У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ ВП№4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення вкримінальному провадженні №0001439 від 02.12.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення поліції № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу 02 грудня 2025 року приблизно о 18 годині 56 хвилин перебуваючи за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Генерала Радієвського біля буд. 1 побачив припаркований автомобіль марки «Tesla Model Y» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи заздалегідь невстановлені на теперішній час заготовленні знаряддя для вчинення злочину, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, облив заздалегідь на теперішній час невстановленою слідством легкозаймистою речовиною та підпалив вищевказаний автомобіль марки «Tesla Model Y» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 переконавшись, що автомобіль «Tesla Model Y» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 палає та легкозаймиста речовина потрапила в середину моторного відсіку та стала горіти, пошкоджуючи майно потерпілої ОСОБА_7 , тим самим вчинив всі дії, спрямовані на умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу, після чого покинув місце вчинення ним злочину, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за ознаками: умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

02 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 грудня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен враховувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним та обвинуваченим кримінального правопорушення.

Так, в ході проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зібрано доказову базу, яка є достатньою, належною та допустимою, на підставі якої є цілковита обґрунтованість підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, зокрема підозра підтверджується наступними доказами:

-Протоколом огляду місця події від 02.12.2025;

-Протоколом обшуку від 02.12.2025;

-Протоколом затримання ОСОБА_6 від 02.12.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.12.2025 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.12.2025;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.12.2025;

-Постанова про визнання речовим доказом від 02.12.2025 року;

Зазначені матеріали дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік і стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці постійного проживання; наявність судимостей у підозрюваного та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжкого умисного злочину, оскільки санкція частини ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою (а це покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років).

Зазначені вище обставини, дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 днів, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України та вручене підозрюваному ОСОБА_6 об 11-19 год. 04.12.2025.

Згідно витягу з кримінального провадження №0001439 від 02.12.2025 розпочато досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 194 КК України.

03.12.2025 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за ознаками: умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Слідчий суддя враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою є виправданим.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого, умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. У зв`язку з чим є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Саме даний факт дає підстави вважати, що ОСОБА_6 розуміючи вказані обставини, та у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності може впливати на свідків, здійснювати тиск на них, а саме на тих свідків, які були допитані під час проведення досудового розслідування, щоб останні змінили показання з метою можливого уникнення в подальшому покарання.

Також, підозрюваний, відповідно до ст. 221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме дані свідків, та матиме змогу встановити їх місця мешкання, з метою здійснювати незаконний вплив в разі їх виклику до суду, з метою примушування до зміни показів.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В свою чергу, згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, з моменту затримання.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі ст. 182 КПК України, вважаю, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 176, 177, 181, 183, 184, 186, 192 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.01.2026 включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1