ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2703/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/237/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження №11-сс/817/237/25 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року про повернення поданої ним скарги на бездіяльність уповноважених службових осіб Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених службових осіб Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що порядок та перелік суб`єктів, які мають право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, чітко визначені Главою 26 та статтею 303 КПК України, та оскільки заявником у даній справі була саме цивільна дружина ОСОБА_6 ОСОБА_8 , тоді як сам ОСОБА_6 не є заявником та не набув статусу потерпілого, а адвокат не підтвердив повноважень на представлення інтересів заявниці ОСОБА_8 , прийшов до висновку що скарга подана особою, яка не має права її подавати.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати посилаючись на невідповідність вимогам закону та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Мотивує скаргу тим, що частиною 1 статті 214 КПК України передбачено обов`язок слідчого невідкладно внести відомості до ЄРДР після подання повідомлення про злочин, яке може здійснити будь-яка особа, якій стало відомо про кримінальне правопорушення.

Зазначає, що повідомлення про злочин у цьому випадку подала ОСОБА_8 в інтересах цивільного чоловіка ОСОБА_6 , відносно якого було вчинено кримінальне правопорушення, оскільки він не мав можливості самостійно повідомити поліцію.

Вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підпадають під визначення «близькі родичі та члени сім`ї» згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 КПК України, адже вони спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, тому її дії відповідали волі та інтересам потерпілого.

Вказує на те, що працівники поліції не змогли пройти на територію ІНФОРМАЦІЯ_1 , аби переконатися у факті злочину та особисто відібрати заяву від ОСОБА_6 , що унеможливило подання ним особистого повідомлення.

Обгрунтовує вимоги тим, що ОСОБА_6 є потерпілим від злочину і вправі захищати свої інтереси в суді шляхом подання скарги на бездіяльність поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а адвокат діяв на підставі ордеру та був наділений правом на звернення до суду, оскільки КПК України не визначає вичерпно осіб, які наділені правом на подання скаргу.

Представник ОСОБА_6 подав до суду заяву, у якій просить розглядати скаргу за його відсутності та заявника, в якій повідомив про те що повністю її підтримує.

Прокурор був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, однак, до суду не з`явився тому судовий розгляд здійснюється за його відсутності також.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши подані матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 422 КПК України перевіряє ухвалу слідчого судді, винесену по наслідках цього розгляду.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про звернення громадян", дія цього закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

З матеріалів провадження вбачається, що представник ОСОБА_6 подав скаргу слідчому судді Кременецького районного суду Тернопільської області на бездіяльність уповноважених службових осіб Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, посилаючись на те, що 09.09.2025 року 20 годині 13 хвилин від ОСОБА_8 надійшло повідомлення зареєстрованої за номером ЄО 13629, про злочини відносно службових осіб про вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127 та ч. 2 ст. 146 КК України.

Слідчий суддя, повертаючи подану представником ОСОБА_6 скаргу, виходив з того, що заявником за повідомленням про кримінальне правопорушення була саме цивільна дружина ОСОБА_6 ОСОБА_8 , а сам ОСОБА_6 не звертався із заявою про злочин і не набув статусу потерпілого, оскільки відомості про подію не були внесені до ЄРДР.

Зокрема, слідчий суддя вказав, що до скарги додано лише ордер адвоката на представлення інтересів ОСОБА_6 , але відсутні дані про надання адвокату повноважень на представлення інтересів заявника ОСОБА_8 , а тому скаргу подано особою, яка не має права її подавати.

Тобто право на оскарження бездіяльності слідчих, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України виникає лише у чітко визначеного кола суб`єктів, зокрема у заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, іншої особи права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Указане, у свою чергу, породжує обов`язок слідчої судді з`ясувати, чи є таким суб`єктом особа, яка подала скаргу.

Так, ч. 1 ст. 60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 1, 2 ст. 55 КПК України).

Оскільки представником ОСОБА_6 до матеріалів скарги не було долучено ордер адвоката на надання правової допомоги ОСОБА_8 , слідчий суддя вважав, що скарга подана особою, яка не має права її подавати, і прийняв рішення про її повернення відповідно до положень ст. 304 КПК України.

З огляду на те, що представником ОСОБА_6 не долучено до матеріалів скарги документи, що підтверджують наявність повноважень адвоката на представлення інтересів заявника ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з тим, що скарга подана особою, яка не має права її подавати, і підлягає поверненню відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 304 КПК України.

Перевіряючи твердження представника ОСОБА_6 щодо права подавати скаргу від імені ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він нібито є потерпілим від кримінального правопорушення, колегія суддів виходить з того, що з матеріалів справи вбачається: заявником за повідомленням про злочин була цивільна дружина ОСОБА_6 ОСОБА_8 , а сам ОСОБА_6 не звертався із заявою та не набув статусу потерпілого, оскільки відомості про подію не внесені до ЄРДР.

Посилання апелянта на те, що адвокат ОСОБА_6 мав право подавати скаргу від імені ОСОБА_8 без наявності відповідних повноважень, є також необґрунтованими, при цьому колегія суддів виходить з того, що пункт 1 частини 2 статті 304 КПК України прямо передбачає можливість повернення скарги у разі, якщо вона подана особою, яка не має на це права. Така ухвала є передбаченою процесуальною формою реагування суду на недотримання вимог закону, а тому відсутність документально підтверджених повноважень адвоката робить скаргу поданою не уповноваженою особою, тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність у поданій заяві доказів, які підтверджують право представника діяти від імені заявника ОСОБА_8 .

Щодо посилань на те, що скарга подана в інтересах ОСОБА_6 і тому має бути розглянута, колегія суддів зазначає, що законодавство чітко визначає, що скаргу може подати лише особа, яка має на це право (заявник, потерпілий або уповноважений представник), а в даному випадку ці умови не виконані, що є підставою для повернення скарги відповідно до ст. 304 КПК України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про повернення скарги представника ОСОБА_6 , що не перешкоджає йому повторно звернутись з аналогічною скаргою, в зв`язку з чим апеляційна скарга представника ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2025 року про повернення поданої представником ОСОБА_6 скарги на бездіяльність уповноважених службових осіб Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді