Справа № 756/534/26
Провадження № 1-кс/756/216/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2026 року за № 0000051,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, вилучене в ході оглядів 12 січня 2026 року у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва та НДСЛ «Охматдит», у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 січня 2026 року за № 0000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

12 січня 2026 року було проведено огляди у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва та НДСЛ «Охматдит». В ході оглядів було вилучено наведене у клопотанні майно.

Прокурор просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, пославшись на існування ризику втрати, знищення, використання, перетворення зазначеного майна.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшли до суду письмові заперечення, в яких вона просила відмовити у задоволенні клопотання та повернути тимчасово вилучене майно.

Захисник зазначила, що до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Захисник зазначив, що в матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого чи прокурора про визнання вилучених предметів речовими доказами. На думку захисника, сам факт вилучення майна під час огляду місця події та складення відповідного протоколу не надає цьому майну статусу речових доказів і не може замінювати окреме процесуальне рішення, передбачене КПК України.

Адвокат зауважив, що у клопотанні прокурор не зазначив конкретної мети арешту, не навів жодного обґрунтування ризиків передачі, знищення або спотворення цих речей.

Захисник наголосила, що протокол огляду місця події від 12.01.2026 у приміщенні КНП «Київська міська клінічна лікарня» був складений у період з 16:50 до 17:15, тоді як відомості про кримінальне правопорушення вже були внесені до ЄРДР за № 0000051 від 12.01.2026 о 10:06. Відтак, на думку адвоката, з моменту внесення відомостей до ЄРДР усі процесуальні дії мали здійснюватися виключно в межах конкретного кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України.

За твердженням захисника, протокол огляду місця події оформлено не як слідчу (розшукову) дію в межах кримінального провадження, а як захід реагування на повідомлення, отримане на лінію «102» та зареєстроване в ЖЄО за № 1635, яке стосувалося події за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 22А, приміщення школи № 233. Водночас це повідомлення не містить жодних відомостей про подію або виклик за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, де розташоване КНП «Київська міська клінічна лікарня» і де фактично проводився огляд. Крім того, захисник звернув увагу, що місце фактичного проведення огляду територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, тоді як огляд здійснювався слідчим Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві. На думку захисника, така сукупність обставин свідчить, що огляд місця події не міг здійснюватися в порядку реагування на повідомлення «102» після початку досудового розслідування та повинен був проводитися виключно в межах кримінального провадження. У зв`язку з цим захисник вважає, що результати такого огляду, у тому числі вилучені предмети, не можуть бути використані стороною обвинувачення для обґрунтування необхідності арешту майна.

Крім того, захисник наголосив, що в матеріалах клопотання про арешт майна відсутній протокол огляду місця події від 12.01.2026, проведеного у приміщенні НДСЛ «Охматдит» за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 28/1. За твердженням захисника, відсутність цього процесуального документа унеможливлює перевірку законності проведення відповідної слідчої дії, підстав та обсягу вилучення майна, а також позбавляє суд можливості належно оцінити допустимість і належність доказів, на які посилається сторона обвинувачення при обґрунтуванні клопотання про накладення арешту на майно.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти задоволення клопотання заперечує та просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає додаткові обставини, які мають враховуватися слідчим суддею, зокрема:

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення речових доказів);

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або цивільного позову);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається з відповідною метою);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову).

Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):

- необхідність такого арешту;

- наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурор зазначив, що близько 09 год 12.01.2026 неповнолітній учень 9-А класу СЗШ № 233 у м. Києві ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні школи по вул. Йорданській, 22-А у м. Києві вчинив замах на умисне вбивство двох осіб - вчителя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але кримінальне правопорушення не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі.

За вказаним фактом ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з ЄРДР, підтверджені наданими прокурором матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, зокрема, протоколами огляду місця події, протоколом затримання підозрюваного тощо.

У своїй сукупності наведені відомості та надані на їх підтвердження матеріали дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Водночас, слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.

12.01.2026, в ході проведення огляду місця події, за адресою: Київ, вул. Йорданська, 22-А, у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва, а саме у кабінеті (класі) № 203 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Айфон 12 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , у чорному чохлі, з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 поміщено до спец пакету №ICR0000610, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- ганчірку з рідиною бурого кольору (РБК) зі столу вчителя, яку поміщено до пакету коричневого кольору;

- футболку та кофту з РБК з підлоги (в кінці кабінету)», поміщено до двох пакетів коричневого кольору;

12.01.2026, в ході проведення огляду місця події, за адресою: Київ, вул. Йорданська, 22-А, у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва, а саме у приміщенні чоловічого туалету, який розміщений на 2-му поверсі вказаної школи, виявлено та вилучено:

- рюкзак з підручниками та зошитами на ім`я ОСОБА_9 , поміщено до прозорого пакету, скріплено пломбою НПУ Н46656914;

- штани та куртку чорного кольору, шапку зеленого кольору, 2 (дві) кофти темно-синього та сірого кольорів, поміщено до прозорого пакету, скріплено пломбою НПУ Н46656913;

- ніж сірого кольору (складний), без маркування, поміщено до пакету коричневого кольору, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- чохол для ножа чорного кольору, поміщено до спец. пакету № PSP2091336, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- сумку чорного кольору, всередині якої знаходились 2 (дві) футболки чорного та білого кольорів, поміщено до спец. пакету №WAR1787382, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

12.01.2026, в ході проведення огляду місця події, за адресою: Київ, вул. Йорданська, 22-А, у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва, а саме у приміщенні чоловічого туалету, який розміщений на 3-му поверсі вказаної школи виявлено та вилучено:

- пару рукавиць з РБК, балаклаву чорного кольору «House» та ніж «Magnum» з РБК, поміщено до 3 (трьох) пакетів коричневого кольору, на які нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- шолом, поміщено до спец пакету №WAR1787378, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

12.01.2026, в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. В. Чорновола, 28/1 у приміщенні НДСЛ «Охматдит» виявлено та вилучено:

- взуття чорного кольору із РБК, поміщено до 2 (двох) паперових пакетів, на які нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- джинси світло - синього кольору із РБК, поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- футболку чорного кольору із надписом білого кольору «Hitler Kaput», поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- термоштани з РБК, поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- нижня білизна (труси) із РБК, поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- шкарпетки, поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи.

Прокурор просив накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Постановою від 13 січня 2026 року зазначені у клопотанні речі було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальними джерел доказів є, зокрема, речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

За твердженням прокурора, до обставин, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні, може бути причетний ОСОБА_4 , якому належить вилучене майно.

Таким чином, зазначене у клопотанні майно може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, знаряддя вчинення злочину, сліди його вчинення, електронні копії створених документів, відомості про спілкування осіб з цього приводу та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі для проведення експертиз.

Викладене свідчить, що зазначене майно, вилучене в ході оглядів, може бути використане як доказ для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Як вже зазначав слідчий суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Запропонований прокурором спосіб арешту майна шляхом заборони користуватися та розпоряджатися майном (його зберігання в органу досудового розслідування у визначеному законодавством порядку) релевантний потребам сторони обвинувачення у збереженні речового доказу та його властивостей, які можуть мати доказове значення, їх дослідження та обумовлений необхідністю запобігти його знищенню чи пошкодженню.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості користуватися, розпоряджатися та відчужувати його, не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.

Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника підозрюваного щодо невизнання вказаного майна речовими доказами, адже відповідну постанову долучено слідчим. З аналогічних підстав не є обґрунтованими доводи щодо відсутності протоколу огляду у приміщені НДСЛ «Охматдит», адже відповідний протокол від 12.01.2026 був скерований слідчим до суду. Також є безпідставним посилання захисника на проведення слідчих дій до внесення відомостей до ЄРДР, адже ч. 3 ст. 214 КПК України передбачено, що у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду або отримання довідки, висновку спеціаліста).

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на майно:

a) вилучене в ході огляду 12 січня 2026 року у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 22-А, а саме у кабінеті (класі) № 203:

- мобільний телефон марки «Айфон 12 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , у чорному чохлі, з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету №ICR0000610, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- ганчірку з рідиною бурого кольору (РБК) зі столу вчителя, яку поміщено до пакету коричневого кольору;

- футболку та кофту з РБК з підлоги (в кінці кабінету)», які поміщено до двох пакетів коричневого кольору;

b) вилучене в ході огляду 12 січня 2026 року у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва за адресою: Київ, вул. Йорданська, 22-А, а саме у приміщенні чоловічого туалету, який розміщений на 2-му поверсі вказаної школи, а саме:

- рюкзак з підручниками та зошитами на ім`я ОСОБА_9 , який поміщено до прозорого пакету, скріплено пломбою НПУ Н46656914;

- штани та куртку чорного кольору, шапку зеленого кольору, 2 (дві) кофти темно-синього та сірого кольорів, які поміщено до прозорого пакету, скріплено пломбою НПУ Н46656913;

- ніж сірого кольору (складний), без маркування, який поміщено до пакету коричневого кольору, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- чохол для ножа чорного кольору, поміщено до спец. пакету № PSP2091336, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- сумку чорного кольору, всередині якої знаходились 2 (дві) футболки чорного та білого кольорів, які поміщено до спец. пакету №WAR1787382, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

c) вилучене в ході огляду 12 січня 2026 року у приміщенні школи № 233 Оболонського району м. Києва за адресою: Київ, вул. Йорданська, 22-А, а саме у приміщенні чоловічого туалету, який розміщений на 3-му поверсі вказаної школи, а саме:

- пару рукавиць з РБК, балаклаву чорного кольору «House» та ніж «Magnum» з РБК, які поміщено до 3 (трьох) пакетів коричневого кольору, на які нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- шолом, який поміщено до спец пакету №WAR1787378, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

d) вилучене в ході огляду 12 січня 2026 року у приміщенні НДСЛ «Охматдит» за адресою: м. Київ, вул. В. Чорновола, 28/1, а саме:

- взуття чорного кольору із РБК, яке поміщено до 2 (двох) паперових пакетів, на які нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- джинси світло - синього кольору із РБК, які поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- футболку чорного кольору із надписом білого кольору «Hitler Kaput», яку поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- термоштани з РБК, які поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- нижня білизна (труси) із РБК, яку поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи;

- шкарпетки, які поміщено до паперового пакету, на який нанесено роз`яснювальні надписи та підписи.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1