Справа № 283/2772/25
провадження №1-кп/283/353/2025
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі судових засідань в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000136 від 12.10.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ділове Рахівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого

26 травня 2023 року вироком Малинського районного суду Житомирської області за ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2024 звільнений від покарання за ч.4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння. За ч.1 ст. 162 КК України залишене покарання у виді 2 років обмеження волі,

16 червня 2025 року вироком Малинського районного суду Житомирської області за ч.1 ст. 162 КК України до 01 року обмеження волі,

в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в період часу з 10 вересня 2025 року по 11 жовтня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в с. Українка Коростенського району, діючи умисно, всупереч волі та відома власника житла і відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, застосовуючи фізичну силу, руками розбив скло вікна будинку АДРЕСА_2 , після чого через віконний отвір проник до будинку належного ОСОБА_5 , де залишався до ранку, чим порушив право потерпілого на недоторканість його житла, гарантоване ст. 30 Конституції України та статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті про свою причетність до інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, зазначивши, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи про відсутність власників в будинку, з метою пошуку цінних або коштовних речей, рукою вибив скло в вікні та проник в середину. Не виявивши нічого, щоб він міг продати, залишився в будинку на ніч.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні доводиться:

даними протоколу огляду місця події від 11 жовтня 2025 року, згідно яких оглянуто будинок АДРЕСА_2 , зокрема вікно з внутрішньої сторони двору, де було пошкоджено вікно.

під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 23 жовтня 2025 року останній добровільно відтворив обставини проникнення до будинку потерпілого в суботу в період часу з 10 вересня 2025 року по 11 жовтня 2025 року.

За таких обставин, суд, оцінюючи та аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує, що він негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, правопорушення вчинено з корисливих мотивів, що є свідченням низьких моральних цінностей обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшують покарання є активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено кримінальний проступок.

При цьому, враховуючи наявність щодо ОСОБА_4 вироку Малинського районного суду від 16 червня 2025 року, яким йому призначено покарання у виді 01 року обмеження волі, і скоєння нового кримінального правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ч.1 ст. 71 КК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком приєднати частково невідбуту частину покарання у виді обмеження волі за попереднім вироком Малинського районного суду Житомирської області від 16.06.2025, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Речові докази в провадженні: DVD-R диски з проведенням слідчого експерименту з свідком ОСОБА_6 від 16.10.2025, підозрюваним ОСОБА_4 від 23.10.2025 зберігати в матеріалах кримінального провадження після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя