Номер провадження: 11-кп/813/2257/25
Справа № 498/1101/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 на ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської обл. від 21.07.2025, про повернення прокурору обвинувального у к/п № 0000246 від 14.03.2025 відносно:

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Велика Михайлівка. Одеської обл., громадянки України. із середньою освітою, яка перебуває у фактичних шлюбних відносинах, яка має 4 малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у к/п № 0000246 від 14.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 КК України був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що законним представником померлої потерпілої може бути орган опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського р-ну Одеської обл.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою з огляду на наступне:

- обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України;

- служба у справах дітей Великомихайлівської селищної ради є структурним підрозділом виконавчого органу Великомихайлівської селищної ради та є підзвітною, підконтрольною та підпорядкованою селищній раді та селищному голові. В розумінні ст.ст. 44, 59 КПК України служба у справах дітей є органом опіки і піклування;

- 21.07.2025 суд провів підготовче судове засідання за участю головного спеціаліста служби у справах дітей Великомихайлівської селищної ради ОСОБА_11 , тобто того ж органу, де і працює ОСОБА_12 на посаді начальника, і підстав для недопущення її в якості представника потерпілої не знайшов. Таким чином, суд допустивши до участі у підготовчому судовому засіданні головного спеціаліста служби у справах дітей Великомихайлівської селищної ради ОСОБА_11 , яка діяла на підставі довіреності, фактично погодився з тим, що представником потерпілого визначено саме орган опіки і піклування;

- під час досудового розслідування ніхто з членів сім`ї чи близьких родичів потерпілої не звертався із заявою про залучення у якості потерпілого;

- відповідно до п.3) ч.1 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Відтак, суд у підготовчому судовому засіданні мав залучити належного законного представника;

За таких обставин, прокурор ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_9 в суді 1-ої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_13 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 у повному обсязі та просила її задовольнити, натомість захисник залишила вирішення зазначеного питання на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного рішення зазначених вимог закону судом 1-ої інстанції було дотримано не в повній мірі.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Водночас, із матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, зазначений обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 10).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 11-16).

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до п. 3) ч .1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, у обвинувальному акті зазначено, що представником потерпілої є начальник служби у справах дітей Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського р-ну Одеської обл. ОСОБА_12 .

Водночас, з матеріалів справи видно що, потерпілою є померла ОСОБА_14 , при цьому під час досудового розслідування ніхто з членів сім`ї чи близьких її родичів не звертався із заявою про залучення у якості потерпілого.

Апеляційний суд враховує твердження, викладені у мотивувальній частині ухвали з приводу того, що з огляду на приписи ст.ст. 44, 56 КПК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування» законним представником померлої потерпілої може бути орган опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського ра-ну Одеської обл.

В той же час, служба у справах дітей Великомихайлівської селищної ради Одеської обл. є структурним підрозділом виконавчого органу Великомихайлівської селищної ради та є підзвітною, підконтрольною та підпорядкованою селищній раді та селищному голові.

У цьому контексті апеляційний суд зауважує, що при застосуванні процесуальних норм суди мають уникати як надмірної суворості, так і надмірної гнучкості, щоб забезпечити реальний доступ до правосуддя. Суд не повинен допускати надмірного формалізму, адже це перешкоджає справедливому захисту права, створює правові перешкоди та може призвести до анулювання результатів судового процесу через дрібні помилки.

Більш того, колегія суддів вважає слушними аргументи прокурора з приводу того, що 21.07.2025 суд провів підготовче судове засідання у справі за участю головного спеціаліста служби у справах дітей Великомихайлівської селищної ради ОСОБА_11 , тобто того ж органу, де і працює ОСОБА_12 на посаді начальника, і підстав для недопущення її в якості представника потерпілої не знайшов.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 відомості щодо представника потерпілої зазначені в обвинувальному акті відповідно до приписів п. 3) ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку із чим колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про дотримання процесуальних вимог у цій частині.

Отже, у даному випадку застосування п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його нормам КПК України є необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно із п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 24, 44, 56, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської обл. від 21.07.2025 про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000246 від 14.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у к/п № 0000246 від 14.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3