Справа № 489/6091/25
Провадження № 1-кс/489/3345/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

28 листопада 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про скасування арешту майна,

з участю прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

встановив:

До слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля марки «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою від 05.08.2025, в частині позбавлення права на користування ним, оскільки були проведені всі необхідні слідчі дії з даним автомобілем, у зв`язку з чим перестала існувати необхідність його утримання у сторони обвинувачення.

В судовому засіданні представник власника вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти скасування арешту на тій підставі, що досудове розслідування триває, при цьому підтвердив, що експертом був оглянутий вищевказаний транспортний засіб, однак висновки експерта надані не були у зв`язку із завантаженістю експертів.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом вчинення 31.07.2025 близько 07:10 год. в м. Миколаєві в районі буд. 102 по вул. Троїцькій дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Bens 313 CDI», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого водій останнього ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді від 05.08.2025 накладений арешт на автомобіль «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Арешт на вказане майно був накладений з метою його збереження як речового доказу по справі, оскільки таке майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, має значення речового доказу, є необхідним для проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні та визнане речовим доказом постановою слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз процитованої вище норми вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що з дня внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за фактом вищевказаної ДТП протягом майже чотирьох місяців стороною обвинувачення не проведено у розумні строки всіх можливих та необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема не призначено судово-медичну експертизу для встановлення факту заподіяння та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому; взагалі не визнано потерпілим та не допитано особу, якій були заподіяні тілесні ушкодження; не встановлені та не допитані свідки дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, прокурор в судовому засіданні не зміг пояснити причину неналежного здійснення досудового розслідування у даному провадженні протягом майже чотирьох місяців з дня внесення відомостей до ЄРДР наявністю об`єктивних перешкод для цього, пославшись на неналежну діяльність слідчого.

Вказані обставини, у свою чергу, свідчать про відсутність здійснення органом досудового розслідування постійного планомірного розслідування у даному провадженні, що призвело до неможливості зібрання всіх необхідних доказів та завершення досудового розслідування або прийняття іншого рішення за наслідками проведених дій.

Натомість, прокурором з метою проведення досудового розслідування на належному рівні не були реалізовані надані йому ст. 36 КПК України повноваження, зокрема не надано вказівки слідчому на проведення слідчий дій та не проконтрольовано стан та строки їх виконання.

При цьому, заперечення прокурора про те, що скасування арешту майна є передчасним на тій підставі, що експертом не були надані висновки відповідних автотехнічних експертиз, не є переконливими, оскільки з дня призначення 23.09.2025 автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз та після огляду експертом транспортного засобу «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , протягом двох місяців останній не заявляв будь-яких клопотань про необхідність здійснити додатковий огляд вказаного автомобіля, що є необхідним для проведення експертизи.

Натомість, бездіяльність органу досудового розслідування щодо належного та своєчасного здійснення слідчих та процесуальних дій, проведення експертиз не може покладати на власника майна надмірний тягар щодо неможливості користуватися майном, яке було тимчасово вилучене у нього.

Встановлені слідчим суддею обставини, свідчать про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль в частині позбавлення права на користування ним, та що орган досудового розслідування не має потреби в зберіганні даного майна у сторони обвинувачення.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти належним йому майном.

Таким чином, встановлені під час розгляду клопотання обставини є підставою для скасування арешту автомобіля в частині позбавлення права користування ним.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчене та слідчим не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, автомобіль по теперішній час є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, прокурор зазначив про необхідність його збереження для потреб досудового розслідування, тому з метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження існування арешту вищевказаного транспортного засобу в частині позбавлення права на його відчуження та розпорядження ним, що забезпечить реалізацію прав власника на користування майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

У свою чергу, скасування заборони користуватись арештованим майном тягне за собою його повернення власнику ОСОБА_4 відповідно до ст. 169 КПК України.

Вище наведене є підставою для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт автомобіля марки «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.08.2025, скасувати - в частині позбавлення права користуватися вказаним майном.

Залишити чинними вжиті за ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.08.2025 заходи арешту в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження автомобілем марки «Ford Fiesta», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1