ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

29 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 на вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 24 грудня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000079 від 13 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

ВСТАНОВИЛА:

26 січня 2026 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали за вищевказаними апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 на вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 24 грудня 2025 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Перевіривши апеляційні скарги на відповідність вимогам закону, суддя-доповідач доходить висновку, що вони не відповідають вимогам ст. 396 КПК, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а вказані апеляційні скарги підлягають залишенню без руху із встановленням строку для усунення недоліків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до положень статей 392 -396 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Процесуальною формою звернення є апеляційна скарга.

Вимоги до апеляційної скарги, передбачені ст. 396 КПК, відповідно до якої, апеляційна скарга подається в письмовій формі.

В апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Якщо особа не бажає брати участь у апеляційному розгляді, вона зазначає це в апеляційній скарзі.

Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

До апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Вказаним вимогам закону, апеляційна скарга прокурора не відповідає.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч. 1 ст. 403 КПК).

Так, з апеляційної скарги прокурора видно, що вона містить твердження про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор також стверджує, що вирок суду підлягає скасуванню за причин невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Водночас прокурор вапеляційній скарзі, обмежившись цитуванням положень ст. 412, 411, 370 КПК, не наводить будь-яких доводів та аргументів в чому саме полягає невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені судом та в чому полягає неповнота судового розгляду з посиланням на обставини справи, докази або норми матеріального та процесуального закону які, на думку апелянта, порушенні судом.

Прокурор також посилається на ненадання судом повної оцінки всіх доказів, а його висновки не можуть вважатися вмотивованими та обґрунтованими, що ставить під сумнів дотримання судом першої інстанції приписів ст. 370 КПК. Однак сторона обвинувачення не конкретизує які саме докази не були досліджені, залишені поза увагою суду та як це вплинуло або могло істотно вплинути на його висновки, або вони мають істотні суперечності. Прокурор вказує, що суд не належним чином надав оцінки показам судово-медичного експерта, проте не зазначає в чому полягає невідповідність висновків суду в цій частині, лише посилається на надані експертом покази.

Фактично вимоги апеляційної скарги зводяться до непогодження з оцінкою доказів, наданих судом, без наведення аргументів та конкретизації, що зміст доказів, викладений у вироку спотворений судом, що суд не взяв до уваги якісь докази, які могли істотно вплинути на його висновки, або про наявність суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду та впливає на доведеність чи недоведеність вини обвинуваченого.

При цьому прокурор просить в апеляційній скарзі скасувати вирок повністю, дослідити докази, надавши їм належну оцінку, в порядку ст. 407 КПК ухвалити новий вирок лише в частині задоволення цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди. Однак не вказує свою позицію по суті обвинувачення щодо доведеності вини обвинуваченого, кваліфікації його дій та призначеного покарання.

Обсяг розгляду в суді апеляційної інстанції має бути таким, щоб він дозволив відповісти на всі доводи апеляційної скарги і постановити законне та обґрунтоване рішення. Сам апелянт визначає те коло питань, які є предметом перевірки апеляційного суду.

Таким чином, процесуальні вимоги сторін відіграють роль орієнтиру, показуючи, з якими частинами судового рішення учасник судового провадження не погоджується, та зобов`язують апеляційну інстанцію надати мотивовані відповіді на доводи апеляційної скарги (правові висновки, викладені в постанові ККС ВС від 05 жовтня 2021 року у справі № 589/5015/19).

За таких обставин апеляційна скарга прокурора не відповідає вказаним вимогам, що перешкоджає відкриттю апеляційного провадження та прийняття її до розгляду.

Стосовно апеляційної скарги потерпілого, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до вимог частини 5 статті 396 КПК апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Проте апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_4 не відповідає вказаним вимогам, оскільки не підписана потерпілим як особою, яка її подає, що перешкоджає відкриттю апеляційного провадження та прийняття її до розгляду.

Відповідно до ст. 399 КПК, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху апеляційні скарги прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 на вирок Соборного районного суду міста Дніпра від 24 грудня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000079 від 13 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію ухвали невідкладно направити особам, які подали апеляційні скарги прокурору ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2