Провадження № 1-в/344/176/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої застосовано

примусові заходи медичного характеру ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою,

про припинення примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, -

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради ОСОБА_4 звернувся із заявою щодо ОСОБА_5 про припинення примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, якому надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку в диспансерному відділенні консультативної поліклініки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР».

Заяву вмотивовано тим, що відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2025 року застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомогу за місцем реєстрації ОСОБА_5 . На даний час стан пацієнта такий, що не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання примусової психіатричної допомоги в амбулаторних умовах. Відповідно до рішення ЛКК від 30.09.2025 року рекомендовано клопотати перед судом про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах до ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» ОСОБА_4 , підтримав викладені у заяві обставини, просив припинити застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, якому надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку в диспансерному відділенні консультативної поліклініки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» щодо ОСОБА_5 . Пацієнта знає давно, був його лікуючим лікарем. Додав, що брат та сестра ОСОБА_5 також мають психічні розлади. Матір опікується ними та котролює прийом ліків. Минуло року в нього було загострення, оскільки, ОСОБА_5 не вживав ліки. На даний час стан ОСОБА_5 вирівнявся та є стабільний. Раз в місяць вживає ін`єкційний препарат. У вересні 2025 року було загострення через побічний ефект препаратів. Зазначає, що якщо прийом ліків є регулярним, то стан не змінюється. Його стан є безпечним для суспільства на даний час.

ОСОБА_5 просить заяву лікаря задоволити, має намір самостійно приходити до лікаря.

Захисник вказала, що до минуло року він жодних кримінальних правопорушень не вчиняв. Його стан контролюють родичі. Її підзахисний наполягає на тому, що самостійно зможе контролювати свій стан. Просить суд, скасувати застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Прокурор не заперечила щодо задоволення даної заяви.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами, суд дійшов такого висновку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цьогоКодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №407/2024 від 31.10.2024 року ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням-параноїдною шизофренією, що згідно МКХ -10 F 20,0. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах.

Так, відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 30.09.2025 року, анамнез психічної хвороби: в поле зору психіатрів потрапив 07.05.2001 року, після госпіталізації в ОПНЛ №3 вперше БШМД в примусовому порядку з діагнозом: параноїдна шизофренія. 23.07.2001 року був взятий на облік в ОКПНД з діагнозом: параноїдна шизофренія для подальшого амбулаторного спостереження і лікування. З того часу практично по декілька разів на рік лікувався стаціонарно в ОПНЛ № 1, ОПНЛ № 3 з діагнозом: параноїдна шизофренія. У листопаді 2011 року рішенням ЛКК ОКПНД було скеровано документи вперше на МСЕК, був визнаний інвалідом ІІ групи. Періодично звертався за амбулаторною допомогою, лікувався стаціонарно за період з 2001 року по 2025 рік 36 разів. Остання госпіталізація в КНП «ПОКЦПЗ» з 22.09.2025року по 29.09.2025 рік з діагнозом: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, афективно-параноїдний синдром. Переніс нейролептичний синдром. Комісія лікарів психіатрів просить суд припинити примусові заходи медичного характеру в амбулаторних умовах щодо ОСОБА_5 , оскільки, в процесі лікування стан пацієнта стабільний, що не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання психіатричної допомоги в амбулаторних умовах. Психологічний стан: доступний формальному мовному контакту. Орієнтований достатньо. Емоційно сплощений. Мислення резонерське, не завжди послідовне, з паралогією. Критика формальна.

Суд звертає увагу, що остання госпіталізація ОСОБА_5 була з 22.09.2025 року по 29.09.2025 рік з діагнозом: параноїдна шизофренія, прогредієнтний перебіг, афективно-параноїдний синдром. Переніс нейролептичний синдром. Також, лікар зазначає, що його стабільний стан обумовлений регулярним вживанням ліків.

Також, висновок лікарів-психіатрів не вказує на те, що ОСОБА_5 за своїм психічним станом не становить очевидної небезпеки, як для суспільства, так і для себе особисто, і що формальне розуміння ним своєї хвороби доводить його готовність до самостійного лікування та самоконтролю щодо регулярного тривалого прийняття ліків.

З урахуванням викладеного, а також беручи до уваги ту обставину, що мета застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 на час звернення до суду із заявою про їх припинення, досягнута не була.

Отже, враховуючи наведене, суд робить висновок, що заява лікаря-психіатра є передчасною та такою, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 92-95 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 512, 514 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та підписано 09 жовтня 2025 року.

Головуюча суддя ОСОБА_7