Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/649/22
Номер провадження1-кп/173/14/2026
УХВАЛА

іменем України

22 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, кримінального провадження (ЄРДР № 000057 від 30.09.2020) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарівка, Дніпропетровської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, фактично мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 28.03.2018 року за ч. 1 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років та звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового розгляду прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині.

Обвинувачений та захисник підтримали клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 26 вересня 2020 року близько 02.00 годин, більш точний час не встановлено, знаходився у стані алкогольного сп`яніння поряд з нічним клубом «Фаворіт», що розташований по вул. Тітова, 5, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. В цей час на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту під час спілкування з ОСОБА_7 , що перебував у автомобілі «Таксі» на паркувальному майданчику по вул. Тітова у м. Верхньодніпровськ поряд з нічним клубом «Фаворіт», у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення останньому тілесних ушкоджень у невизначеній кількості та тяжкості, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , що сидів у автомобілі, та через відчинене вікно водійської двері, наніс йому три удари кулаком лівої руки в область носу, чим спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

У результаті умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спричинені ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», закриття кримінальної справи зі звільненням особи від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК Україниперебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2021 року усправі № 328/1109/19 зробила висновок, що: "Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили."

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого), розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

За змістом статей 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Зазначене узгоджується із позицією, яка викладена в постанові ККС ВС від 29.07.2021 року (справа № 552/5595/18, провадження № 51-5289км19).

Також при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення особою певного кримінального правопорушення.

Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності певних визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 758/6166/22.

ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Дане кримінальне провадження під час судового розгляду зупинялось у зв`язку з розшуком обвинуваченого, однак з часу вчинення кримінального проступку минуло 5 років, фактів вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень у період визначений ч. 3 ст. 49 КК України досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Після відповідних роз`яснень обвинувачений заявив, що підтримує клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження у цій частині.

Враховуючи, що з дня скоєння інкримінованого ОСОБА_4 кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України минуло п`ять років, прокурор не змінив обвинувачення в частині дати та кваліфікації вчинення кримінального проступку, обвинувачений підтримує клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності з цих підстав, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 284-286, 288, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1