ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/516/25 Справа № 709/107/23 Категорія: ч. 4 ст. 191 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засіданняОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі:
прокурораОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000019 від 03.01.2023 за апеляційною скаргою прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 з доповненнями та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Москаленки Золотоніського району Черкаської області, українець, громадянин України, неодружений, який на утриманні має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та посади, пов`язані з доступом до матеріальних цінностей строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 11472 грн.

Відмовлено у задоволенні цивільного позову Іркліївської сільської ради до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

У с т а н о в и л а :

За обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.

За встановлених судом фактичних обставин провадження ОСОБА_8 згідно із розпорядженням сільського голови Іркліївської сільської ради № 152-к від 08.09.2022, призначений на посаду директора КП «Кліщинське 2012» на умовах контракту на один рік.

Будучи директором КП «Кліщинське 2012», у відповідності до вимог п.п. 2.5.1, 2.5.3 Контракту з керівником комунального підприємства від 09.09.2022, укладеного між Іркліївською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_11 , з однієї сторони та ОСОБА_8 з іншої сторони, останній має право діяти від імені Підприємства, видавати доручення, відкривати рахунки в банках, користуватись правом розпорядження коштами Підприємства.

Згідно п.п. 2.6.1. Контракту з керівником комунального підприємства від 09.09.2022, ОСОБА_8 зобов`язаний забезпечувати ефективну і рентабельну роботу Підприємства, зберігати комунальне майно.

Відповідно до п.п. 3.1, 4.1, 4.2, 4.4 Статуту комунального підприємства «Кліщинське 2012» (в новій редакції) визначено, що основною метою діяльності підприємства є надання комунально-господарських та побутових послуг, майно підприємства складається з основних фондів та оборотних коштів. Майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади Іркліївської сільської ради. Джерелами формування майна, крім іншого, є доходи одержані від надання послуг.

У той же час ОСОБА_8 , будучи службовою особою, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год 30 хв 25.04.2022 строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год 30 хв 25.05.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год 30 хв 23.08.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год 30 хв 21.11.2022 строком на 90 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, розтратив чуже майно, яке перебувало у його віданні, а саме майно КП «Кліщинське 2012» - грошові кошти, сплачені мешканцями с. Кліщинці в якості оплати комунальних послуг за споживання та використання води.

Так ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора КП «Кліщинське 2012», будучи службовою особою, відповідальним за користування та розпорядження грошовими коштами, перебуваючи у приміщенні КП «Кліщинське 2012» за адресою: 19971, с. Кліщинці, Золотоніського району Черкаської області, 21.09.2022 маючи в силу займаної посади та службових повноважень безпосередній доступ до грошових коштів підприємства, можливість їх розпорядженням, отримавши з каси КП «Кліщинське 2012», згідно видаткового касового ордеру № 2 від 21.09.2022 грошові кошти в сумі 7500 грн, для подальшого їх зарахування на банківський рахунок Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якості погашення заборгованості КП «Кліщинське 2012» на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» по виконавчих провадженнях №№ 69193069, 70104132, 70104204, відкритих на підставі судових наказів Господарського суду Черкаської області № 925/330/22 від 22.04.2022, № 925/814/22 від 16.09.2022, № 925/813/22 від 16.09.2022, зазначені грошові кошти на рахунок Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області не вніс, а лише частину грошових коштів в сумі 1023 грн використав на закупівлю для потреб підприємства товарів у ФОП ОСОБА_12 , в той же час, про використання грошових коштів в сумі 6477 грн підтверджуючих документів не надав, до каси підприємства не повернув, а продовжив зберігати у себе.

У подальшому ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора КП «Кліщинське 2012», будучи службовою особою, відповідальним за користування та розпорядження грошовими коштами, 25.10.2022, перебуваючи у приміщенні КП «Кліщинське 2012» за адресою: 19971, с. Кліщинці, Золотоніського району Черкаської області, маючи в силу займаної посади та службових повановажень безпосередній доступ до грошових коштів підприємства, можливість їх розпорядженням, отримавши особисто з каси КП «Кліщинське 2012», згідно видаткового касового ордеру № 12 від 25.10.2022 грошові кошти в сумі 22550 грн, для подальшого зарахування частини цих грошових коштів на відповідний банківський рахунок Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якості погашення заборгованості Підприємства за вказаними вище виконавчими провадженнями, зазначені грошові кошти на рахунок Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я КП «Кліщинське 2012» в АТ КБ «ПриватБанк» не вніс, до каси Підприємства не повернув, а залишив зберігати у себе.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на розтрату чужого майна та доводячи його до кінця, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора КП «Кліщинське 2012», будучи службовою особою, відповідальним за користування та розпорядження грошовими коштами, в порушення вимог Контракту з керівником комунального підприємства від 09.09.2022, перебуваючи у с. Кліщинці, Золотоніського району Черкаської області, після 25.10.2022, точну дату та час не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, в умовах воєнного стану, порушуючи свої повноваження, згідно займаної посади, всупереч інтересів підприємства, незаконно, маючи безпосередній доступ в силу своїх службових повноважень до грошових коштів КП «Кліщинське 2012», можливість їх розпорядженням, отриманих ним же з каси підприємства, згідно видаткових касових ордерів № 2 від 21.09.2022 та № 12 від 25.10.2022 на загальну суму 29027 грн, які перебували у його відданні, витратив зазначену суму коштів на власний розсуд, здійснивши в такий спосіб їх розтрату.

Такі дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинена в умовах воєнного стану.

В обгрунтування такої кваліфікації судом зазначено, що показання обвинуваченого та свідків підтверджують наявність в діянні ОСОБА_8 саме розтрати ввіреного йому майна як ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а прокурором не доведено належними та допустимими доказами наявності у обвинуваченого прямого умислу саме на заволодіння чужим майном з використанням свого службового становища.

Щодо наявності повторності як кваліфікуючої ознаки зазначеної в обвинувальному акті, судом зазначено, що під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений діяв з єдиним умислом направленим на розтрату чужого майна вже після отримання всієї суми 25.10.2022, а посилання на те, що два епізоди привласнення ОСОБА_8 коштів Підприємства не пов`язані єдиним умислом, стороною обвинувачення не підтверджені.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.04.2025 через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на 6 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки.

В обгрунтування заявлених вимог прокурор стверджує про порушення місцевим судом вимог ст. 2, 7, 9, 22, 94, 370, 374 КПК України та упереджену оцінку доказів сторони обвинувачення, що призвело до неправильної кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 191 КК України та помилкового виключення кваліфікуючих ознак, інкримінованих за пред`явленим обвинуваченням, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене повторно.

Зокрема, зазначає, що ОСОБА_8 був призначений на посаду директора КП «Кліщинське 2012» та, з огляду на Статут підприємства та умови контракту з керівником, мав право розпоряджатися коштами підприємства і був зобов`язаний забезпечувати своєчасне й повне внесення платежів до бюджету. При цьому судом не прийнято до уваги показання касира ОСОБА_13 про те, що директор отримував з каси підприємства грошові кошти на відповідні цілі, у тому числі для зарахування їх на банківський рахунок Чорнобаївського ВДВС для погашення заборгованості та на банківський рахунок в АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку із чим вона видала з каси ОСОБА_8 7500 грн, а через деяки час іще 22550 грн, які він не використав за призначенням, не повернув до каси підприємства, а звернув на власну користь.

З урахуванням наведено вважає, що зібраними в провадженні доказами доведено, що ОСОБА_8 перебуваючи на посаді директора підприємства, будучи службовою особою, відповідальним за користування та розпорядження грошовими коштами, під час отримання з каси підприємства, згідно видаткового касового ордеру № 2 від 21.09.2022, грошових коштів в сумі 7500 грн для їх внесення на рахунок Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в якості погашення заборгованості підприємства на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» по виконавчих провадженнях, а також отримуючи, згідно видаткового касового ордеру № 12 від 25.10.2022, з каси підприємства грошові кошти в сумі 22550 грн для подальшого зарахування частини таких коштів на банківський рахунок Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в якості погашення заборгованості підприємства за виконавчими провадженнями, а також для зарахування частини грошових коштів на банківський рахунок відкритий на ім`я КП «Кліщинське 2012» в АТ КБ «Приватбанк», допустив зловживання своїм службовим становищем для безпосереднього заволодіння відповідними грошовими коштами, оскільки обернув чуже майно на власну користь, використовуючи при цьому своє службове становище всупереч інтересам служби.

Крім того, посилаючись на положення ст. 32 КК України, зазначає, що ОСОБА_8 двічі привласнив кошти підприємства, а саме 6477 грн, а через місяць 22550 грн, що не пов`язано єдиним умислом, тому його дії містять ознаку повторності.

Наголошує, що така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, яка стала підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого, призвела до призначення йому покарання, яке не відповідає положенням ст. 50 та 65 КК України.

Крім того просить під час апеляційного розгляду, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, допитати обвинуваченого ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та дослідити письмові докази, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

Прохання про дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України прокурором також викладено в окремому письмовому клопотанні від 06.10.2025.

В доповненнях до апеляційної скарги від 15.08.2025, внесених в порядку ч. 3 ст. 403 КПК України, прокурор, не заперечуючи викладених в апеляційній скарзі доводів та вимог сторони обвинувачення, окрім іншого просить на підставі ч. 5 та ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання термін його перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 17.11.2023 по 15.01.2024, що відповідає 20 дням позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.04.2025 в частині засудження ОСОБА_8 за діяння, яке не зазначено в обвинувальному акті, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження закрити.

Зазначає, що жоден доказ сторони обвинувачення не підтвердив той факт, що ОСОБА_8 , отримуючи під звіт грошові кошти в касі підприємства мав умисел розпорядитися ними протиправно, тому в його діях відсутнє незаконне заволодіння, а тим більше - така кваліфікуюча ознака як зловживаючи службовим становищем.

Також вказує про відсутність в діях ОСОБА_8 повторності, оскільки з доказів, які були предметом перевірки судом першої інстанції, встановлено, що обвинувачений діяв з єдиним умислом направленим на розтрату чужого майна вже після отримання всієї суми 25.10.2022.

З огляду на наведене, погоджується з висновками місцевого суду про недоведення пред`явленого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 191 КК України обвинувачення в частині наявності в його діях таких кваліфікуючих ознак як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та його повторність.

Звертає увагу на те, що допитані судом свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 вказували, що у зв`язку із відсутністю на підприємстві бухгалтера склалася така практика, що директор отримував в касі готівкові кошти та клав їх на банківські рахунки. Тож директор КП «Кліщинське 2012» ОСОБА_8 систематично отримував з каси готівкові кошти на відповідні цілі та звітував зв їх використання. 21.09.2022 ОСОБА_8 отримав в касі 7500 грн, а 25.10.2022 - 22550 грн для подальшого зарахування на банківський рахунок, однак цього не зробив. Такі показанн свідків узгоджуються із посиланнями ОСОБА_8 , який, окрім іншого, вказував на те, що в момент отримання грошей він діяв правомірно в інтересах КП, мав намір покласти їх на банківський рахунок, а використати їх на власні цілі вирішив вже після їх отримання, оскільки мав скрутне матеріальне становище.

Отже, на думку захисника, судом обгрунтовано встановлено в діянні ОСОБА_8 ознаки саме розтрати ввіреного йому майна, а не незаконного заволодіння, як зазначено в обвинувальному акті, оскільки достеменно встановлено, що він діяв з прямим умислом виключно на розтрату чужого майна і здійснив її шляхом витрачання коштів підприємства на власний розсуд.

Разом з тим, вважає, що ОСОБА_8 не інкриміновано в останньому пред`явленому обвинуваченні ні присвоєння одержаних ним від підприємства коштів, а ні їх розтрата. Тому, з огляду на приписи ст. 337 КПК України, суд був позбавлений процесуальної можливості ухвалювати щодо ОСОБА_8 обвинувальний вирок, оскільки вихід за межі висунутого обвинувачення, здійснюється судом лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилась представник потерпілого Іркліївська сільська рада Золотоніського району Черкаської області ОСОБА_14 , яка в клопотанні від 28.11.2025 просила судовий розгляд проводити за її відсутності, а у вирішенні апеляційних вимог поклалась на розсуд суду. Наведене, з огляду на приписи ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора в підтримку апеляційної скарги з доповненнями в повному обсязі з наведених в них мотивів та безпідставність апеляційних вимог захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги сторони захисту та залишення без задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в скаргах доводи, дослідивши докази в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, в заявлених прокурором і задоволених судом межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями та апеляційна скарга захисника належать до часткового задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, кримінального процесуального закону.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, з огляду на приписи ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закон.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 колегією суддів встановлено порушення місцевим судом приписів ст. 337 КПК України, що є істотним та таким, що перешкодило ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, з огляду на таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03.02.2023 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000019, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. За таким обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачено у заволодінні чужим майном шляхом зловживання особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану.

25.11.2024 з Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, за змістом якого ОСОБА_8 обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене в умовах воєнного стану.

17.02.2025 з Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, за змістом якого ОСОБА_8 обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

За результатами судового розгляду, судом визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчиненій в умовах воєнного стану. При цьому судом визнано необгрунтованим обвинувачення ОСОБА_8 щодо кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 191 КК України як «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» та «вчинене повторно».

Колегія суддів наголошує, що з огляду на приписи ст. 97 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, на потерпілого.

За змістом ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Наведене має місце тоді, коли діяння особи, яке згідно обвинувального акту ставиться їй у провину, підлягає кваліфікації за менш тяжкий злочин, ніж це зазначено в обвинувальному акті. Якщо ж вчинення конкретного діяння органом досудового розслідування особі у провину не ставилось, то суд відповідно не може вийти за межі висунутого обвинувачення і додатково встановити обставини кримінального провадження, які не були зазначені в обвинувальному акті.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при встановленні фактичних обставин провадження та засудженні ОСОБА_8 за розтрату чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинену в умовах воєнного стану, тобто за дії, у вчиненні яких останнього не звинувачено органом досудового розслідування, оскільки про такий елемент об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням від 17.02.2025 не зазначено, вийшов за межі пред`явленого обвинувачення і додатково встанов обставини кримінального провадження, за якими воно не пред`явлено, чим допустив порушення вимог ст. 337 КПК України.

Висновки суду з посиланням на положення ст. 337 КПК України в обгрунтування можливості виходу за межі пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, колегія суддів уважає передчасними, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про покращення вироком суду становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження по відношенню до пред`явленого їй обвинувачення за зміненим обвинувальним актом від 17.02.2025.

З огляду на допущення судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке не можуть бути усунуте за результатами апеляційного розгляду, виходячи із передбачених ст. 7, 9 КПК України загальних засад кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалений Чорнобаївським районним судом Черкаської області вирок від 10.04.2025 щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на вирок, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Наразі колегією суддів не оцінюється доведеність винуватості ОСОБА_8 , достовірність наявних в провадженні доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, правильність та відповідність призначеного покарання, тому апеляційні вимоги сторони обвинувачення, в тому числі, щодо кваліфікації дій обвинуваченого, а також сторони захисту щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, не розглядаються.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути порушення кримінального процесуального закону наведені в ухвалі колегії суддів, перевірити апеляційні доводи прокурора та захисника, дати їм правову оцінку, вжити передбачених законом заходів для всебічного, повного, об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та, в залежності від установленого, з урахуванням вимог ст. 337 КПК України, ухвалити судове рішення, яке б відповідало критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. 404, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, скасувати і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді