Справа № 642/6016/23
Провадження № 1-кп/642/212/25
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно, в режимі відеоконференції в м.Харкові, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130, за обвинуваченням :

ОСОБА_11 , 2003 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України;

ОСОБА_14 , 1993 року народження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України;

ОСОБА_9 , 2003 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України;

ОСОБА_10 , 2003 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України;

ОСОБА_12 , 2004 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України;

ОСОБА_13 , 2005 року народження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового розгляду неодноразово йому продовжувався.

В судовому засіданні процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні - прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 оскільки ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: - можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на інших обвинувачених, потерпілих та свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, які були встановлені під час досудового розслідування не змінилися та продовжують існувати, що виправдовує підстави тримання обвинуваченого під вартою. Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, просили змінити обраний відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши, що ризики, зазначені прокурором не підтверджені та є юридичними припущеннями, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, не має наміру ухилятися від суду, має постійне місце реєстрації, раніше не судимий, не має наміру вчиняти інші злочини, а крім того має міцні соціальні зв`язки, а також, що його поведінка протягом всього досудового розслідування свідчить про те, що він не збирається незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих та свідків. Крім того обвинувачений ОСОБА_9 просив зменшити обраний відносно нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зазначивши про його непомірність.

Інші обвинувачені та їх захисники підтримали думку захисника ОСОБА_4 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 3 статті 315, частина 2 статті 331 КК).

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В ході судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалою суду від 30.07.2025 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення як альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі 151400 грн., при внесенні якої, обвинувачений підлягав звільненню з-під варти. Строк дії даної ухвали спливав 28.09.2025 року.

Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кількох епізодів злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023), який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, суд має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_9 був затриманий 03.04.2023 та утримуються під вартою більше року, тяжкість злочину, по якому пред`явлене обвинувачення ОСОБА_9 , сама по собі не може бути підставою для утримання особи під вартою,

Крім того відсутні об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу буде ухилятися від суду, впливатиме на потерпілих, свідків, обвинувачених у цьому кримінальному провадження чи може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини справи вказують, що його належна процесуальна поведінка може забезпечити менш суворий запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Белеветський проти росії» (п.11-12), «Вітрук проти України» (п.88) зазначено про обов`язковість доказування стороною обвинувачення наявності ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. При цьому, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії», п.76).

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачуеться ОСОБА_9 за ч.4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023), відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Разом з цим, відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а тому, виключно тяжкість інкримінованого правопорушення не може братися судом до уваги при визначенні доцільності тримання обвинуваченого під вартою.

ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» вказав, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, зі спливом певного часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що факт обвинувачення у вчиненні злочину та його тяжкості не є достатньою підставою для продовження запобіжного заходу без можливості врахування обставин для його зміни.

Прокурором не доведено існування на даний час таких ризиків з посиланням на конкретні докази їх існування, що виправдовують подальше утримання обвинуваченого під вартою, тому суд вважає, що існування справжньої потреби суспільного інтересу на даний час не виправдовує відхід від норми про повагу до особистої свободи.

Тому, враховуючи молодий вік обвинуваченого ОСОБА_9 , той факт, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня до 22.11.2025 року з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, буде сприяти виконанню процесуальних рішень у справі.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені обставини, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня до 22.11.2025 року в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на обвинуваченого, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

Вказані обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, як це передбачено ч. 7 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 315, 371-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання процесуального керівника- прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 відмови.

Змінити обраний обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на домашній арешт з забороною залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня до 22.11.2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обовязки:

- прибувати по першому виклику до суду у визначений час;

- не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня до 22.11.2025 року включно.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з - під варти в залі суду негайно.

Строк виконання покладених обовязків рахувати - два місяці з дня постановлення ухвали, тобто до 22.11.2024 року включно.

Розяснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право зявлятися в житло, під арештом в якому перебуває останній, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію даної ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.09.2025.

Суддя - ОСОБА_1