Справа № 541/2843/25
Провадження № 1-кс/541/920/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України, в рамках кримінального провадження за №0000721 від 18.07.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.09.2025.

15.09.2025 керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000721 від 18.07.2025 терміном до 18. 10.2025.

15.09.2025 ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.10.2025 включно.

На даний час виконано вимоги ст. 290 КПК України. Однак сторона захисту до теперішнього часу з матеріалами кримінального провадження не ознайомилася в повному обсязі, у зв`язку з чим відсутня можливість скерувати обвинувальний акт до суду для проведення розгляду по суті та продовження запобіжного заходу.

Метою продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак з урахуванням даних про особу підозрюваного, тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , який відноситься до тяжких (стаття 12 КК України), обґрунтованими і достатніми є доводи про наявність підстав стверджувати, що він може, перебуваючи на волі, вчинити інше кримінальне правопорушення, а, усвідомлюючи невідворотність покарання в разі доведення винуватості, здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, посилаючись на те, що він свою вину визнав, щиро розкаюється, співпрацює зі слідством, не ухиляється від відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, є головою благодійного фонду, займається будівельними роботами, і його заробіток є єдиним джерелом доходу його сім`ї.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, або зменшити розмір застави, оскільки розмір застави великий для ОСОБА_4 , так як має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, його заробіток є єдиним джерелом доходу його сім`ї.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заперечення сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим відділом Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому 18.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000721, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України.

18.07.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі

ст. 208 КПК України.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.09.2025.

15.09.2025 керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000721 від 18.07.2025 терміном до 18.10.2025.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.09.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах троку досудового розслідування, тобто до 18.10.2025 включно.

15.10.2025 року підозрюваному в даному кримінальному провадженні було повідомлено про зміну підозри.

15.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику за дорученням прокурора у кримінальному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, відповідно до вимогст. 290 КПК України. Однак сторона захисту до теперішнього часу з матеріалами кримінального провадження не ознайомилася в повному обсязі, у зв`язку з чим відсутня можливість скерувати обвинувальний акт до суду для проведення розгляду по суті та продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Згідно п. 5 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження;

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. Законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Вказане узгоджується із висновком, викладеним в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17 (провадження № 51-4852 км 20).

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Судом встановлено існування ризику переховування від органів суду, оскільки ОСОБА_4 хоча і має міцні соціальні зв`язків, але офіційно не працевлаштований, відсутні джерела доходів або майна у значних розмірах, які б утримували його за місцем мешкання, а тому в будь-який час може змінити місце проживання, без значних наслідків для себе. Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі , матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на покази свідків. Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , який відноситься до тяжких (стаття 12 КК України), обґрунтованими і достатніми є доводи про наявність підстав стверджувати, що він може, перебуваючи на волі, вчинити інше кримінальне правопорушення. За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність підозри та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку.

З доводів слідчого, які викладені у клопотанні, у кримінальному провадженню наразі триває виконання вимог ст. 290 КПК України.

Крім цього, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи органу досудового розслідування про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

У зв`язку з наведеним, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, наявність яких встановлена в судовому засіданні, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу та на даний час не зменшилися й продовжують існувати.

На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням вищевикладених обставин у задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 331, 336, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 днів, тобто по 16 грудня 2025 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок., яка може бути внесена як самим ОСОБА_4 так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у національній грошовій одиниці.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу- відмовити.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Полтавської установи виконання покарань № 23».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Полтавської установи виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Полтавську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16.12.2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддяОСОБА_1