Справа №184/486/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/554/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про звільнення від покарання або від подальшого його відбування за хворобою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.09.2025, якою засудженій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в задоволенні клопотання, про звільнення від покарання за хворобою,-

ВСТАНОВИЛА:

До Конотопського міськрайонного суду Сумської області звернулась засуджена ОСОБА_8 з клопотанням, про звільнення від покарання за хворобою та з проханням направити її на лікування до психіатричної лікарні на умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

19.09.2025 ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області засудженій ОСОБА_8 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки останньою не надано суду відповідний висновок експерта за результатами проведення судової-психіатричної експертизи, яким би було встановлено, що вона позбавлена можливості усвідомлювати свої дії чи керувати ними. За таких обставин, судом не встановлено обставин, які зобов`язують звільнити засуджену від призначеного покарання.

З таким рішенням суду не погодилась захисник ОСОБА_7 та подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.09.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою просила клоптання засудженої ОСОБА_8 задовольнити.

В обгрунтування своїх вимог захисник зазначала, що вироком Інгулецького районного суду у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області від 07.10.2021 ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

У вказаному рішенні судом зазначено, що ОСОБА_8 хворіє на тяжке психічне захворювання Шизофренія параноїдної форми. Крім того, у ОСОБА_8 за час відбування покарання загострилась хвороба щитовидної залози, відсутність лікування призвело до дисфузно-кістозної мастопатії. Стоїть на обліку у онкологічному центрі, однак протягом останніх двох років лікування не отримує через відсутність коштів на медицину у Міністерстві пенітенціарної служби України. Переживання через хвороби загострили її психічну хворобу, а замість лікування поміщали у ДІЗО.

Також, захисник зауважувала, що з моменту російської агресії стан здоров`я засудженої погіршився, а 29.09.2022 вона порізала собі вени. 07.11.2022 лікарем психіатром було призначено лікування лікарським засобом Кветирон 25.Клінічні характеристики даного засобу лікування шизофренії та інших психічних захворювань. Шизофренія є тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання і входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення.

За таких обставин, захисник просила врахувати, що одужання засудженої ОСОБА_8 не можливе в умовах перебування в місцях позбавлення волі, в результаті чого стан її здоров`я весь час погіршується, а хвороба прогресує.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи учасники повідомлялись. Для забезпечення участі засудженої ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційним судом призначалась відеоконференція із ДУ «Камянська виправна колонія (№34)», однак з технічних на те причин, відеоконференцію із засудженою забезпечити не вдалося.

Враховуючи вказані обставини, а також позицію захисника ОСОБА_7 , яка проти розгляду справи у відсутність її підзахисної не заперечувала, зважаючи на те, що питання про погіршення становища засудженої в апеляційній скарзі не ставиться, а також з метою дотримання розумних строків апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі засудженої ОСОБА_8 та за участі її захисника ОСОБА_7 , яка і подала апеляційну скаргу, що узгоджується з ч.4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши суддю дововідача, думку захисника ОСОБА_7 , яка свою апеляційну скаргу підтримала, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою просила клопотання засудженої ОСОБА_8 задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд, зокрема, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Отже, вказаною нормою закону передбачена можливість звільнення засуджених від відбування покарання за наявності обов`язкових трьох умов: особа захворіла на іншу тяжку хворобу, крім психічної; така тяжка хвороба об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання; це сталося після вчинення злочину або постановлення вироку.

Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1973 року №8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи дотримані.

Як слідує з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджена Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 286 КК України до 08 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки (а.с.6-10), який ухвалою Колегії суддів палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2022 залишено без змін (а.с.11-26).

Також судом було встановлено, що на час звернення з клопотанням, засуджена відбуває покарання в ДУ «Конотопська ВК №130», має 17 стягнень, 0 заохочень. В установі перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до вчинення членоушкодження (а.с. 166-175).

В ході судового розгляду ні засудженою ОСОБА_8 , ні захисником ОСОБА_7 в ході апеляційного перегляду справи відповідний висновок експерта за результатами проведення судової-психіатричної експертизи, яким би було встановлено, що засуджена ОСОБА_8 позбавлена можливості усвідомлювати свої дії чи керувати ними, не надано.

Таким чином, виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в ході розгляду справи обставин, які зобов`язують звільнити засуджену від призначеного покарання, не встановлено, а тому в задоволенні її клопотання слід відмовити за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі захисник звертала увагу на те, що ОСОБА_8 хворіє на тяжке психічне захворювання Шизофренія параноїдної форми, захворювання щитовидної залози та стоїть на обліку в онкологічному центрі, ОСОБА_8 пошкодила собі вени та не отримує належного лікування у зв`язку з чим її стан здоров`я стрімко погіршується.

Однак, у відповідь на такі доводи сторони захисту колегія суддів зауважує на відсутності доказів в підтвердження того, що засуджана позбавлена можливості через свій стан здоров`я продовжувати відбувати призначене їй судом покарання в умовах позбавлення волі, а її бажання шкодити собі вказує на бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 , про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою, враховуючи відсутність висновку судової-психіатричної експертизи, тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, характеристики на особу засудженої та терміну відбутого нею покарання.

На переконання колегії суддів, звільнення засудженої ОСОБА_8 від подальшого відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі не зможе забезпечити реалізацію цілей покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду першої інстанції щодо засудженої ОСОБА_8 у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а тому в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.09.2025, якою засудженій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від покарання за хворобою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4