ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/921/23 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2072/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 7 ст. 111-1 КК України
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_8 ,

встановила:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Балаклія Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 13 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 12 років та з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 06.08.2025.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 21.10.2022 по 06.08.2025 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженню.

Згідно вироку, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН). До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч.4 ст.2 Статуту ООН усі Члени зазначеної організації утримуються у своїх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103 про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; від 24.10.1970 №2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16.12.1970 №2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплені обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців або посилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у ст.1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є: застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, хоч би який тимчасовий характер вона не мала, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські чи повітряні сили чи морські та повітряні флоти іншої держави; застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з державою, що приймає, порушуючи умови, передбачені в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала у розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, і регулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівносильно наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру чи то політичного, економічного, військового, чи іншого характеру не можуть бути виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили або загрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання суперечок та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва від 01.08.1975, який був підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

Статтями 1 і 2 III Конвенції про відкриття військових дій від 18.10.1907, що вступила в дію 26.01.1910 і 07.03.1955 визнана СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути негайно повідомлено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання повідомлення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Відповідно до зазначеного документа територія України є неподільною та недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Відповідно до п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні свої зобов`язання згідно з принципами Заключного акта співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність, суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою або її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що жодна їхня зброя ніколи не використовуватиметься проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до п.3,8 Меморандуму про підтримання миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, укладеного між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів одна одної та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їх непорушність, а також вирішувати всі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати із ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН та зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією, ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02 березня 1999 року №42 - ФЗ. Відповідно до ст.2 3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів і зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису та карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року, ратифікований Російською Федерацією 22.04.2004, територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганський областей належить до території України.

Відповідно до ст. 1-3, 6 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст. 17,19,65,68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою України та в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її ведення.

Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, спрямований на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до ради федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 05 годині президент Російської Федерації ОСОБА_6 оголосив рішення про початок військової операції в Україні. Того ж дня, близько 05 години 10 хвилин, Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після цього війська Російської Федерації сухопутним шляхом проникли на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Законом України від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

На часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У результаті веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, точний час не встановлено, але не раніше 01березня 2022 року та не пізніше 20 березня 2022 року збройними формуваннями Російської Федерації окуповано м. Балаклія, Ізюмського району, Харківської області із встановленням контролю над життєдіяльністю вказаного населеного пункту.

ОСОБА_8 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, у період часу із середини червня 2022 року по кінець серпня 2022 року, точний час та дату не встановлено, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04-00 годині 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи у м. Балаклія, Ізюмського району, Харківської області, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу із середини червня 2022 року по кінець серпня 2022 року, час та дату не встановлено, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, знаходячись на території м. Балаклія, Ізюмського району, Харківської області, зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні, достовірно знаючи, що за адресою: м. Балаклія, Ізюмського району, Харківської області, пл.Ростовцева,1, знаходиться Балаклійський відділ поліції Ізюмського району, керівником якого з червня 2022 року незаконно став місцевий мешканець ОСОБА_9 , а співробітники управління виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту, погодився на пропозицію військових Російської Федерації та вирішив добровільно зайняти посаду поліцейського у новоствореному правоохоронному органі під керівництвом ОСОБА_9 , а саме патрульного.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з середини червня 2022 року по кінець серпня 2022 року, час та дата не встановлені, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам з метою завдання шкоди Україні, почав виконувати обов`язки з охорони адміністративних будівель та охорони громадського порядку розташованих на території м. Балаклія, Ізюмського району, Харківська область. Вказані обов`язки здійснював протягом п`ятиденного робочого тижня.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 7 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , засудженого до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого та постановити новий виправдувальний вирок.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Зокрема, жоден із допитаних в судових засіданнях свідків сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; та свідки сторони захисту: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , - не підтвердили співпрацю ОСОБА_8 з «народною міліцією».

Однак, суд вважав встановленими доказами винуватості ОСОБА_8 сукупність досліджених протоколів для впізнання особи на досудовому слідстві, не зважаючи на те, що в судових засіданнях свідки не впізнавали обвинуваченого.

Що стосується висновку експерта, то як підтвердила у судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , слідчим не було надано перелічених у клопотанні експерта документів, окрім перелічених у постанові про призначення судової почеркознавчої експертизи від 21.12.2022, а саме: матеріали кримінального провадження № 80000564 від 07.10.2022, заява від імені ОСОБА_8 , пояснення ОСОБА_8 , повідомлення про підозру ОСОБА_8 , пам`ятка про підозру ОСОБА_8 , пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_8 , постанова про відібрання зразків для проведення експертизи, протокол отримання зразків для експертизи, експериментальні зразки підпису та почерки ОСОБА_8 , всього на 24 арк.

Отже, на думку сторони захисту, висновок експерта від 23.01.2023 не містить категоричних висновків щодо підписів, зроблених саме ОСОБА_8 .

Прокурор, не погоджуючись з вироком суду подав апеляційну скаргу, від якої в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України відмовився.

Оскільки заперечень з цього приводу в учасників кримінального провадження не надійшло, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах обвинуваченого, прокурора, який вважав вимоги сторони захисту безпідставними та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника та матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки в ньому міститься формулювання обвинувачення та належним чином викладені та обґрунтовані висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі докази, надані сторонами провадження, яким судом надана оцінка з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для висновку про доведеність винуватості обвинуваченого, що свідчить про відповідність оскарженого вироку вимогам КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції не взято до уваги покази свідків, які не підтвердили співпрацю ОСОБА_8 з «народною міліцією», колегія суддів вважає безпідставним з огляду на те, що свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 не підтверджують та не спростовують тих обставин, що обвинувачений працював поліцейським, а саме патрульним, у новоствореному правоохоронному органі.

Так, під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що під час окупації Російською Федерацією м. Балаклія Харківської області, а саме з червня 2022 року вона працювала бухгалтером в аптеці два місяці. В аптеці вона зустрічалася з ОСОБА_8 , який був одягнутий у цивільну форму та працював сторожем аптеки. ОСОБА_8 не пропонував їй працювати в «народній міліції» окупаційної влади Російської Федерації. Від інших мешканців міста також не чула, щоб ОСОБА_8 пропонував комусь працювати в «народній міліції» окупаційної влади. Чи співпрацював ОСОБА_8 з окупаційною владою їй не відомо. Також повідомила, що одного разу вона ходила до «міліції» окупаційної влади, однак ОСОБА_8 там не бачила.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що в період окупації Російською Федерацією м. Балаклія вона разом з ОСОБА_8 приблизно 5 разів ходила за молоком, останній був одягнутий у цивільний одяг. ОСОБА_8 жодного разу не пропонував їй співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації. Пояснила, що ОСОБА_8 вночі працював сторожем аптеки, хто саме запропонував йому цю роботу та чим він займався вдень, їй не відомо. Також вона не бачила щоб ОСОБА_8 виконував обов`язки патрульного «народної міліції» на базарі під час окупації міста Балаклія.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що під час окупації Російською Федерацією міста Балаклія вона кожен день бачила ОСОБА_8 , який був одягнутий у цивільний одяг та працював з 7 вечора до 7 ранку охоронцем в аптеці. Зі слів місцевих жителів Балаклії ОСОБА_8 приймала на роботу власниця аптеки. Пояснила, що в незаконно створених окупаційною владою органах ОСОБА_8 не працював, пропозицій стосовно роботи в "народній міліції" від нього не було, а також не бачила ОСОБА_8 в місцях, де була розташована «народна міліція» окупаційної влади.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що під час окупації Російською Федерацією м. Балаклія в місті вона зустрічала ОСОБА_8 один раз. ОСОБА_8 був одягнутий у цивільний одяг та повідомив, що працює сторожем в аптеці та отримує заробітну плату у вигляді продуктового набору. Хто саме прийняв його на роботу в аптеку не повідомляв, як і нічого не казав, що працює в «народній міліції» окупаційної влади. ОСОБА_8 не пропонував їй співпрацю із окупованою владою Російської Федерації. Щодо діяльності ОСОБА_8 в незаконно створених правоохоронних органах їй не відомо. Зазначила, що зі слів її сина ОСОБА_20 відомо, що ОСОБА_8 працював на окупаційну владу Російської Федерації. Зазначений факт сину повідомив особисто ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердили, що після деокупації м. Балаклія слідчий проводив з ними впізнання осіб за фотознімками. Під час вказаної слідчої дії ними був впізнаний ОСОБА_8 .

Отже, підстав вважати, що вказані свідки оговорюють обвинуваченого, не встановлено, а їх показання повністю узгоджуються між собою та відповідають й іншим доказам у справі.

Крім того, висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, суд першої інстанції обґрунтував дослідженими в судовому засіданні доказами, які знайшли ґрунтовну оцінку в судовому рішенні, зокрема дослідженим в судовому засіданні:

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2022 та довідки до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впізнав ОСОБА_8 , який працював у народній міліції м. Балаклія та якого він фотографував на документи на прохання ОСОБА_21 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2022 та довідки до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , впізнав ОСОБА_8 , який 13.07.2022 в м. Балаклія підійшов до свідка, представився співробітником народної міліції м. Балаклія та розяснював йому наслідки вживання спиртних напоїв у громадських місцях;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2022 та довідки до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , впізнав ОСОБА_8 , який на початку липня 2022 року представився свідку співробітником народної міліції м. Балаклія;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.10.2022 та довідки до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , впізнав ОСОБА_8 , який біля адміністрації розповідав, що працює в «народній міліції» та пропонував свідку працевлаштуватися до «народної міліції»;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2022 та довідки до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , впізнала ОСОБА_8 , який представився співробітником «народної дружини» та здійснював її супровід і охорону на базарі в м. Балаклія;

- даними протоколу огляду місця події від 19.10.2022 та фототаблицями до нього, відповідно до яких 19.10.2022 в період часу з 16-00 год. до 16-30 год. ст. слідчим в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_22 в присутності понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , за участі в.о. голови Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_25 , проведено огляд залу судових засідань Балаклійського районного суду Харківської області, розташованого на першому поверсі за адресою: м. Балаклія, вул. Соборна, 87. В ході огляду виявлено та вилучено із другого ящику дерев`яного столу наступні документи: журнал реєстрації інструктажу особового складу Балаклійського відділу поліції Ізюмського району від 12.06.2022; аркуші паперу з чорновими записами із зазначенням ФІО та номерів телефонів на 3 аркушах; табель обліку робочого часу Балаклійського відділу поліції Ізюмського району за липень 2022 на 1 арк.; табель обліку робочого часу Балаклійського відділу поліції Ізюмського району за червень 2022 на 1 арк.; табель виходу на роботу червень 2022 на 1 арк.;

- даними протоколу огляду предметів від 19.10.2022, відповідно до якого предметом огляду є документи, вилучені під час проведення огляду від 19 жовтня 2022 року за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул.Соборна, 87, а саме: журнал з назвою «реестрация инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», у зазначеному журналі містяться відомості із зазначенням ПІБ датою та підписом працівників: 16.06.2022 ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , 21.06.2022 ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 ОСОБА_31 , 22.06.2022 ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , 23.06.2022 ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ; табель обліку робочого часу Балаклійського відділу поліції за червень 2022 із зазначенням ПІП дати та кількості робочих годин на 1 арк; табель виходу на роботу червень 2022 із зазначенням ПІП та дати виходу на 1 арк; табель обліку робочого часу Балаклійського відділу поліції Ізюмського району за червень 2022 із зазначенням ПІП посади дати виходу на роботу та кількості робочих годин на 1 арк; аркуші паперу формату А4 із рукописним текстом чорнилами синього кольору із зазначенням ПІП адрес мешкання та номерів телефонів осіб на 3 арк.

Зазначені у протоколі огляду предметів від 19.10.2022 документи у даному кримінальному провадженні визнані речовими доказами та безпосередньо досліджені судом.

- даними табелю обліку робочого часу співробітників охорони при Балаклійському відділі поліції Ізюмського району за липень місяць 2022 року, складено російською мовою, відповідно до яких, зокрема, ОСОБА_8 охоронець, має оклад -23000 рублів, відпрацював 22 дні та 176 годин.

- даними табелю обліку робочого часу співробітників охорони при Балаклійському відділі поліції Ізюмського району за серпень місяць 2022 року, складено російською мовою, відповідно до яких, зокрема, ОСОБА_8 охоронець, має оклад -23000 рублів, відпрацював 5 днів та 40 годин;

- даними зошиту щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВПГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_37 інв.№983, відповідно до яких начальник медичною служби ОСОБА_38 17.06.2022, 20.06.2022, 23.06.2022, 29.06.2022, 02.07.2022,05.07.2022,08.07.2022,1 1.07.2022, 14.07.2022, 20.07.2022, 26.07.2022, 30.07.2022, 02.08.2022,05.08.2022, 08.08.2022, 12.08.2022, 14.08.2022, 15.08.2022, 18.08.2022, 20.08.2022, 21.08.2022, 22.08.2022, 24.08.2022, 26.08.2022, 27.08.2022, 29.08.2022, 30.08.2022, 01.09.2022, 02.09.222 здала під охорону об`єкт, який прийняв ОСОБА_35 , про що міститься підпис зазначених осіб;

- даними протоколу отримання зразків для експерта від 09.12.2022 та додатки до нього, відповідно до яких ОСОБА_8 надав 5 аркушів паперу формату А4 на яких він власноруч написав численні рази своє прізвище ім`я та по батьків, а також власний підпис;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів та додатком до нього від 21.12.2022, відповідно до яких на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у справі №953/5861/22 від 19.12.2022 вилучено із кримінального провадження №000592 від 07.10.2022 учнівський зошит на 12 аркушах з написом на першій сторінці « ОСОБА_39 , інв. №983, прошитий, пронумерований» із записами на інших аркушах;

- висновком експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 23.01.2023 №СЕ-19/121-22/17573-ПЧ, складеного за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, згідно якого короткі рукописні записи « ОСОБА_35 » у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв.№983 та у рядку «№ 12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», виконані ОСОБА_8 . Підписи від імені ОСОБА_8 у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв.№983 та у рядку «№12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», виконані ймовірно ОСОБА_8 .

У судовому засіданні, відповідно до ст.356 КПК України, допитано старшого судового експерта сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу кримінальних видів дослідження Харківського НДЕКЦ МВС ОСОБА_19 , якою за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи 23.01.2023 складено висновок №СЕ-19/121-22/17573-ПЧ. Експерт зазначила, що вона не виключає, що підписи від імені ОСОБА_8 у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв. №983 та у рядку «№12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района» виконані ймовірно ОСОБА_8 . Ймовірність зазначеного висновку обумовлений встановленням розбіжних ознак підпису у наданих їй на дослідження зразках почерку ОСОБА_8 . Роз`яснила, що на розбіжність ознак почерку могли вплинути такі чинники: особа могла писати на грубій поверхні, що вплинуло на почерк та підпис; особа могла хворіти в цей період часу; почерк та підпис особи міг змінюватися.

Судом також було досліджено табель обліку робочого часу співробітників Балаклійського відділу поліції Ізюмського району за липень 2022 року, який не містить жодних фактичних даних, що мають значення для вирішення справи.

Постановою слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_41 від 21.07.2025 кримінальне провадження №0002910 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.365 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події вказаного кримінального правопорушення. Як вбачається зі змісту постанови, не встановлено факту перебування ОСОБА_8 з 20.09.2022 по 21.10.2022 у Первомайській виправній колонії №117 та факту протиправних дій з боку працівників правоохоронних органів.

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності. Об`єктивні підстави не довіряти показанням вказаних вище свідків та відомостям, які містяться в письмових доказах, як у суду першої інстанції, так і в суду апеляційної інстанції відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що висновок експерта від 23.01.2023 не містить категоричних висновків щодо підписів, зроблених саме ОСОБА_8 , а також про те, що для проведення експертизи не було надано усіх перелічених у клопотанні експерта документів, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначало вище, висновком судової почеркознавчої експертизивід 23.01.2023 №СЕ-19/121-22/17573-ПЧ, встановлено, що короткі рукописні записи « ОСОБА_35 » у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв. №983 та у рядку «№ 12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», виконані ОСОБА_8 .

Підписи від імені ОСОБА_8 у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв.№983 та у рядку «№12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», виконані ймовірно ОСОБА_8 .

Отже, оскільки експертом наданий стверджувальний висновок щодо підписів ОСОБА_42 у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв. №983 та у рядку «№ 12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», а також ймовірність підписів від імені ОСОБА_8 у графі «Кто принял под охрану объект» на лицьовому і зворотному боці сторінок №2, №3, №4 та на лицьовому боці сторінки №5 у зошиті щоденного планування інспектора СРПП №3 Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_40 інв.№983 та у рядку «№12» у журналі з назвою «Журнал реестрации инструктажа личного состава Балаклейского отдела полиции Изюмского района», у колегії суддів є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 виконував ці підписи, що підтверджує його причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом з цим, колегією суддів взято до уваги ті обставини, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 відмовився від надання зразків підпису, що спростовує доводи сторони захисту про не надання у розпорядження експерта усіх перелічених у клопотанні документів.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції належним чином вмотивований і відповідає вимогам ст. 370, 374 КПК України, а тому підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення стосовно ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: