н/п 1-кп/490/791/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

/про призначення до судового розгляду/

16 січня 2026 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129 від 11 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2025 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Окружної прокуратури м.Миколаєва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129 від 11 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 грудня 2025 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м.Миколаєва, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підстав для його повернення прокурору немає, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, у зв`язку з чим вважала можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечувала та подала письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Так, в обґрунтування поданого клопотання захисник зазначила, що зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001129 від 11 вересня 2025 року вбачається, що фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими щодо обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, викладені поверхово, не конкретно, формулювання обвинувачення в цілому є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню відповідно до статті 91 КПК України, взагалі не визначено даних про подію правопорушення, зокрема спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Відсутність в обвинувальному акті способу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також невідповідність встановлених фактичних обставин юридичним підставам, тобто змісту норми кримінального закону, якою встановлено відповідальність за вчинення відповідних дій, має наслідком абстрактність та узагальненість тверджень щодо вини особи, незрозумілість суті обвинувачення і, відповідно, неможливість здійснення ефективного захисту, оскільки будь-які суперечності та невідповідності, встановлені під час судового розгляду, в такому випадку можуть підпадати під абстрактні висловлювання. З огляду на приписи КПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини захисник вважає, що обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, який було направлено до Центрального районного суду м.Миколаєва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129 від 11 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, не відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства та підлягає поверненню прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_3 подане клопотання свого захисника про повернення обвинувального акту прокурору підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту заперечувала та просила відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що слідчим складено обвинувальний акт у відповідності до вимог КПК України та підстав для його повернення немає. Формулювання обвинувачення було викладене слідчим в обвинувальному акті у тому обсязі, в якому він вважає встановленим, та у подальшому було затверджено прокурором.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали судової справи, дослідивши клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, приходить до наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001129 від 11 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, в ньому викладені всі обставини кримінальних подій, місце, час, мотив, спосіб вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень. В обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення на підставі відомостей, отриманих в ході досудового розслідування із зазначенням статей кримінального закону (частини), які передбачають відповідальність за ці правопорушення. У формулюванні обвинувачення зазначено всі обставини, які підлягають доказуванню стороною обвинувачення під час судового провадження, а також правову кваліфікацію дій обвинуваченого. До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому відображено дані про проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії та про прийняті процесуальні рішення.

З дотриманням вимог, передбачених ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт 16 грудня 2025 року складено слідчим СВ відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , після чого підписаний та затверджений прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , якою здійснювалось процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад. В будь-якому випадку зазначене в обвинувальному акті формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями частини другої статті 338 КПК України.

Крім того, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.

Разом з цим, захисник не позбавлений права наводити свої міркування стосовно кожного доказу, що буде наданий під час судового розгляду, а суд у свою чергу, зобов`язаний оцінити такі докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності у своїй сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для його повернення прокурору немає, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Кримінальне провадження №0001129 від 11 вересня 2025 року надійшло на розгляд до Центрального районного суду м.Миколаєва з дотриманням правил територіальної підсудності.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.58, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, під час підготовчого судового засідання судом не встановлено.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, захисником в підготовчому судовому засіданні було подано письмове клопотання про повернення застави, в обґрунтування якого зазначено, що на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю звільнення з-під варти під заставу в сумі 151400 гривень та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. 17 вересня 2025 року ОСОБА_7 було внесено вказаний розмір застави та 18 вересня 2025 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти. У подальшому, строк покладених на ОСОБА_3 обов`язків було продовжено ухвалою слідчого судді строком до 12 грудня 2025 року. На стадії досудового розслідування прокурор до слідчого судді з клопотанням про звернення застави в дохід держави не звертався. Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід, на думку захисника, припинив свою дію 13 грудня 2025 року. З урахуванням наведеного, а також враховуючи сумлінне виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього ухвалою слідчого судді зобов`язань, кошти (заставу) у розмірі 151400 гривень підлягають поверненню особі, яка внесла заставу ОСОБА_7 .

Прокурор проти задоволення клопотання захисника про повернення застави заставодавцю заперечувала та просила відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що не продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, не припиняє дію обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, який триває дотепер і немає обмеження в часі.

Обвинувачений подане клопотання свого захисника про повернення застави підтримав.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання захисника про повернення застави та оглянувши матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001129 від 11 вересня 2025 року, під час проведення досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 вересня 2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою строком до 10 листопада 2025 року включно, із можливістю звільнення під заставу в сумі 151 400 /сто п`ятдесят одна тисяча чотириста/ гривень та покладенням на строк до 12 листопада 2025 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (судова справа №490/7652/25 провадження №1-кс/490/3848/2025).

18 вересня 2025 року, у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_3 було звільнено з-під варти та відповідно покладено вищевказані обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 листопада 2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено дію обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 вересня 2025 року, строком до 12 грудня 2025 року (судова справа №490/7652/25 провадження №1-кс/490/4488/2025).

Таким чином, строк дії ухвали слідчого судді, якою було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 закінчився 12 грудня 2025 року.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Вищенаведені норми вказують на те, що такий запобіжний захід як застава застосовується упродовж усього кримінального провадження.

Враховуючи положення ст.ст.182, 194 КПК України, запобіжний захід у вигляді застави є з необмеженим строком, а термін у два місяці встановлюється лише для обов`язків, покладених на підозрюваних, обвинувачених слідчим суддею, судом на підставі ст.194 КПК України.

Таким чином, станом на день проведення підготовчого судового засідання строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків закінчився 12 грудня 2025 року, а тому ухвала слідчого судді в частині покладених на обвинуваченого обов`язків припинила свою дію. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Частиною 2 ст.182 КПК України передбачена можливість внесення застави як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч.7 ст.182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його, ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють чи мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, а також стадію судового провадження, суд приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника про повернення застави заставодавцям слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.110, 182, 291, 314316, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва на 14 годину 15 хвилин 12 березня 2026 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення застави заставодавцю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Головуючий ОСОБА_1