Справа № 131/1518/25
Провадження №11-сс/801/884/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивовано тим, що захисник ознайомився з матеріалами провадження лише 21.10.2025, також відсутні будь-які відомості про вручення ОСОБА_7 повного тексту ухвали від 18.09.2025.

Таким чином ОСОБА_7 був позбавлений можливості своєчасного оскарження ухвали від 18.09.2025.

При цьому 08.10.2025 року між захисником та близьким родичем ОСОБА_7 укладено договір про надання правової допомоги останньому у вищевказаному кримінальному провадженні. Цього ж дня захисник подав клопотання до органу досудового розслідування про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, утому числі рішенням слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Незважаючи на викладене доступ до матеріалів він не отримав та згідно відповіді слідчого від 17.10.2025 кримінальне провадження скеровано до експертної установи для проведення комплексної судової психолого-психіатричної допомоги.

Вказана обставина зумовила захисника звернутись безпосередньо 21.10.2025 до Іллінецького районного суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи 131/1518/25.

Таким чином процесуальний строк звернення із апеляційною скаргою на ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пропущено із поважних причин.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити, захисника ОСОБА_6 , який просив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволити, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, наявні підстави для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Частиною першою ст.113 КПК України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, тобто до 15 листопада 2025 року, включно.

Як убачається з матеріалів судового провадження, розгляд клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , відбувся за участі підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 .

Згідно супровідного листа Іллінецького районного суду Вінницької області від 24.09.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 направлено копію оскаржуваної ухвали.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 пояснив, що подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 року після того, як 21.10.2025 року ознайомився з матеріалами провадження та одержав копію ухвали.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захисник ОСОБА_6 ознайомився з судовим провадженням 21.10.2025 року, що підтверджується його заявою, поданою до Іллінецького районного суду Вінницької області 21.10.2025 року за вхідним № 5323/25, копію ухвали отримав 21.10.2025 року.

Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав до Вінницького апеляційного суду Вінницької області 23.10.2025 року № 11962.

Сам по собі факт укладення угоди про надання правової допомоги та отримання копії ухвали суду після закінчення строку на її оскарження не є причиною, яка може бути визнана поважною для поновлення цього строку.

Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що апеляційна скарга на ухвалу щодо ОСОБА_7 ним подана в межах строків, визначених ст.395 КПК України, тобто протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали новим захисником підозрюваного, не грунтуються на вимогах КПК України, положення якого не містять такої процедури обліку процесуальних строків.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням вищевикладеного не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 року та вважає, що поновлення пропущеного строку оскарження через тривалий час, порушуватиме принцип правової визначеності, як основи верховенства права.

Мотиви поважності пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими, оскільки з захисником укладено договір на правову допомогу 08.10.2025 року, а з апеляційною скаргою він звернувся лише 23.10.2025 року.

Крім того, для здійснення згідно з вимогами КПК України необхідних дій з метою оскарження рішення суду захисник за даними Єдиного реєстру судових рішень мав можливість ознайомитись з рішенням суду.

Таке рішення відповідає судовій практиці Європейського Суду з прав людини, яка визначає, що безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Відповідно до ч.3 п. 4 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399, ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.09.2025 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4