№ провадження 1-кс/606/82/26
Справа № 606/208/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ст.слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003051 від 12.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бенева Теребовлянського р-ну, Тернопільської обл. та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою професійною освітою, вулканізаторника 2 відділення технічного обслуговування та ремонту будівельно-відновлювальної техніки взводу технічного обслуговування та ремонту будівельно-відновлювальної техніки ремонтної роти шляхо-відновлювального батальону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ст.слідчий СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003051 від 12.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України звернулася до слідчого судді Теребовлянського районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб до ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2025 відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, 16.06.2025 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу шляхо-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та призначено на посаду вулканізаторника 2 відділення технічного обслуговування та ремонту будівельно-відновлювальної техніки взводу технічного обслуговування та ремонту будівельно-відновлювальної техніки ремонтної роти шляхо-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість солдат ОСОБА_4 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

17.06.2025 о 04 годині 45 хвилин під час перевірки особового складу, виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , який умисно залишив військову частину без дозволу командування.

В період з 17.06.2025 по 25.06.2025 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради», після цього, у розташування військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 не повернувся.

У період з 25.06.2025 по 08.12.2025 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 , що поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд, а 08.12.2025 добровільно прибув до слідчого відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Таким чином, солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 04 години 45 хвилин 17.06.2025 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , та, не з`являючись у військову частину, 08.12.2025 прибув до слідчого відділення відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, чим вчинив самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

10.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Вказані обставини в цілому на думку слідчого свідчать про наявність необхідності застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 та просив задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні з приводу задоволення клопотання заперечив та зазначив, що воно задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_4 має захворювання, які унеможливлюють проходження ним військової служби. Ризики зазначенні слідчим у клопотанні є необґрунтованими та не доведеними.

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003051 від 12.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

10.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На думку слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме даними, які містяться у: акті службового розслідування із додатками до нього; повідомленні про підозру, у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; протоколах допитів свідків від 04.02.2026 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що подані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 .

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, які наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні.

Існування ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, може з метою уникнення від відповідальності умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також існує ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 може схилити свідків не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочину.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, зазначений стороною обвинувачення щодо перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки останній зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження щодо нього враховуючи обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, характер кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.

Беручи до уваги усе вищевикладене, клопотання слідчого СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, його вік, сімейний та майновий стан, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах, встановлених законом у даному випадку та який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст.слідчого СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003051 від 12.08.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бенева Теребовлянського р-ну, Тернопільської обл. та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою професійною освітою, вулканізаторника 2 відділення технічного обслуговування та ремонту будівельно-відновлювальної техніки взводу технічного обслуговування та ремонту будівельно-відновлювальної техніки ремонтної роти шляхо-відновлювального батальону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 квітня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 10 квітня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1