Справа № 551/247/17
ВИРОК

Іменем України

04 листопада 2025 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

її представника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000495 від 17 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Перевіз Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, пенсіонера, одруженого, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, невійськовозобов`язаного, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, який 27 березня 2017 року затверджений прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 , ОСОБА_7 16 жовтня 2016 року, близько 19 год. 00 хв., у темну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , який має несправність у виді відсутнього світла передніх фар і який знаходиться у власності ПП « Агроекологія », рухався по вул. Центральна в с. Покровське Шишацького ( нині, - Миргородського району ) Полтавської області у напрямку від с. Великі Сорочинці до с. Михайлики Миргородського району Полтавської області.

Пересуваючись із швидкістю 40 км/год, яка є дозволеною та достатньою при видимості за вказаних обставин події, ОСОБА_7 , не переконавшись в тому, що на проїжджій частині немає перешкод для руху, в тому числі і пішоходів, допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у межах його видимості рухалася в попутному напрямку.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_7 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а в подальшому наїзду на ОСОБА_12 , згідно до висновку експерта № 235 від 16 листопада 2016 року остання отримала тілесні ушкодження: крововиливи у м`які тканини голови лівої скроневої, тім`яної ділянки в середній чистині, праву лобну - тім`яну ділянку та у м`яку мозкову оболонку лівої скроневої ділянки та правої лобно тьмяно скроневої ділянки; перелом кісток склепіння та основи черепа ( тім`яна, потилична, скронева кістки; права передня черепна ямка, права та ліва середня черепна ямка, задня ліва черепна ямка ); перелом ребер зправа 1, 2, 3, 4 по біляхребтовій та зліва 1-по біляхребтовій, 2-по середньо - ключичних лініях; перелом тіла 3 го грудного хребця та розрив між хребцевого диску 3-4 грудних хребців; перелом лівої плечової кістки у верхній третині; крововиливи у м`які тканини спини в проекції лівої лопатки та лівого плечового суглобу з утворенням « тканьового карману »; рани, що розташовані: на лівій вушній раковині; садна, що розташовані: в ділянці зовнішнього кута лівого ока; в надбрівній ділянці зліва; на лівій щоці, чисельні; в скроневій ділянці зліва; на передній поверхні лівого плечового суглобу; на тильній поверхні лівої кисті ( на фоні синця ), чисельні; на тилі проксимальної фаланги 2 пальця правої кисті ( на фоні синця ); в проекції гребня підвздовшої кістки зліва; на лівій сідниці, в нижньо - зовнішньому квадранті; на зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна; на зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна, з розповсюдженням на верхньо середню третину зовнішньої поверхні лівої гомілки; на зовнішній поверхні нижньої третини лівої гомілки з розповсюдженням на зовнішню поверхню стопи; на передньо - внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, синці, що розташовані: на верхній повіці лівого ока; біля внутрішнього кута правого ока; на тильній поверхні лівої кисті, в проекції 2-4 пястних кісток; на тильній поверхні дистальних та проксимальних фаланг 2 5 пальців правої кисті, з розповсюдженням на тил кисті; на задній поверхні лівого плеча у середній третині та лівого плечового суглобу, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам правопорушення, в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_12 на місці вчинення злочину.

Причиною дорожньо - транспортної пригоди та наслідків, що перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди згідно з висновком судово - автотехнічної експертизи № 443 від 02 грудня 2016 року стало порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 , згідно з яким: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 551/247/17 між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 06 квітня 2017 року, головуючим суддею у ній визначено суддю ОСОБА_13 ( т. 1, а.с. 12 ).

18 квітня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_14 до ПП « Агроекологія » про стягнення 500 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди ( т. 1, а.с. 16 17 ).

Ухвалою суду від 18 квітня 2017 року ( головуючий суддя ОСОБА_13 ) до участі у справі в якості цивільного відповідача залучено ПП « Агроекологія » ( т. 1, а.с. 24 ).

09 січня 2018 року потерпіла ОСОБА_14 у Миргородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 , про що складено актовий запис про шлюб № 1 і видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 09 січня 2018 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_16 » ( т. 2, а.с. 41 ).

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року ( головуючий суддя ОСОБА_13 ) клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ « Обрій » за позовом ОСОБА_9 до ПП « Агроекологія » про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичній особі джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 500 000 грн. 00 коп. ( т. 2, а.с. 108 ).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2019 року, головуючим суддею у ній визначено суддю ОСОБА_1 ( т. 2, а.с. 191 ).

14 травня 2019 року потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з заявою про відмову від цивільного позову, а тому просила провадження по справі у цій частині закрити ( т.2, а.с. 198 199 )

31 липня 2019 року потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_7 500 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди ( т. 2, а.с. 213-215 ).

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ПрАТ « Обрій », ПП « Агроекологія » залишено без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди прийнято до розгляду ( т. 2, а.с. 220 221 ).

Будучи допитаним у судовому засіданні 26 вересня 2019 року ( т. 3, а.с. 22, п. 46 ), обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що, станом на 16 жовтня 2016 року, працював водієм у ПП « Агроекологія », у зв`язку з чим йому було ввірено автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 . Про те, що у автомобіля відсутнє ближнє і дальнє світло фар повідомляв завідуючому гаражу ОСОБА_17 , на що він не реагував. Перед початком роботи, водії проходять огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Натомість, технічний стан автомобілів не перевіряється.

Того дня, розпочав роботу близько 07 год. 30 хв. Зазвичай робочий день триває до 17 год. 30 хв. 18 години. З території МТФ виїхав о 17 год. 40 хв., мав намір вдома повечеряти та повернутись на ферму. Їдучи по вул. Польова у с. Покровське Миргородського району Полтавської області зі швидкістю 40 - 50 км/год, у попутному напрямку по краю проїзної частини біля правого узбіччя ішла жінка, яку помітив за 90 м. Який темп її руху, з якою швидкістю вона рухалась, обвинувачений вказати не зміг, оскільки вона була на великий відстані від автомобіля, її він бачив лише з спини. Дорожнє покриття було сухе, рівне без пошкоджень, зустрічного та попутного транспорту не було. Під час руху його ніщо не відволікало, видимість дороги обмежена не була. Автомобіль не був завантажений. Він був тверезий.

Подавши звуковий сигнал, потерпіла не повертаючись до автомобіля, зійшла на узбіччя і на відстані 1 м від краю проїзної частини продовжила рух прямолінійно і паралельно краю проїзної частини. Він продовжив рух, не змінюючи напрямку і швидкості, при цьому, між його автомобілем та потерпілою забезпечувався достатній боковий інтервал не менше 1 м.

Коли керований автомобіль наблизився до потерпілої, остання різко змінила напрямок руху в ліво і під гострим кутом почала виходити на проїзну частину, у результаті чого відбулося зіткнення правою передньою частиною автомобіля в задню частину тулубу, від чого її відкинуло на узбіччя. Місце наїзду на жінку знаходилося на краю проїзної частини в межах 30 см від правого краю проїзної частини по напрямку руху його автомобіля.

Вийшовши з автомобіля, підійшов до потерпілої, яка лежала на спині. Оскільки вона ніяк не реагувала, почав робити штучне дихання. Ознак життя вона не подавала. Швидку не викликав, так як мобільний телефон був розряджений. Перед ударом гальмування не застосовував. На місті пригоди був близько 10 хв, сторонніх осіб не було.

Будинок, у якому проживає, знаходиться за 1 км від місця дорожньо транспортної пригоди. Додому приїхав орієнтовно о 18 год. 05 хв. 18 год. 10 хв., де була дружина та син, яким повідомив про дорожньо транспортну пригоду. Автомобіль залишив на території домогосподарства. У присутності сина вжив близько 150 гр коньяку, виготовленого в домашніх умовах.

Через годину приїхали співробітники поліції, які оглянули автомобіль. Обставини дорожньо транспортної пригоди не приховував. В супроводі працівників поліції поїхали на місце дорожньо транспортної пригоди, де був близько 30 хв. Потім поїхали до Шишацької ЦРЛ, де повідомив, що після дорожньо транспортної пригоди вживав алкоголь. Біологічні матеріали під час огляду на стан сп`яніння, який тривав більше двох годин, не відбиралися, лише за вказівкою лікаря ходив по кабінету.

У добровільному порядку відшкодував потерпілій шкоду у загальному розмірі 9 000 грн. 00 коп.

Акцентував увагу суду, що дорожньо - транспортна пригода відбулася у період часу з 17 год. 40 хв. по 17 год. 45 хв., а не як зазначено в обвинувальному акті о 19 годині.

Зважаючи на відсутність доказів його вини у дорожньо - транспортній пригоді, наслідком якої є смерть потерпілої ОСОБА_12 , просив його виправдати за відсутності в його діях складу, інкримінованого йому, правопорушення.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 вказував на відсутність у діях ОСОБА_7 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке він за версією органів досудового розслідування вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

Так, під час судового слідства, обвинувачений вказував, що спиртні напої вживав у присутності сина після дорожньо - транспортної пригоди, що підтверджується показаннями останнього у судовому засіданні та дружини обвинуваченого. Про вказаний факт він повідомляв і лікаря, який проводив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Вважає, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведений з грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у видій транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а тому просив визнати недійсним акт медичного огляду та висновок щодо результатів медичного огляду.

Жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив факт вживання ОСОБА_7 алкогольних напоїв 16 жовтня 2016 року до дорожньо транспортної пригоди.

Таким чином, докази, які надані стороною обвинувачення з цього питання не є належними і допустимими. Показання ОСОБА_7 про те, що перед вчиненням дорожньо транспортної пригоди він перебував у тверезому стані, а спиртні напої випив вже після її вчинення, що підтверджено показаннями свідків, прокурором під час з`ясування фактичних обставин справи не спростований.

Відповідно до висновків судової автотехнічної експертизи № 8 від 20 квітня 2017 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_18 , комісійної судової автотехнічної експертизи Київського науково - дослідного інституту судових експертиз № 19835/22-52 від 07 вересня 2023 року, додаткової комісійної судової автотехнічної експертизи Київського науково - дослідного інституту судових експертиз № 5202/24-52 від 02 квітня 2025 року, у діях водія ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням досліджуваної дорожньо транспортної пригоди.

За таких обставини, у діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тому просив суд постановити відносно останнього виправдувальний вирок.

При цьому, просив не брати до уваги наступні висновки експертиз:

- Полтавського науково - дослідного - криміналістичного центру МВС України № 415 від 07 листопада 2016 року, який лише констатує, що водій ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3а, 12.2, 12. 3, 19. 1 а, 31.6 б Правил дорожнього руху України та не містить у собі відповідей на ряд питань;

- Полтавського науково - дослідного експертного криміналістичного центру МВС України № 443 від 02 грудня 2016 року, оскільки предметом дослідження був механізм вчинення дорожньо транспортної пригоди лише з прямолінійним напрямком руху пішохода відносно напрямку руху автомобіля в попутному напрямку, що не відповідає фактичним обставинам справи;

- Полтавського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС № 48 від 03 лютого 2017 року, оскільки за наслідками допиту у судовому засіданні слідчого ОСОБА_19 встановлено, що такі вихідні дані як « … потерпіла в подальшому змінила свою траєкторію руху в протилежну сторону і направилася до місця наїзду за час 3.7 с, при цьому подолавши в повздовжньому напрямку відстань рівну 3. 1 м » і « враховуючи, що відстань в 1.67 м пішохід ОСОБА_12 подолала за 2 с, можна зробити висновок, що відстань в 1. 40 м вона подолала за 1. 7 с », які були покладені в основу постанови про призначення експертизи від 25 січня 2017 року та в подальшому використані експертом слідчий вирахував самостійно та математичним шляхом;

- повторної судової автотехнічної експертизи Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 14442 від 27 березня 2018 року та комісійної авто технічної експертизи № 12815 від 05 липня 2018 року, зміст яких є ідентичним, так як у даній дорожній обстановці момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_7 наступив з моменту зміни напрямку руху пішохода ОСОБА_12 з узбіччя на проїзну частину, тобто на смугу руху керованого ОСОБА_7 транспортного засобу. І хоча в його діях формально і є порушення вимог п. 31.6 б Правил дорожнього руху України, однак ці порушення не знаходяться в причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди.

Потерпіла ОСОБА_9 , даючи суду 26 вересня 2019 року пояснення ( т. 3, а.с. 22, п. 63 ), вказала на те, що 16 жовтня 2016 року у проміжок часу з 19 по 20 годину їй зателефонувала ОСОБА_20 та повідомила, що по вул. Центральна у с. Покровське Миргородського району Полтавської області, неподалік ферми сталася дорожньо - транспортна пригода за участю матері ОСОБА_12 , деталей не повідомляла.

На місце події приїхала близько 22 год. 30 хв., яке освітлювалося вуличним світлом. Труп матері знаходився за 1.5 2 м від узбіччя дороги, до тіла не підходила. Хтось звернув увагу на осип скла на проїзній частині, гальмівного шляху не бачила.

Як їй повідомили, швидку допомогу викликав хтось з родини ОСОБА_21 .

У рахунок відшкодування завданої шкоди від родини обвинуваченого отримала 9 000 грн. 00 коп.

З огляду на перенесені страждання, що викликані втратою рідної людини, відтак моральна шкода є непоправною, просила позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого на її користь 500 000 грн. 00 коп.

27 січня 2020 року потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду з заявою про проведення подальшого розгляду справи у її відсутність за участю її представника адвоката ОСОБА_10 ( т. 3, а.с. 117 )

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 просив суд визнати ОСОБА_7 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримані потерпілою тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .

Потерпілій ОСОБА_9 цим злочином спричинено моральну шкоду, тому цивільний позов просив задовольнити у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_22 у судових дебатах просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки його вина у порушенні правил дорожнього руху України, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 , доведена у судовому засіданні належними та допустимими доказами, у тому числі рядом висновків судових автотехнічних експертиз.

Допитаний у судовому засіданні 26 вересня 2019 року свідок обвинувачення ОСОБА_23 ( т. 3, а.с. 23, п. 99 ), суду пояснив, що 16 жовтня 2016 року, на початку 19 години до дому приїхав батько, автомобіль залишив на території дворища, на який тоді уваги не звернув. Зайшовши до кухні, батько відразу повідомив, що збив місцеву жінку, яка різку змінила траєкторію свого руху. У його присутності батько вжив алкоголь. При цьому, вказав, що батько не зловживає спиртними напоями. Коли до приміщення кухні зайшла мати, батько попросив її викликати швидку допомогу. Мати телефонувала до фельдшера ОСОБА_24

Через 40 60 хв. приїхали працівники поліції, разом з якими та батьком поїхали на місце дорожньо транспортної пригоди, де на узбіччі дороги побачив труп жінки. На місці дорожньо - транспортної пригоди перебували близько години, потім батька повезли до лікарні, він повернувся додому.

Свідок обвинувачення ОСОБА_25 допитана 26 вересня 2019 року ( т. 3, а.с. 24, п. 124 ) суду повідомила, що 16 жовтня 2016 року, на початку 19 години додому приїхав чоловік, поставив автомобіль та пішов до кухні, вона у цей час перебувала на території дворища. Зайшовши до приміщення кухні, чоловік, який перебував у знервованому стані, повідомив, що збив жінку, яка ішла у попутному напрямку, а потім різко змістилася у ліво. Коли зайшла до кухні, чоловік сидів за столом, на якому стояла чарка, син стояв поруч.

Працівники поліції приїхали орієнтовно через годину. Потерпілій передали близько 10 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування завданої шкоди. Отримавши гроші, потерпіла звернулася до органів поліції з заявою про отримання хабара, після того кошти останній не надавали.

Свідок обвинувачення ОСОБА_26 , яка допитана судом 30 жовтня 2019 року ( т. 3, а.с. 54, п. 55 ) пояснила, що 16 жовтня 2019 року, на початку 19 години перебувала на території власного домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , на дворі сіріло, почула звук від гальм автомобіля. Бачила як швидко їхав автомобіль, який зупинився та стояв 5 хв, хтось розмовляв по телефону. Характеризуючих ознак транспортного засобу вказати не змогла. Через 15 20 хв. зателефонувала подруга на ім`я ОСОБА_27 , прізвище якої їй не відоме, яка проживає у с. Михайлики Миргородського району Полтавської області, та повідомила про дорожньо транспортну пригоду, звідки їй відомо про дану пригоду, їй не відомо.

Через 10 хв. разом з сином ОСОБА_28 вийшли на проїзну частину, де на узбіччі лежала жінка, сумка була на проїзній частині. Згодом приїхала швидка допомога.

Обвинуваченого на місці події не бачила, їй не відомо чи зловживає обвинувачений алкоголем, оскільки ніколи не бачила його в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок обвинувачення ОСОБА_28 допитаний судом 30 жовтня 2019 року ( т. 3, а.с. 54, п. 42 ) вказав, що 16 жовтня 2016 року разом з матір`ю ОСОБА_29 , близько 18 год. 30 хв. вийшли з будинковолодіння, що по АДРЕСА_2 . Посвітивши на дорогу, на якій відсутнє вуличне освітлення, виявили, що за 200 м від їх будинку на узбіччі дороги по правій стороні лежить жінка лицем до низу. Коли підійшов до трупа сторонніх осіб не було. Про вказаний факт повідомив працівників поліції. На місці пригоди був до приїзду працівників поліції.

Обвинуваченого ОСОБА_7 у той день не бачив, обставини дорожньо - транспортної пригоди не відомі.

Свідок захисту ОСОБА_30 допитана судом 09 січня 2020 року ( т. 3, а.с. 104, п. 82 ) вказала на те, що близько 19 години до неї додому прийшов сусід ОСОБА_28 і повідомив, що хтось лежить на проїзній частині. Прийшовши на місце події, за 2 3 м від проїзної частини на узбіччі лежало тіло місцевої мешканки на ім`я ОСОБА_31 , обличчям до низу, з правого вуха текла кров. Перевернули тіло, ознаки життя були відсутні. Викликала працівників поліції та швидку допомогу, по приїзду яких з місця події пішла.

Обставин дорожньо транспортної пригоди їй не відомі, у той день обвинуваченого не бачила. Працівники поліції її не допитували.

Свідок обвинувачення ОСОБА_32 допитаний судом 30 жовтня 2019 року ( т. 3, а.с. 53, п. 19 ) пояснив, що працює фельдшером виїзної бригади МД ТНК Шишацької підстанції, у зв`язку з надходженням виклику на службу « 103 » за 20 хв. приїхали у с. Покровське Миргородського району Полтавської області. На місце події приїхали близько 19 години, точної календарної дати не пам`ятає, пам`ятає, що був мороз. На місці пригоди було багато людей, обвинуваченого серед них не бачив. Ділянка дороги, де знаходився труп, освітлювалася фарами машин. Труп жінки лежав неподалік узбіччя, лицем до низу, на голові та під тілом, яке було тепле, була кров, зафіксував смерть. Працівники поліції приїхали через 30 40 хв.

Свідок обвинувачення ОСОБА_33 у судовому засіданні допитаний 26 вересня 2019 року ( т. 3, а.с. 24, п. 137 ) вказав, що працює водієм карети швидкої допомоги Шишацької ЦРЛ. Три роки тому, восени, у вечірній час, був виклик у с. Покровське Миргородського району Полтавської області, хто викликав швидку не знає. На місце прибули за 14 16 хв., де по лівій стороні ближче до узбіччя у напрямку центру села знаходився труп жінки, навколо якого зібрався натовп людей, серед яких обвинуваченого не було. На місці події перебували близько 40 хв. Дочекавшись працівників поліції, близько 20 години повернулися до Шишацької ЦРЛ.

Свідок обвинувачення ОСОБА_34 допитаний судом 26 вересня 2019 року ( т. 3, а.с. 24, п. 153 ) пояснив, що 16 жовтня 2016 року, в обідній час, бачив обвинуваченого у місцевому магазині. В його присутності ОСОБА_7 спиртних напоїв не вживав, також не мав видимих ознак алкогольного сп`яніння. Про дорожньо транспортну пригоду дізнався на наступний день.

Свідок обвинувачення ОСОБА_35 допитаний судом 09 січня 2020 року ( т. 3, а.с. 103, п. 59 ) пояснив, що напередодні дорожньо транспортної пригоди у вечірній час, точного часу не пам`ятає, у магазині « Кошик » у с. Поскровське Миргородського району Полтавської області бачив ОСОБА_7 , лише з ним привітався. Останній перебував у « нормальному стані ». Автомобіля, яким керує ОСОБА_7 , біля магазину не бачив.

Хтось зателефонував і повідомив про дорожньо транспортну пригоду. На місці пригоди був із за цікавості, тіло потерпілої лежало на узбіччі дороги поруч з проїзною частиною напроти будинку ОСОБА_36 .

Про вказані обставини повідомив дружину ОСОБА_37 .

Свідок обвинувачення ОСОБА_38 допитана судом 30 жовтня 2019 року ( т. 3, а.с. 55, п. 75 ) вказала, що працює у магазині « Продукти » у с. Покровське Миргородського району Полтавської області. Тоді був звичайний робочий день, у проміжок часу з 19 до 20 години до магазину зайшла ОСОБА_12 , яка мала при собі сумку. Придбавши продукти харчування та цигарки, вийшла з магазину. ОСОБА_12 була твереза. Календарної дати не пам`ятає з огляду на давність подій.

Через 30 хв. зателефонував чоловік та запитав, хто до магазину приїздив на вантажному автомобілі, відповіла: « ОСОБА_39 », на що чоловік повідомив, що за 100 м від магазину виявлено труп ОСОБА_12 , сталася дорожньо - транспортна пригода. Окрім цього, у розмові чоловік сказав, що бачив того дня ОСОБА_7 у місцевому магазині « Кошик ».

Напередодні у день дорожньо транспортної пригоди до магазину заходив ОСОБА_39 , за ним зайшов ОСОБА_23 ( син обвинуваченого ), який випив 100 гр. горілки, також придбав пляшку « Ромколи ». У ОСОБА_23 задзвонив телефон, чути було жіночий голос співрозмовника. У розмові ОСОБА_23 сказав: « зараз іду ».

У той день не бачила, щоб обвинувачений вживав спиртні напої.

09 січня 2020 року за клопотанням сторони захисту проведений перехресний допит свідка ОСОБА_23 та ОСОБА_38 ( т .3, а.с. 102, п. 22 )

Свідок ОСОБА_23 категорично заперечив той факт, що 16 жовтня 2016 року перебував у магазині « Продукти » у с. Покровське Миргородського району Полтавської області. Припустив, оскільки до магазину заходить систематично, свідок ОСОБА_38 могла сплутати дні.

Свідок ОСОБА_38 вказала, що пам`ятає той день, коли до магазину зайшов ОСОБА_40 , після нього зайшов ОСОБА_23 , який придбав 100 гр. горілки, яку випив та пляшку « Ромколи ». У той же день до магазину заходила і ОСОБА_12 . Після зателефонував чоловік і повідомив про дорожньо - транспортну пригоду. Це події одного дня. При цьому, свідок не заперечувала факт систематичного відвідування свідком ОСОБА_23 магазину.

Свідок обвинувачення ОСОБА_17 допитаний судом 09 січня 2020 року ( т.3, а.с. 103, п. 36 ), вказав на те, що до нього близько 21 години зателефонував співробітник поліції ОСОБА_41 та поцікавився про автомобіль марки « ГАЗ » також попросив приїхати на місце дорожньо транспортної пригоди. Приїхавши на місце події за 30 40 м від проїзної частини на узбіччі дороги лежав труп жінки, поруч з якою була сумка.

Автомобілем марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , керував ОСОБА_7 . Як потім було встановлено, зазначений автомобіль був припаркований неподалік сараю у домогосподарстві ОСОБА_7 та мав видимі пошкодження буфера, крила та фари з права.

Як зазначив свідок, який на той час виконував обов`язки завідуючого гаража ПП « Агроекологія », працівник не має права зберігати авто у себе в дома, він має його залишати у автопарку. Хто випускає транспортні засоби на лінію не відомо. ОСОБА_7 знає опосередковано.

Свідок захисту ОСОБА_42 , будучи допитаною 10 лютого 2020 року ( т. 3, а.с. 131, п. 26 ), пояснила, що працює у другу зміну в магазині « Кошик » у с. Покровське Миргородського району Полтавської області. У середині жовтня 2016 року, точної дати не пам`ятає, до магазину зайшли ОСОБА_43 і ОСОБА_44 , які повідомили про дорожньо транспортну пригоду, за наслідками якої загинула ОСОБА_12 . Після них через 15 хв. до магазину зайшов і ОСОБА_23 , точного часу не пам`ятає. Також у той день до магазину заходив і ОСОБА_7 , він був до того, коли стало відомо про дорожньо транспортну пригоду. Про обставини дорожньо транспортної пригоди нічого не відомо.

За наслідками задоволення клопотання сторони захисту 10 березня 2020 року проведений перехресний допит свідка ОСОБА_23 і ОСОБА_42 ( т. 3, а.с. 163, п. 38 ), під час якого свідок ОСОБА_23 вказав, що коли разом з батьком та працівниками поліції знаходився на місці дорожньо транспортної пригоди, ходив до магазину « Кошик » придбати цигарки. Свідок ОСОБА_42 лише констатувала, що у той день до магазину спочатку приходив обвинувачений, а потім його син.

Свідок захисту ОСОБА_45 допитувався судом 10 березня 2020 року ( т. 3, а.с. 162, п. 19 ), 06 серпня 2021 року ( т. 4, а.с. 158, п. 21 ), 24 грудня 2021 року ( т. 5, а.с. 48, п. 11 ) та повідомив, що являється генеральним директором ПП « Агроекологія », йому нічого не відомо про обставини дорожньо транспортної пригоди, за наслідками якої настала смерть людини. Будь яких виплат ПП « Агроекологія » потерпілій за наслідками дорожньо - транспортної пригоди не здійснювало.

24 липня 2020 року адвокат ОСОБА_46 звернувся до суду з заявою про проведення подальшого розгляду справи у відсутність представника ПрАТ « Обрій » ( т. 3, а.с. 235 ).

Вимогами ст. 370 КПК України, передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Стороною обвинувачення надані суду наступні письмові докази, за наслідками дослідження яких судом встановлені слідуючі обставини.

Так, 01 січня 2007 року між ПП « Агроекологія » та водієм ОСОБА_7 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за, ввірений йому, автомобіль марки « САЗ 3507 », державний номерний знак НОМЕР_2 , 1984 року випуску ( т. 1, а.с. 126 ).

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки « САЗ 3507 », державний номерний знак НОМЕР_2 , 20 червня 2007 року зареєстрований за СЗАТ « Обрій » ( т. 1, а.с. 110 ).

02 квітня 2020 року на адресу суду від директора ПрАТ « Обрій » ОСОБА_47 надійшла заява, відповідно до якої автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , був переданий в оренду ПП « Агроекологія » на підставі договору оренди нерухомого та іншого індивідуально визначеного майна від 31 грудня 2011 року.

Також ПрАт « Обрій » не здійснювало жодних виплат на відшкодування завданої потерплій моральної шкоди ( т. 3, а.с. 182 ).

16 жовтня 2016 року ПП « Агроекологія » ОСОБА_7 , як водієві автомобіля марки « САЗ 3507 », державний номерний знак НОМЕР_2 , видано дорожній лист № 230, у якому зафіксовано виїзд з гаража о 05 год. 00 коп., дані щодо повернення в гараж відсутні ( т. 1, а.с. 120 ).

Огляд місця дорожньо - транспортної пригоди, - це початкова та невідкладна слідча дія, спрямована на дослідження території, де відбулася подія, що має ознаки злочину, або настав її результат, зміст якої утворює комплекс пізнавально - посвідчувальних операцій, що включають пошук, виявлення, закріплення, вилучення, дослідження, перевірку та оцінку слідів злочину та інших речових доказів.

Правильність складання протоколу огляду місця події має важливе значення для подальшого відтворення подій дорожньо транспортної пригоди та носить інформативний характер для проведення подальших експертиз у кримінальному провадженні.

За даними протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 16 жовтня 2016 року з схемою ДТП і фототаблицями, що є додатками до протоколу, складеним слідчим СУ ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції ОСОБА_19 , огляд проводився у період часу з 22 год. 15 хв. по 23 год. 20 хв. по вул. Центральна у с. Покровське Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області у напрямку від с. Михайлики до с. Великі Сороченці Миргородського району Полтавської області.

На місці пригоди після ДТП виявлено осип скла фар, частини фарбового покриття блакитного кольору, а також поверхневі сліди від колеса вантажного автомобіля по краю проїзної частини з права у напрямку огляду та сліди фарби блакитного кольору по узбіччі дороги з правої сторони.

На місці дорожньо транспортної пригоди також виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 . Поблизу тіла виявлені плями речовини - бурого кольору.

За наслідками огляду вилучено уламки скла і фрагменти фарби ( т. 1, а.с. 96-109 ).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17 жовтня 2016 року, який проведений у період часу з 00 год. 31 хв. до 01 год. 50 хв., за участю представника ПП « Агроекології » ОСОБА_48 , предметом огляду являється домогосподарство ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 , де на відстані близько 6 м від сараю знаходиться вантажний автомобіль марки « САЗ 3507 », державний номерний знак НОМЕР_2 , кабіна синього кольору, кузов сірого кольору.

На даному автомобілі виявлені пошкодження правої крайньої частини передньої облицівки у вигляді деформацій з переду та заду, площею 0.42 м х0.64 м, також маються сліди іржі, білої фарби та сліди відшарування частин лакофарбового покриття і розрив металевого полотна в ділянці показчика переднього повороту, фари правої передньої. Скло показчика переднього правого та передньої правої фари мають пошкодження у виді розбитих лампочок. Виявлено деформації правої частини переднього бампера та переднього правого крила на верхній частині та боковій, які з`єднані з пошкодженою частиною облицівки, на нижній частині крила маються сліди розриву металу та сліди іржі, виявлено фрагмент нитки рожевого кольору.

На верхній частині правого крила на деформованій частині виявлено ворсину ( нитку ) світлого кольору.

При записку двигуна, світло передній фар не працювало ( т. 1, а.с. 116 - 119 ).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 09 листопада 2016 року, предметом якого являється автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 ., із видимих зовнішніх пошкоджень мається вм`ятина переднього лівого крила з розбитою фарою та пошкодженим поворотом габаритом.

Виявлена відсутність ближнього та дальнього світла передніх фар, не працює передній правий поворот - габарит.

За наслідками огляду вилучено: передня права фара з уламками скла, лампочки передніх фар та зразки лако фарбового покриття ( т. 1, а.с. 143-152 ).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 18 листопада 2016 року, об`єктом огляду являються дві лампочки передніх фар, вилучені з автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ » 14 листопада 2016 року у с. Покровське Миргородського району Полтавської області, тоді коли огляд мав місце 09 листопада 2016 року.

Власник гаражного приміщення ОСОБА_49 , де проводився огляд, погодився перевірити на справжність надані лампочки за допомогою електротрансформатора « Електрон - 142 ».

При перевірці першої лампочки ( з лівої фари автомобіля ) було встановлено, що вона знаходиться у робочому стані. При перевірці лампочки № 2 із правої фари автомобіля встановлено, що вона знаходиться у неробочому стані ( т. 1, а.с. 154 - 155 ).

Відповідно до висновку експерта № 217 від 17 листопада 2016 року надані на дослідження уламки скла, що були вилучені під час огляду автомобіля 09 листопада 2016 року, найбільшими розмірами 47х29мм, 62х51 мм, 68х28 мм, 55х28 мм, 145х36 мм , 62х17 мм, 26х25 мм, 40х31 мм та фрагменти скла на металевому предметі до розділення складали єдине ціле - фрагмент фарного розсіювача; чотирнадцять уламків скла та фрагмент фарного розсіювача, складений з восьми уламків скла та фрагменту скла на металевому предметі, мають схожу конструкцію, виготовлені з однакового металу, але не мають спільних ліній розділення, тому встановити чи складали вони одне ціле не можливо; уламок скла, розмірами 51х43 мм, двадцять два уламки скла, розмірами від найбільшого 62х51 мм до найменшого 22 х 11 мм, фрагменти скла на металевому предметі до розділення не складали єдиного цілого ( т. 1, а.с. 157 162 ).

Відповідно до висновку експерта № 170 від 16 грудня 2016 року, частинки, вилучені при огляді місця події 16 жовтня 2016 року і 09 листопада 2016 року, є 4 шаровими системами лакофарбового покриття з кольором зовнішнього шару темніше ніж темно світло - блакитний, які придатні для порівняльного дослідження.

Частинки лакофарбового покриття, вилучені при огляді місця події мають спільну родову належність з частинками лакофарбового покриття, вилученого з автомобіля марки « САЗ 3507 ЗГН », державний номерний знак НОМЕР_2 ( а.с. 172 176 ).

Відповідно до висновку експерта № 183 від 19 січня 2017 року, волокна фрагменту тканини, вилученого 17 жовтня 2016 року із пошкодженої частини автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , у с. Покровське Миргородського району Полтавської області, мають спільну групову належність з волокнами, які входять до складу куртки потерпілої ОСОБА_12 ( т. 1, а.с. 183 188 )

Відповідно до висновку експерта № 43 від 13 березня 2017 року, на момент експертного дослідження електроосвітлювальна система передніх фар ( ближнє та дальнє світло ) автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходилася не в працездатному стані через відсутність подачі напруги на лампи фар. Вказана несправність носить експлуатаційний характер і виникла до дорожньо - транспортної пригоди ( т. 1, а.с. 201 215 ).

Відповідно до висновку експерта № 414 від 10 листопада 2016 року, на момент огляду робоча гальмівна система, ходова частина та рульове керування автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , знаходилися у працездатному стані ( т. 1, а.с. 137 143 ).

Згідно з протоколом огляду трупу від 16 жовтня 2016 року, труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на узбіччі дороги вул. Центральна в с. Покровське Миргородського району Полтавської області. Труп розташований на спині, голова повернута у ліву сторону. Ноги та руки вздовж тіла. На трупі маються тілесні ушкодження, рани голови, сліди речовини червоно - бурого кольору по всій поверхні обличчя та волосяній частині голови, садна та синці на поверхні кистів обох рук. На лівій нозі в підколінній частині маються садна, а також синці по тілу ( т. 1, а.с. 122 ).

Відповідно до висновку експерта № 235 від 16 листопада 2016 року, при досліджені трупа ОСОБА_12 у неї були виявлені слідуючі тілесні ушкодження: крововиливи у м`які тканини голови лівої скроневої, тім`яної ділянки в середній чистині, праву лобну - тім`яну ділянку та у м`яку мозкову оболонку лівої скроневої ділянки та правої лобно тьмяно скроневої ділянки; перелом кісток склепіння та основи черепа ( тім`яна, потилична, скронева кістки; права передня черепна ямка, права та ліва середня черепна ямка, задня ліва черепна ямка ); перелом ребер з права 1, 2, 3, 4 по біляхребтовій та зліва 1-по біляхребтовій, 2-по середньо - ключичних лініях; перелом тіла 3 го грудного хребця та розрив між хребцевого диску 3-4 грудних хребців; перелом лівої плечової кістки у верхній третині; крововиливи у м`які тканини спини в проекції лівої лопатки та лівого плечового суглобу з утворенням « тканьового карману »; рани, що розташовані: на лівій вушній раковині; садна, що розташовані: в ділянці зовнішнього кута лівого ока; в надбрівній ділянці зліва; на лівій щоці, чисельні; в скроневій ділянці зліва; на передній поверхні лівого плечового суглобу; на тильній поверхні лівої кисті ( на фоні синця ), чисельні; на тилі проксимальної фаланги 2 пальця правої кисті ( на фоні синця ); в проекції гребня підвздовшої кістки зліва; на лівій сідниці, в нижньо - зовнішньому квадранті; на зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна; на зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна, з розповсюдженням на верхньо середню третину зовнішньої поверхні лівої гомілки; на зовнішній поверхні нижньої третини лівої гомілки з розповсюдженням на зовнішню поверхню стопи; на передньо - внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, синці, що розташовані: на верхній повіці лівого ока; біля внутрішнього кута правого ока; на тильній поверхні лівої кисті, в проекції 2-4 пястних кісток; на тильній поверхні дистальних та проксимальних фаланг 2 5 пальців правої кисті, з розповсюдженням на тил кисті; на задній поверхні лівого плеча у середній третині та лівого плечового суглобу, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, вказаним в описовій частині постанови та по ступеню тяжкості, у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті.

Причиною смерті ОСОБА_12 стала тупа травма голови, що призвела до виникнення крововиливів у м`які тканини голови, м`яку мозкову оболонку та перелому кісток склепіння черепу та основи черепа.

Між тілесними ушкодженнями, виявленими у ОСОБА_12 та причиною її смерті, є прямий причинно - наслідковий зв`язок.

При судово - токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 етиловий спирт та наркотичні речовини не виявлено ( т. 1, а.с. 123 125 ).

При цьому, суд звертає увагу, що органами досудового розслідування не встановлений час смерті потерпілої ОСОБА_12 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 вказав, що приїхавши на місце події він, як лікар, зафіксував смерть. На місце події швидка допомога, як встановлено в судовому засіданні, приїхала близько 19 години.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 жовтня 2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 у момент дорожньо транспортної пригоди була одягнена у в`язану шапку, білого кольору, куртку, рожевого кольору на блискавці, синтетична, джемпер у синю, білу та блакитну смужку, напівсинтетичний, штани джинсові, темно синього кольору, по задньо боковій поверхні лівої холоші на відстані близько від нижнього краю мається ділянка чисельних розривів тканини, більшість з яких зливаються між собою, на даній площі 17.0х9.0см, також чисельні розриви маються на боковій поверхні лівої холоші, на відстані близько 7.0 20.0 см, на загальній площі 13.0х11.0 см.; труси чорного кольору синтетичні; носки чорного кольору синтетичні; напівчоботи темно - зеленого кольору, замшеві, на лівому мається розрив тканини в ділянці носка, на правому - в ділянці п`яти.

По закінченню огляду даний одяг та взуття вилучено і поміщено до поліетиленового пакунку та опечатано ( т. 1, а.с. 130 131 ).

Відповідно до висновку експерта № 282 - МК від 21 грудня 2016 року, при проведенні судово - медико - криміналістичної експертизи одягу ОСОБА_12 виявлені пошкодження, які могли утворитися внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

На куртці група поверхневих пошкоджень № 1, по передній поверхні справа і зліва, у вигляді різнонаправленої потертості тканини з накладенням сірих грунтово - подібних мас з піщаними домішками, утворилися внаслідок тертя. Група пошкоджень № 2 по задній поверхні куртки у вигляді ділянок потертості тканини з наявністю одиноких розривів тканини утворилися внаслідок тертя - зачепів при контакті з нерівною поверхнею. Пошкодження № 3 по задній поверхні куртки безпосередньо біля лівого бокового шва, утворилося внаслідок удару від дії тупого предмету.

