Номер провадження: 11-кп/813/2044/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, з вищою освітою, працевлаштована у відділі кадрів Смарт Стор, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

Обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

установив

Вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 , від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо вона на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання.

Вищевказаним вироком суду також вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Як вбачається з вироку, 21.04.2021 року, близько 22 год. 23 хв., між ОСОБА_11 , та невстановленою особою стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_11 , біг за вказаною особою, під час чого впав, та в подальшому ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку №125 по вулиці Варненська, в місті Одеса, поряд із ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов?язків, знаючи про те, що ОСОБА_11 , є працівником правоохоронного органу та свідомо ігноруючи цей факт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи протиправні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров?я людини, нормальної роботи правоохоронних органів та їх авторитету, діючи умисно, з метою невиконання законних вимог працівників поліції, нанесла один удар правою рукою зігнутою в кулак в область голови ОСОБА_11 , після чого вкусила останнього за 5-ий палець правої кисті в результаті чого, останньому, було завдано тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани та синців 5-го пальця правої кисті, які спричинили розлад здоров?я строком понад 6-ти, але не більше як 21 день і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.,» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, та синців голови, які як кожне окремо, так і в сукупності, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що ОСОБА_7 , маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей 2012 та 2019 року народження, що у свою чергу відповідно до ст. 61 КК України унеможливлює призначення останній покарання у виді обмеження волі.

На підставі цього просить вирок відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо вона протягом цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, вирок відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання;

обвинувачена не заперечувала проти апеляційної скарги прокурора та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, учасників судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які досліджувались судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПКУкраїни,судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Положеннями закріпленими в ст. 409 КПКУкраїнирегламентовано підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування місцевим судом до обвинуваченої покарання у виді обмеження волі,яке на підставі ч. 3 ст. 61 КК України не могло бути призначено, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_7 на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у свою чергу відповідно до ст. 61 КК України унеможливлює призначення їй покарання у виді обмеження волі.

На підставі чого судом першої інстанції під час призначення покарання застосовано закон України про кримінальну відповідальність який не підлягає застосуванню, що відповідно до ч. 2 ст. 409, 413, ч. 1 ст. 421 КПК України є підставою для скасування вироку суду та постановлення нового вироку.

Так, під час призначення покарання, апеляційний суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_7 як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду вину визнали в повному обсязі.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, є визнання провини у повному обсязі, щире каяття та відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та враховуючи особи обвинуваченої, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимої; визнала провину в повному обсязі, характеризується за місцями проживання позитивно, на утриманні має двоє неповнолітніх дітй.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

У зв`язку із викладеним, з урахуванням осіб обвинуваченої, визнання провини у повному обсязі, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, апеляційний суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченій покарання в межах передбаченій санкцією ч.2 ст.345 КК України.

Також, відповідно до вимог ст. 75 КК України, у зв`язку з наявністю обставин які пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої вищевказані положення статті та звільнити її від відбування покарання встановивши при цьому іспитовий строк.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу, а тому вирок суду першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України, в частині призначеного обвинуваченим покарання підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом за правилами ст. 420 КПК України у цій частині нового вироку.

Керуючись 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України - в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.345 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо вона протягом цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4