кримінального провадження № 0001154 від 16.10.2024. Ухвалою слідчого судді накладено арешт на грошові кошти у розмірі 1 821 371, 44 грн, які перебувають на банківських рахунках, що відкриті ОСОБА_4 , в АТ «Універсал Банк», (), в тому числі на рахунку, відкритому 22.08.2024 за депозитним договором №90.30..

Зазначені грошові кошти в межах кримінального провадження мали статус речових доказів та арешт накладено на них з метою забезпечення збереження речових доказів.

Наразі прокурор в клопотанні стверджує, що в накладенні арешту відпала потреба, та зазначені грошові кошти в порядку ч. 6 ст. 100 КПК України без шкоди кримінальному провадженню можуть бути повернуті їх власнику - Офісу Генерального прокурора.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав просив його задовольнити.

Власник майна та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі поданих матеріалів Генеральною інспекцією Офісу Генерального прокурора здійснювалось процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001154 від 16.10.2024 за ч. 2 ст. 367 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження постановою прокурора в кримінальному провадженні прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 25.11.2024 визнано речовими доказами грошові кошти в сумі 1 821 371, 44 грн, які безпідставно перераховані Офісом Генерального прокурора як заробітну плату на банківський рахунок ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2024 у справі № 757/59312/24-к з метою забезпечення збереження речових доказів накладено арешт на грошові кошти у розмірі 1 821 371, 44 грн, які перебувають на банківських рахунках, що відкриті ОСОБА_4 , в АТ «Універсал Банк», (), в тому числі на рахунку, відкритому 22.08.2024 за депозитним договором №90.30..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відтак першим питанням, яке повинен вирішити слідчий суддя в даному випадку є питання можливості розгляду даного клопотання, яке ініційоване представником сторони обвинувачення.

З цього приводу, слідчий суддя вважає, що в контексті досудового розслідування кримінального провадження правовий механізм арешту майна покликаний забезпечити баланс між інтересами слідства, правами власників або володільців майна та загальними засадами кримінального процесу, серед яких - розумність, справедливість, пропорційність та належне обґрунтування застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Арешт майна за своєю правовою природою є обмеженням речового права, а отже, повинен застосовуватися виключно у разі наявності достатніх підстав та лише на той період, коли він є необхідним для досягнення цілей, передбачених ст. 170 КПК України.

Прокурор як суб`єкт, на якого покладено обов`язок здійснювати нагляд з додержанням законності під час досудового розслідування шляхом процесуального керівництва в кримінальному провадженні, несе відповідальність за належну правову оцінку доцільності подальшого обмеження прав на майно. У випадках, коли прокурор доходить висновку, що підстави для продовження дії арешту відпали, - саме він має не лише право, а й обов`язок діяти в інтересах забезпечення цілей кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та ініціювати скасування арешту у встановленому порядку.

Відтак надходжу до висновку що дане клопотання подане належною особою та може бути предметом розгляду слідчого судді.

Щодо доводів необхідності скасування накладеного арешту, вважаю, що у контексті кримінального провадження арешт майна є винятковим тимчасовим заходом процесуального характеру, метою якого є досягнення цілей, чітко визначених у законі.

Проте характер арешту як тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження передбачає, що в разі зміни процесуальної ситуації або усунення потреби у збереженні майна як доказу, арешт повинен бути скасований.

Наразі прокурором обґрунтовано, що об`єктивна потреба в подальшій дії арешту майна відпала оскільки:

- виключено їх подальше використання як речових доказів, - відсутні підстави вважати, що вони становлять собою неправомірну вигоду,

- наявність цього майна не є необхідною для забезпечення інших процесуальних цілей, які відповідно до ст. 170 КПК України можуть бути досягнуті лише через арешт.

Тому з урахуванням зазначеного, наявності процесуальної ініціативи сторони обвинувачення та зміни обставин провадження, що виключають доцільність подальшого застосування заходу забезпечення, арешт підлягає скасуванню.

З приводу вимоги щодо повернення грошових коштів їх власнику - Офісу Генерального прокурора, слід зауважити наступне.

Дійсно ч. 6 ст. 100 КПК України серед іншого передбачає, що речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Грошові кошти, які прокурор просить повернути власнику є речовим доказом, та їх власник є встановленим.

Між тим, виходячи з фабули кримінального правопорушення, вони не можуть містити на собі слідів вчинення кримінального правопорушення, не мають самостійної доказової цінності в межах цього провадження, оскільки при кваліфікації дій осіб за ст. 367 КК України за обставин вчинення кримінального правопорушення такими речовими доказами є первинна бухгалтерська документація, платіжні доручення, рух грошових коштів, відображений в банківських документах, тощо.

Таким чином зазначені в клопотання грошові кошти підлягають поверненню законному власнику відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, і так дія може бути здійснена без шкоди для розслідування.

Поряд з цим, стаття 100 КПК України не містить положення у який спосіб здійснюється речового доказу його власнику за наявності для цього підстави, визначеної п. 1 ч.6 ст. 100 КПК України. Що вказує на прогалину в КПК України з вирішення такого питання.

Однак відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Більш того, ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Вказане положення фактично допускає застосування аналогії закону у відносинах, які не мають чіткого регулювання положеннями КПК України.

Таким чином, логіка системного тлумачення норм КПК України, з урахуванням прогалини у частині визначення конкретної процесуальної процедури повернення речових доказів за наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, та з огляду на обов`язок дотримання загальних засад кримінального провадження, безпосередньо вказує на те, що вирішення питання про повернення речового доказу законному власнику в подібних випадках належить до компетенції слідчого судді.

Такий підхід не лише відповідає змісту кримінального процесуального закону, а й гарантує дотримання засад справедливого судочинства та недопущення порушення права власності поза межами необхідного і обґрунтованого втручання.

Враховуючи наведене, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 18, 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора в кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про скасування арешту майна та вирішення питання речових доказів в кримінальному провадженні № 0001154 від 16.10.2024 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2024 у справі № 757/59312/24-к на грошові кошти у розмірі 1 821 371, 44 грн, які перебувають на банківських рахунках, що відкриті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , в АТ «Універсал Банк», ().

В порядку п. 1 ч.6 ст. 100 КПК України повернути грошові кошти у розмірі 1 821 371, 44 грн, які перебувають на банківських рахунках, що відкриті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 - власнику Офісу Генерального прокурора шляхом здійснення АТ «Універсал Банк», () перерахунку, у тому числі шляхом конвертування суми (повністю або частково) з рахунку в іноземній валюті в гривню за офіційним курсом НБУ на день конвертування, на рахунок Офісу Генерального прокурора: , IBAN UA0000164, надавач послуг - Державна казначейська служба.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1