На штанях - група пошкоджень № 1 по передній поверхні зліва в середній частині, в області лівого крокового шва з переходом на задню поверхню, по задній поверхні справа з накладенням грунтово - подібних мас, яка утворилася внаслідок тертя. Пошкодження № 2, є розривом тканини, по задній поверхні справа, в місці сходження шва сидіння і крокового шва, який утворився внаслідок пере розтягнення. Пошкодження № 3 по задній поверхні зліва, безпосередньо біля і в області бокового шва утворилося внаслідок удару - зачепів.

На шапці, светрі, трусах і шкарпетках пошкоджень не виявлено ( т. 1, а.с. 163-165 ).

Відповідно до висновку експерта № 283 М від 21 грудня 2016 року, проведенням судово - медико криміналістичної експертизи взуття ОСОБА_12 виявлені пошкодження, які могли утворитися внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

На лівому ботинкові - в області халяви зліва з переходом на піднімальну частину і в області носкової частини виявлені пошкодження у вигляді потертості і розривів матеріалу, які утворилися внаслідок тертя - зачепів при контакті з нерівною поверхнею.

На правому ботинкові - в носковій частині виявлено поверхневе пошкодження у вигляді потертості матеріалу з незначним накладенням ґрунтових мас, яке утворилося внаслідок тертя. В області задника, з переходом на ліву бокову поверхню, виявлений розрив матеріалу з частковим відривом від підошви, який утворився внаслідок перерозтягнення, при зміщенні халяви по напрямку ззаду наперед, зліва направо.

На підошвенній поверхні лівого ботинка, в носковій, в середній частині і в області каблука і на підошвенній поверхні правого ботинка зліва і в області носкової частини виявлені сліди ковзання, які утворилися внаслідок тертя об нерівну поверхню, якою могла бути поверхня дорожнього покриття зі зміщенням ніг у взутті по напрямку ззаду на перед з розворотом тіла потерпілої при упорі на праву ногу ( т. 1, а.с. 166 - 167 ).

Відповідно до висновку експерта № 415 від 07 листопада 2016 року, зробленого на підставі постанови слідчого про призначення авто технічної експертизи від 20 жовтня 2016 року головним судовим експертом сектору авто технічних досліджень відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Полтавського НДЕКЦ МВС ОСОБА_50 , в заданій дорожній обстановці водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3а, 12.2, 12.3, 19.1 а, 31.6 б Правил дорожнього руху України.

Для відповідей на запитання « Чи маються невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди ? » і « Чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 технічну можливість попередити дорожньо транспортну пригоду у даних дорожніх умовах ? » необхідно надати додаткові вихідні дані, зокрема:

- вказати фактичну видимість дороги ( без світла фар автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 );

- вказати фактичну видимість пішохода ОСОБА_12 ( без світла фар автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 );

- вказати швидкість руху пішоходи ОСОБА_12 ;

- вказати величину видимості пішохода ОСОБА_12 з робочого місця водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , при ввімкненому світлі фар.

Оцінка дій пішохода ОСОБА_12 не вимагає застосування спеціальних технічних питань і може бути проведена слідчим ( судом ) самостійно, стосовно вимог розділу 4 « Обов`язки і права пішоходів » Правил дорожнього руху України ( т. 1, а.с. 133 135 ).

З огляду на те, що вказаний доказ сторони обвинувачення лише констатує у відповідності з якими пунктами Правил дорожнього руху України мав діяти обвинувачений та не міститься в собі даних щодо предмета доказування, суд вважає вказаний доказ неналежним і таким, що не може бути прийнятим судом до уваги для підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненому.

23 листопада 2016 року у період часу з 16 год. 15 хв. по 17 год.45 хв. проведений слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , захисника останнього - адвоката ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_7 при визначеному ним часі, який відповідає його показам про обставини вчинення дорожньо транспортної пригоди, вказав на відстань, яку шляхом виміру було встановлено, що видимість пішохода у сутінковий час становить Sвп 96.3 м, видимість елементів дороги у сутінковий час становить Sвд 125.3 м.

Автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ » встановлено від краю правої проїзної частини на відстані 0.8м.

У темну пору доби видимість пішохода із водійського місця була встановлена Sвп 33.2 м, а елементів дороги Sвд 26.5 м.

Видимість пішохода у ближньому світлі фар у темний час доби складала Sвп 73.5 м, а елементів дороги - Sвд 68.9 м.

Радіус заокруглення в місці дорожньо транспортної пригоди - 26 см.

Водію ОСОБА_7 було запропоновано показати на місце наїзду на пішохода ОСОБА_12 , а саме вказати, де був наїзд на узбіччі чи на проїзній частині, але він відмовився, мотивуючи це тим, що на вулиці темно і йому важко визначитися з місцем ( т. 1, а.с. 168-170 ).

Відповідно до висновку експерта № 443 від 02 грудня 2016 року, проведеного головним судовим експертом сектору авто - технічних досліджень, відділу інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень, та оціночної діяльності Полтавського НДЕКЦ МВС ОСОБА_50 , обставини справи експерту відомі з постанови слідчого від 24 листопада 2016 року, згідно якої 16 жовтня 2016 року до Шишацького РВП надійшло повідомлення про те, що 16 жовтня 2016 року, приблизно о 19 годині по вул. Центральна у с. Покровське Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області сталася дорожньо - транспортна пригода у виді наїзду на пішохода, а саме автомобілем марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався у напрямку с. Великі Сороченці Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області, на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася в попутному напрямку, від чого остання отримала тілесні ушкодження та загинула на місці, а водій з місця пригоди зник.

На думку експерта, у заданій дорожній обстановці водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3 а, 12.2, 12.3, 19.1 а, 31.6 б Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто виконанням вимог п. 12 3 Правил дорожнього руху України.

У діях водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди ( т. 1, а.с. 178 181 ).

Таким чином, експертом, у даному випадку, досліджувався лише механізм вчинення дорожньо - транспортної пригоди з прямолінійним напрямком руху пішохода відносно автомобіля, тобто в попутному напрямку. При тому, що ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 23 листопада 2016 року механізм наїзду на пішохода та місце наїзду ( узбіччя дороги чи проїзна частина ) не вказував, мотивуючи це тим, що на вулиці темно та йому важко зорієнтуватися на місцевості.

Разом з цим, 23 січня 2017 року з метою перевірки і уточнення місця наїзду на пішохода ОСОБА_12 , темп її руху, швидкість руху та розташування автомобіля відносно меж проїзної частини в момент наїзду, який мав місце 16 жовтня 2016 року по вул. Центральна у с. Покровське Миргородського району Полтавської області, проведений слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 .

Слідча дія проводилася у період часу з 16 год. 40 хв. по 17 год. 20 хв., під час якої ОСОБА_7 повідомив, що потерпілу він помітив на відстані приблизно 96 м. Рухався, коли ще було видно без світла фар. Коли помітив потерпілу вона рухалася у попутному напрямку по правому краю проїзної частини. Він подав звуковий сигнал і потерпіла змістилася у право на узбіччя на відстань 1.40 см. Коли наблизився до неї, то вона почали іти в ліву сторону під кутом приблизно 40 45 градусів. Як він вважає, момент переміщення її з правої сторони в ліву складає приблизно 2 секунди до наїзду. Вказати точну швидкість та темп руху потерпілої ОСОБА_7 не зміг, також не зміг вказати і траєкторію як вона рухалася.

ОСОБА_7 вказав на місце наїзду на потерпілу на проїзній частині на відстані 0.27 м. від узбіччя та 125 м від електроопори 387. Потерпіла була спиною до автомобіля, удар прийшовся передньою правою стороною у її задню ліву частину, шириною приблизно до лівої лопатки. Праве колесо автомобіля перед моментом наїзду на відстані 0.3 м. від краю проїзної частини. Місце, де він помітив потерпілу і де вона прийняла в право, ОСОБА_7 вказати не зміг ( т. 1, а.с. 190 194 ).

Відповідно до висновку експерта № 48 від 03 лютого 2017 року, наданого головним судовим експертом сектору авто-технічних досліджень, відділу, інженерних, економічних, товарознавчих видів досліджень та оціночної діяльності Полтавського НДЕКЦ МВС ОСОБА_50 на підставі постанови слідчого від 25 січня 2017 року, безпечна швидкість руху автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , за умови видимості елементів проїзної частини, становить не більше ніж 48.5 км/год.

Покази водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 у частині того, що з моменту подачі звукового сигналу ( після виявлення пішохода ОСОБА_12 ) пішохід ОСОБА_12 змістилася в праву сторону на праве узбіччя на відстань 1. 40 см від правого краю проїзної частини, в подальшому вона змінила траєкторію руху в протилежну сторону і направилася до місця наїзду за час 2.7 сек., при цьому в повздовжньому напрямку відстань рівну 3. 1 м. з врахуванням того, що фактична видимість пішохода з робочого місця водія автомобіля становить 33. 1 м позбавлення технічної спроможності.

Дослідити питання: « Чи маються невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху України в діях водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди », « Чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 технічну можливість попередити дорожньо транспортну пригоду в даних дорожніх умовах », « Чи маються в діях пішохода ОСОБА_12 у даній дорожній обстановці невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди » не представляється можливим по причині технічно не спроможних вихідних даних ( т. 1, а.с. 196-199 ).

Допитати у судовому засіданні експерта ОСОБА_51 не представилося можливим, оскільки останній 20 липня 2017 року звільнений відповідно до наказу Полтавського науково дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України № 27 о/с від 19 липня 2017 року.

Вичерпавши усі процесуальні можливості, встановити місце знаходження ( перебування ) ОСОБА_51 не вдалося ( т.4, а.с. 155, 190, 257; т. 5, а.с. 5 ).

Допитаний 21 жовтня 2021 року за клопотанням сторони захисту слідчий ОСОБА_52 ( т. 5, а.с. 204, зворот, п. 15 ), вказав, що такі вихідні дані як потерпіла « …. в подальшому вона змінила свою траєкторію руху в протилежну сторону і направилася до місця наїзду за час 3.7 с, при цьому подолавши в повздовжньому напрямку відстань рівну 3.1 м », « враховуючи, що відстань в 1.67 м пішохід ОСОБА_12 подолала за 2 с можна зробити висновок, що відстань в 1.40 м вона подолала за 1.7 с », які були покладені в основу постанови про призначення експертизи від 25 січня 2017 року та в подальшому використані експертом під час проведення експертизи він вирахував самостійно, математичним шляхом.

При цьому, слідчий пояснив, що такі розрахунки у матеріалах справи відсутні.

Будь-яке порушення органом досудового розслідування конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили (висновок ВС/ККСу постанові від 23.02.2021 року по справі № 175/777/15).

Таким чином, при призначенні зазначеної експертизи експерту органом досудового розслідування-слідчим зазначені вихідні дані, які не відповідають дійсним обставинам дорожньої обстановки.

Відповідно до ч. 3 ст. 101 КПК України, висновок експерта повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.

Тобто, ті вихідні дані, які слідчий зазначає у постанові про призначення експертизи, повинні міститися в документах, які маються в матеріалах провадження ( наприклад, в протоколах огляду місця події, протоколах слідчих експериментів, схемах і фото таблицях до цих протоколів, інших процесуальних документах ).

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до норм ч.10 ст.101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але не згода з висновком експерта повинна бути мотивована у відповідній постанові, ухвалі, вироку.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці та оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Органом досудового розслідування неточно, суперечливо та з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства було отримано деякі докази, які були спростовані під час судового розгляду та невірно встановлено не менш важливі обставини дорожньо-транспортної пригоди, які в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні були враховані та використані при проведенні зазначених експертних досліджень, тому висновок експерта № 443 від 02 грудня 2016 року, який покладений в основу обвинувачення, та № 48 від 03 лютого 2017 року є недопустимими доказами у справі, а тому не приймаються судом до уваги.

Відповідно до висновку повторної судової автотехнічної експертизи № 1442 від 27 березня 2018 року, проведеної на підставі ухвали суду від 25 липня 2017 року ( головуючий суддя ОСОБА_13 ) судовим експертом, завідувачем сектором лабораторії авто технічних та інженерно - транспортних досліджень Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса ОСОБА_53 , у дані дорожньо транспортній ситуації водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинне був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 і 31.6б Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість попередити виникнення даної дорожньо транспортної пригоди для водія ОСОБА_7 визначалося шляхом виконання ним вимог п.п. 1.10 і 31.6 б Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо - транспортній ситуації водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , рухаючи на керованому ним автомобілі марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , у темний час доби ( або в умовах недостатньої видимості ) з непрацездатними фарами сам своїми діями створив собі небезпеку для руху.

У даній дорожньо транспортній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1 і 31.6 б Правил дорожнього руху України та знаходилися з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Вирішення питань: « З урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих ним суду, з урахуванням показань ОСОБА_7 , наданих ним під час слідчих експериментів 23 листопада 2016 року та 23 січня 2017 року, показань інших учасників кримінального провадження і свідків, встановити, чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 у даній ситуації технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом своєчасного гальмування з моменту початку зміни напрямку руху пішохода з узбіччя на проїзну частину вліво » та « Чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 технічну можливість уникнути наїзду на потерпілу ОСОБА_12 , шляхом безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод ? » позбавлено логічного сенсу.

Як зазначив експерт у дослідній частині, технічна можливість попередження наїзду на пішохода ОСОБА_12 для водія ОСОБА_7 визначалося не шляхом застосування мір до екстреного гальмування, а відмовою від руху по проїзній частині в темний час доби ( або в умовах недостатньої видимості ) з несправними та непрацездатними фарами автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто шляхом виконання ним вимог п. 10. 1 і 31.6 б Правил дорожнього руху України.

Питання стосовно часу руху пішохода на стадії зближення автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , до моменту наїзду встановлюється безпосередньо на місці виникнення дорожньо транспортної пригоди під час відповідної слідчої дії, тому питання « Чи можливо з урахуванням фактичних даних, встановлених під час проведеного слідчого експерименту 23 січня 2017 року за участю водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , його показань в суді, як обвинуваченого та показань інших учасників кримінального провадження і свідків, визначити час руху пішохода ОСОБА_12 з проїзної частини на узбіччя вправо, руху по узбіччю, повернення на проїзну частину з узбіччя вліво та до моменту наїзду на пішохода на проїзній частині експертом не вирішувалося.

Питання відповідності вихідних даних там чи іншим матеріалам кримінального провадження не входить до компетенції експерта - авто техніка, оскільки дана оцінка пов`язана з проведенням юридичної оцінки достовірності, належності тих чи інших доказів. Тому питання « Чи підтверджується матеріалами кримінального провадження вихідні дані, які зазначені слідчими та були взяти для розрахунків судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС ОСОБА_50 у висновку експерта № 48 від 03 лютого 2017 року ? » - експертом не вирішувалося ( т. 2, а.с. 45-50 ).

Таким чином, дана експертиза не містить в собі відповідей на ряд питань, які ставилися на вирішення експерта, оскільки, на його думку, вони позбавленні логічного сенсу.

Відповідно до висновку комісійної судової авто технічної експертизи № 12815 від 05 липня 2018 року, проведеної на підставі ухвали суду від 16 травня 2018 року ( головуючий суддя ОСОБА_13 ) судовими експертами Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора Бокаріуса ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , у дані дорожньо - транспортній ситуації водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 1. 10 і 31. 6 б Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість попередити виникнення даної дорожньо транспортної пригоди для водія ОСОБА_7 визначалося шляхом виконання ним вимог п. п. 10. 1 і 31. 6 б Правил дорожнього руху України.

У дані дорожньо транспортній ситуації водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 , рухаючись на керованому ним автомобілі у темний час доби ( або в умовах недостатньої видимості ) з непрацездатними фарами сам своїми діями створив собі небезпеку для руху.

У даній дорожньо транспортній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 1.10 і 31.6 б Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Питання: « З урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих ним суду, з урахуванням показань ОСОБА_7 , наданих ним під час слідчих експериментів 23 листопада 2016 року і 23 січня 2017 року, показань інших учасників кримінального провадження і свідків, встановити, чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , у даній дорожній ситуації технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом своєчасного гальмування з моменту початку зміни напрямку руху пішохода з узбіччі на проїзну частину вліво ? », « Чи можливо з урахуванням фактичних даних, встановлених під час проведення слідчого експерименту 23 січня 2017 року за участю водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , його показів в суді, як обвинуваченого, та показань інших учасників кримінального провадження і свідків, визначити час руху пішохода ОСОБА_12 з проїзної частини на узбіччі вправо, руху по узбіччю, повернення на проїзну частину з узбіччя вліво та до моменту наїзду на пішохода автомобілем на проїзній частині ? », « Чи підтверджується матеріалами кримінального провадження вихідні дані, які зазначені слідчим та були взяті для розрахунків судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_50 у висновку експерта № 48 від 03 лютого 2017 року, про те, що пішохід ОСОБА_12 змістилася в праву сторону на праве узбіччя на відстань 1.40 м від правого краю проїзної частини, в подальшому вона змінила траєкторію руху в протилежну сторону і направилася до місця наїзду за час 3.7 с., при цьому, подолавши в повздовжньому напрямку відстань рівну 3. 1 м ? » експертами не вирішувалося з аналогічних підстав, що вказані експертом ОСОБА_55 у дослідній частині висновку повторної судової авто технічної експертизи № 14442 від 27 березня 2018 року ( т. 2, а.с. 73 77 ).

Допитаний у судовому засіданні 10 грудня 2021 року експерт ОСОБА_56 ( т .5, а.с. 12, п. 45 ) підтвердив надані ним висновки і вказав, що небезпеку для руху створив сам водій, оскільки керував з непрацездатними фарами у темний час доби, тому вирішення питань: « З урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_7 , наданих ним суду, з урахуванням показань ОСОБА_7 , наданих ним під час слідчих експериментів 23 листопада 2016 року та 23 січня 2017 року, показань інших учасників кримінального провадження і свідків, встановити, чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 у даній ситуації технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом своєчасного гальмування з моменту початку зміни напрямку руху пішохода з узбіччя на проїзну частину вліво » та « Чи мав водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 технічну можливість уникнути наїзду на потерпілу ОСОБА_12 , шляхом безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод ? » позбавлено логічного сенсу.

Відповідно до вимог п. 2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, відповідно до якого експерту забороняється: самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Таким чином, при експертних дослідженнях експерт виходив з того, що подія мала місце в темний час доби, без опадів, на неосвітленій ділянці проїзної частини, правою частиною автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у незагальмованому стані, в населеному пункті.

Ці вихідні дані, прийняті з урахуванням показань водія ОСОБА_7 , наданих ним під час слідчих експериментів 23 листопада 2016 року і 23 січня 2017 року.

Однак, слідчі експерименти проводилися у час, наближений до часу, коли сталася дорожньо - транспортна пригода, що зазначений ОСОБА_7 , зокрема, слідчий експеримент від 23 листопада 2016 року був проведений у період часу з 16 год. 15 хв. до 17 год. 45 хв., а слідчий експеримент 23 січня 2017 року, - з 16 год. 40 хв. до 17 год. 20 хв. У своїх пояснень в судовому засіданні, обвинувачений вказав, що з території ферми 16 жовтня 2016 року він виїхав близько 17 год. 40 хв., тільки починало сіріти. Проїхавши від повороту з ферми на дорогу біля 200 м, він попереду орієнтовно за 90 м помітив потерпілу.

Відповідно до сонячного календаря на жовтень 2016 року в Полтаві, 16 жовтня 2016 року схід сонця о 07 год.17 хв., а захід 17 год. 48 хв. ( т. 1, а.с. 129 ).

З огляду на те, що експерт ОСОБА_56 самостійно дійшов висновку, що ОСОБА_7 керував автомобілем без світла факт у темний час доби, чим сам створив небезпеку для руху, суд вважає надані ним висновки неналежними та недопустимими доказами, які суд не приймає до уваги.

Пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), необхідно оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року), і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність і точність (п.86 рішення ЄСПЛ у справі «Вєренцов» проти України від 11.07.2013 року).

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат і обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 1 і ч. 2 ст. 92 КПК України).

В обвинувальному акті від 27 березня 2017 року час вчинення кримінального правопорушення визначено « приблизно о 19 годині ».

Під час розгляду справи судом встановлено, що обвинувачений виїхав з ферми орієнтовно о 17 год. 40 хв., дорожня - транспортна пригода сталася через короткий проміжок часу.

Свідки обвинувачення ОСОБА_23 , ОСОБА_25 у судовому засіданні вказали, що батько повернувся до дому близько 18 години ( на початку 19 години ). Свідок обвинувачення ОСОБА_26 вказала, що на початку 19 години, перебуваючи на подвір`ї власного домогосподарства, чула звук проїжджаючого авто, яке зупинилося. Свідок обвинувачення ОСОБА_28 повідомив, що близько 18 год. 30 хв. разом з матір`ю вийшли на проїзну частину, де виявили труп жінки. Свідок захисту ОСОБА_30 повідомила суду, що до неї свідок ОСОБА_28 прийшов близько 19 години та повідомив про труп жінки на дорозі.

Швидка допомога, на місце події приїхала десь о 19 годині, до Шишацької ЦРЛ повернулися о 20 годині, що відомо суду за наслідками допиту свідків обвинувачення у судовому засіданні.

У свою чергу, потерпілій ОСОБА_9 про дорожньо транспортну пригоду стало відомо орієнтовно після 19 години.

За яких обставин слідчий визначив час вчинення дорожньо транспортної пригоди « приблизно о 19 годині » сторона обвинувачення у судовому засіданні пояснити не змогла.

З огляду на наведені обставини, суд критично відноситься до свідчень свідка обвинувачення ОСОБА_57 у частині того, що потерпіла ОСОБА_12 у день дорожньо - транспортної пригоди заходила до магазину « Продукти » у с. Покровське Миргородського району Полтавської області у період часу з 19 по 20 годину.

Окрім цього у обвинувальному акті зазначено: « пересуваючись з швидкістю 40 км/год, яка є дозволеною та достатньою при видимості за вказаних обставин події, ОСОБА_7 , не переконавшись в тому, що на проїжджій частині немає перешкод для руху, в тому числі пішоходів, допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_12 , яка у межах його видимості рухалася в попутному напрямку ».

Однак, під час досудового слідства, зокрема під час слідчого експерименту 23 січня 2017 року ОСОБА_7 у присутності свого захисника повідомляв слідчому, що « коли автомобіль наблизився до потерпілої, вона почала ходити, різко змінила напрямок руху та під кутом 40 45 градусів змістилася вліво, як він вважає момент зіткнення »

Свідчення обвинуваченого надані в судовому засіданні та дані під час проведення слідчого експерименту 23 січня 2017 року не узгоджуються з механізмом ДТП викладеному в обвинувальному акті щодо місцезнаходження пішохода ОСОБА_12 перед зміною нею дорожньої обстановки.

Слідчий самостійно дійшов висновку, що наїзд на пішохода відбувся під час попутного руху на проїзній частині.

Суд критично відноситься до тверджень потерпілої ОСОБА_9 , що місце дорожньо транспортної пригоди освітлюється вуличним світлом, оскільки вказаний факт спростовується допитаними у судовому засіданні свідками, які являються мешканцями с. Покровське Миргородського району Полтавської області та зазначали, що вуличне освітлення на ділянці дороги, де виявили труп потерпілої, відсутнє.

На підтвердження обставини, що підтверджує вчинення обвинуваченим дорожньо транспортної пригоди, стороною обвинувачення наданий висновок Шишацької ЦРЛ від 16 жовтня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 о 23 год. 36 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння ( т. 1, а.с. 121 ).

Стороною захисту суду надано акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 32, проведеного лікарем Шишацької ЦРЛ ОСОБА_58 , відповідно до якого огляд ОСОБА_7 проведений о 23 год. 36 хв. 16 жовтня 2016 року, який вказав, що 16 жовтня 2016 року, о 20 год. 00 хв. вжив 200 гр коньяку. В результаті проведеного огляду констатовано, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння ( т. 2, а.с. 97-100 ).

Суд звертає увагу, що дата заповнення час заповнення акту і час проведення огляду ОСОБА_7 є однаковим 23 год. 36 хв., що є нелогічним.

Допита у судовому засіданні 10 грудня 2021 року свідок захисту лікар - нарколог Шишацької ЦРЛ ОСОБА_59 ( т. 4, а.с. 13, п. 66 ) підтвердила, що у акту № 32 від 16 жовтня 2016 року її підпис та печатка. Бланк акту заповнювала черговий лікар ОСОБА_60 . Безпосередньо огляд проводила лікар ОСОБА_60 . У подальшому перевірила правильність заповнення бланку акту, поставила підпис та печатку. Дата в акті « 17 жовтня 2016 року », - це дата, коли перевіряла правильність документів.

Допитана у судовому засіданні 24 грудня 2021 року свідок захисту ОСОБА_61 ( т. 5, а.с. 47, п. 23 ), суду пояснила, що огляд обвинуваченого ОСОБА_7 вона проводила одноосібно. Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння вона встановила лише за ознаками розхитування ніг при ходьбі, запахом алкоголю з порожнини рота та згідно усних пояснень обвинуваченого, який повідомив, що після дорожньо - транспортної пригоди він вживав спиртні напої в кількості 200 гр. Будь - яких досліджень з використанням спеціальних технічних засобів, у тому числі і лабораторних досліджень для визначення наявності вмісту і кількості етилового спирту у видихуваному повітрі чи у крові ОСОБА_7 вона не проводила.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений після дорожньо транспортної пригоди приїхав до дому та випив спиртні напої, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , про що він повідомляв і лікарю, який проводив огляд, суд вважає висновок Шишацької ЦРЛ від 16 жовтня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 о 23 год. 36 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння, недостатнім та неналежним доказом на підтвердження того факту, що обвинувачений, інкримінований йому, злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд критично відноситься до тверджень сторони захисту в частині того, що при визначені стану алкогольного сп`яніння під час огляду у обвинуваченого мало бути проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, оскільки такі дослідження проводяться водіям - учасникам дорожнього руху внаслідок ДТП, який перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, що визначено п. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка діяла на момент дорожньо - транспортної пригоди.

Згідно положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акту у результаті недотримання водієм ОСОБА_7 п. 12. 3 Правил дорожнього руху України, а в подальшому наїзду на потерпілу ОСОБА_12 остання отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останньої на місці вчинення злочину.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, ОСОБА_7 , на думку сторони обвинувачення, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 286 КК України, включає сукупність таких обов`язкових ознак як: а) порушення правил безпеки руху та експлуатації транспорту; б) суспільно небезпечні наслідки; в) причинний зв`язок між порушенням і суспільно небезпечними наслідками.

Порушення правил безпеки руху та експлуатації транспорту полягає в дії або бездіяльності, пов`язаній з невиконанням однієї чи кількох вимог ПДР або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху та експлуатацію транспорту, з боку особи, яка керує транспортним засобом, при цьому необхідно встановити причинний зв`язок між порушенням правил безпеки руху та експлуатації транспорту і наслідками, що настали. Причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху та наслідками, що настали. Якщо такого зв`язку немає, водій не може нести кримінальну відповідальність за ті наслідки, що настали. Іншими словами, необхідно встановити, чи були дії водія причиною пригоди або умовами, які створили можливість її виникнення, чи дії водія взагалі не знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до висновку ВС/ККС у постанові 16 жовтня 2019 року по справі № 163/1753/17, причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.

Відповідно до п.1.10 ПДР України пішохід - це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу (учасник дорожнього руху), а пунктом 1.4 ПДР України визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до п. п. 4.1 ПДР України, пішоходи повинні рухатись по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому по краю проїзної частини на зустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 4.4 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості, мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Підпунктами «а», «б», «г», «ґ» п. 4.14 ПДР України передбачено, що пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга, затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Вказані вимоги Правил дорожнього руху України потерпілою ОСОБА_12 дотримані не були.

Положеннями п. 12. 3 ПДР України, порушення якого пред`являється обвинуваченому, визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості або до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

В свою чергу, під небезпечною обстановкою для руху розуміють таку дорожню ситуацію, в якій водій повинен негайно вжити заходи для попередження пригоди або зменшення ступеня тяжкості її наслідків.

Згідно Тлумачного словника основних термінів судової авто технічної і транспортно трасо логічної експертизи, під терміном « момент виникнення небезпеки для руху » розуміють момент, коли дії іншого учасника руху перестають відповідати вимогам ПДР і дорожньо - транспортна ситуація потребує негального вживання заходів для відвернення можливості виникнення дорожньо - транспортної пригоди.

Під технічною можливістю попередити дорожньо - транспортну пригоду з боку водія розуміють можливість уникнення зіткнення( наїзду, перекидання, тощо ), шляхом зниження швидкості, зупинки транспортного засобу. Маневр як засіб уникнення дорожньо - транспортної пригоди розглядається в випадку об`їзду нерухомої перешкоди або тоді, коли перешкода рухається в попутному чи зустрічному напрямку.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотехнічної експертизи № 19835/22-52 від 07 вересня 2023 року, проведеної на підставі ухвали суду від 14 липня 2025 року експертами Київського науково - дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , проводилось дослідження по двох варіантах:

- варіант А за показаннями водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 відповідно до слідчого експерименту від 23 листопада 2016 року. З показань водія Клочка від 23 листопада 2016 року, отриманих під час проведення з ним слідчого експерименту, обставини розвитку даної пригоди характеризуються попутним рухом пішохода ОСОБА_12 , що не узгоджується з формулюванням питання, в якому зазначається зміна напрямку руху пішохода ОСОБА_12 з узбіччі на проїзну частину - смугу руху автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 . Відтак у вихідних даних, які випливають із слідчого експерименту від 23 листопада 2016 року відсутні вихідні дані, які необхідні для проведення експертних розрахунків.

- варіант Б за показаннями водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 відповідно до слідчого експерименту від 23 січня 2017 року. З показань водія ОСОБА_7 від 23 січня 2017 року, отриманих під час проведення з ним слідчого експерименту, обставини розвитку даної пригоди характеризуються зміною напрямку руху пішохода ОСОБА_12 з узбіччя на проїзну частину - смугу руху автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 . Відтак вихідні дані, які випливають із слідчого експерименту від 23 січня 2017 року є придатними для проведення відповідних експертних розрахунків.

Таким чином, у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 з моменту виникнення небезпеки для руху, прийнятого відповідно до вихідних даних, які випливають із слідчого експерименту від 23 січня 2017 року за показаннями водія ОСОБА_7 ( варіант Б ) та у відповідності до вимог і термінів ПДР та існуючих методичних рекомендацій, не мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом застосування екстреного гальмування для зупинки транспортного засобу до місця наїзду.

У даній дорожній обстановці дослідження технічної можливості уникнути наїзду з боку водія ОСОБА_7 експертним шляхом проводиться лише за умов застосування ним екстреного гальмування керованого автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 .

У дані дорожній обстановці за обставин розвитку даної пригоди, які випливають із слідчого експерименту від 23 січня 2017 року за показаннями водія ОСОБА_7 ( варіант Б ), з технічної точки зору причинний зв`язок між діями водія автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 і виникненням даної ДТП відсутній.

У відповідності до обставин та механізму розвитку даної пригоди, які випливають із слідчого експерименту від 23 січня 2017 року за показаннями водія ОСОБА_64 , причиною виникнення даної пригоди є виникнення небезпеки для руху водію автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 на відстані до автомобіля, яка є меншою від можливої екстреної зупинки даного автомобіля, тобто причиною виникнення дорожньо транспортної пригоди є дії пішохода ОСОБА_12 ( т. 5, а.с. 205-214 ).

Допитаний у судовому засіданні 28 лютого 2024 року експерт ОСОБА_65 ( т. 6, а.с. 43, п.36) наданий у судовому засіданні висновок підтвердив та вказав, що причиною виникнення дорожньо транспортної пригоди є дії пішохода.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової авто технічної експертизи № 5202/24-52 від 02 квітня 2025 року, проведеної на підставі ухвали суду від 09 квітня 2024 року експертами Київського науково - дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 з моменту початку зміни напрямку руху пішохода ОСОБА_12 з узбіччі на проїзну частину вліво не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 , шляхом застосування експертного гальмування з зупинкою автомобіля.

У даній обстановці, за обставин розвитку даної пригоди, в діях водія автомобіля ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди ( т. 6, а.с. 87 99 ).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 8 від 20 квітня 2017 року, проведеної за зверненням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 від 03 березня 2017 року судовим експертом ОСОБА_18 , у дані дорожній ситуації, при обставинах пригоди вказаних водієм ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, небезпека для руху водію ОСОБА_7 виникла з моменту початку зміни пішоходом ОСОБА_12 напрямку руху з узбіччі на проїзну частину.

При цьому, водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2, 12.3, 19.1, 31.6 б Правил дорожнього руху України.

При обставинах пригоди, вказаних водієм ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, водій автомобіля марки « САЗ - 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 з моменту виникнення йому небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом гальмування уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 .

У діях водія ОСОБА_7 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою, не вбачається.

Оскільки водій автомобіля марки « САЗ 3507 ЗНГ, ОСОБА_7 експлуатував автомобіль в умовах недостатньої видимості без світла фар ( з несправними фарами ), то його дії не відповідали вимогам п.п. 19.1 і 31.6 б Правил дорожнього руху України, але з технічної точку зору невідповідності цим пунктам Правил дорожнього руху України не знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою ( т. 1, а.с. 45-51 ).

Допитаний 10 грудня 2021 року у судовому засіданні експерт ОСОБА_18 ( т. 5, а.с. 12, п. 52 ), підтвердив наданий ним висновок, вказавши, що водій ОСОБА_7 керував автомобілем у сутінковий час доби, видимість обмежена. З моменту виникнення небезпеки ( зміна руху пішоходом ) водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, шляхом експертного гальмування.

Експлуатування автомобіля в умовах недостатньої видимості без світла фар ( з несправними фарами ) не відповідають вимогам п.п. 19.1 і 31.6 б Правил дорожнього руху України з технічної точку зору не знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою.

Таким чином, судом встановлено, що обставини досліджуваної пригоди вказують на те, що у даній дорожній обстановці момент виникнення небезпеки для руху, коли водій ОСОБА_7 мав застосувати екстрене гальмування керованого ним автомобіля, з технічної точки зору, настав для нього з моменту зміни напрямку руху пішохода ОСОБА_12 з узбіччя на проїзду частину - смугу руху автомобіля марки « САЗ - 3507 », у межах видимості пішохода за напрямком руху водія ОСОБА_7 . Це означає, що водій ОСОБА_7 не мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 шляхом застосування екстреного гальмування для зупинки свого транспортного засобу.

Проаналізувавши покази свідків сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку про те, що цими доказами доведений лише факт дорожньо транспортної пригоди, за наслідками якої настала смерть потерпілої ОСОБА_12 та не містять інформації, що відноситься до предмету доказування, доведення або спростування вини обвинуваченого.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що інші докази, які є належними та допустимими, самі по собі або ж у сукупності з іншими доказами, не є достатніми для прийняття рішення щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Будь-яких інших доказів, окрім тих, що були досліджені в ході судового розгляду, які б могли прямо чи опосередковано свідчити про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення в ході судового розгляду надано не було, а відтак суд вважає, що стороною обвинувачення не було доведено вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом, тому усі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться судом на користь останнього.

Тобто стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 вчинив необережні дії, котрі виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, оскільки жодних доказів, які б це підтверджували поза розумним сумнівом, суду не надано.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази самі по собі не свідчать про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, а тому не є достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо нього.

При цьому, суд звертає увагу на те, що унаслідок вкрай непрофесійного, поверхневого, однобічного, необ`єктивного та упередженого досудового розслідування, що супроводжувалось грубими порушеннями вимог КПК України, так і залишились невстановленими усі обставини ДТП, що мають істотне та вирішальне значення для з`ясування його механізму.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 9 КПК України закріплено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011, статей 17, 373 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком, який не може ґрунтуватися на припущеннях; при цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК України таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

З врахуванням викладеного, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи сторони обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження та ґрунтуються на припущеннях.

Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оцінені доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи наведене, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні передсудом їх переконливості, принципу диспозитивності, а саме діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, дослідивши безпосередньо наведені вище докази сторони обвинувачення у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За таких обставини, суд дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: вчинення необережних дій, котрі виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Згідно з положеннями ч. 7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої ст.284 КПК України виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Однією із таких обставин, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, приймаючи рішення про виправдування обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд виходить із того, що його винуватість не підтверджена жодними доказами, а тому, згідно Конституції України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вони не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Отже, враховуючи вказані положення, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 3 ст.129 КПК України, заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов залишити без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК ( т. 1, а.с. 112, 189, 219 220 )

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2016 року у справі № 554/8586/16-к, клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 задоволено, накладено арешт на автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним, який буде зберігатися у гаражному приміщенні ПП « Агроекологія » у с. Покровське Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку ( т. 1, а.с. 114-115 ).

Питання про скасування арешту суд вирішує відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у справі в загальному розмірі 10 144 грн. 34 коп. віднести за рахунок держави ( т. 1, а.с. 132, 136, 156, 171, 177, 182, 195, 200 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

На підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Роз`яснити ОСОБА_7 право на поновлення в його правах, обмежених під час кримінального провадження у порядок та спосіб, визначений Законом України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові, незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду ».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення 500 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2016 року на автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення ремонтних робіт з ним, - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки « САЗ 3507 ЗНГ », державний номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається у гаражному приміщення ПП « Агроекологія », - залишити у власності та користуванні ПП « Агроекологія » ( місцезнаходження: Полтавська область, Миргородський район, с. Михайлики );

- уламки скла, поміщені у експертний пакет № 2444070, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження 0000495 від 17 жовтня 2016 року протягом усього часу їх зберігання;

- фрагменти блакитної фарби, які поміщені до експертного пакету № 1038256, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження 0000495 від 17 жовтня 2016 року протягом усього часу їх зберігання;

- частина тканини, поміщена у експертний пакет № 1941311, яка відповідно до розписки повернута потерпілій ОСОБА_9 від 07 лютого 2017 року, - залишити у власності останньої;

- дорожній лист № 230 від 16 жовтня 2016 року, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження 0000495 від 17 жовтня 2016 року протягом усього часу їх зберігання;

- куртка ОСОБА_12 , яка поміщена до експертного пакету № 1941311, яка під розписку повернута потерпілій ОСОБА_9 від 07 лютого 2017 року, - залишити у власності останньої;

- светр, штани, труси, шкарпетки та ботинки ОСОБА_12 , які поміщені до експертного пакету і під розписку від 07 лютого 2017 року повернуті потерпілій ОСОБА_9 , - залишити у власності останньої;

- передня права фара з уламками скла, яка поміщена до експертного пакету № 1808693 та лампочки передніх фар, що поміщені до експертного пакету № 2292227, що передані до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, - повернути у власність ПП « Агроекологія » ( місцезнаходження: Полтавська область, Миргородський район, с. Михайлики » ) ;

- зразки лакофарбового покриття, що поміщені до експертного пакету № 1038256, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження 0000495 від 17 жовтня 2016 року протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у справі в розмірі 10 144 грн. 34 коп. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Після проголошення вироку суду учасники справи мають право ознайомитись з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя: