УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів скарги встановлено, що 11 вересня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ст. 384 КК України.

Обставини, викладені у заяві, як зазначає адвокат ОСОБА_3 , зводяться до того, що в допитані в якості потерпілих, рамках кримінального провадження №0000085 від 23.01.2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали завідомо неправдиві покази, відносно ОСОБА_4 стосовно того, що останній залучав їх проти волі до виконання робіт з будівництва будинку, а вони погоджувались на це під страхом звільнення.

ОСОБА_3 в скарзі зазначає, що 29 вересня 2025 року нею скеровано адвокатський запит до ГУНП у Вінницькій області, з метою отримання інформації щодо стану розгляду поданої заяви та надання витягу з ЄРДР. Разом з тим, у відповідь на адвокатський запит листом № від 02.10.2025 року, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було повідомлено, що за резолюцією керівництва ГУНП у Вінницькій області, для подальшої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» перевірки та розгляду в межах компетенції, вказана заява скерована за територіальною підслідністю до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, де 16.09.2025 року зареєстрована в ІКС ІПНП за №27273.

З огляду на викладене ОСОБА_3 вважає, що уповноваженими службовими особами Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, у визначений ст. 214 КПК України строк, не виконано обов`язку щодо фіксації викладених адвокатом ОСОБА_3 відомостей про кримінальне правопорушення шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що свідчить про бездіяльність таких осіб, а тому вважає подану скаргу обґрунтованою, оскільки адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до органу досудового розслідування, виклала обставини, що свідчать про вчинене кримінальне правопорушення, проте відомості за її заявою безпідставно не були внесенні до ЄРДР.

Враховуючи вище викладене адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила суд скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити та зобов`язати уповноважених службових осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у відповідності до ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 383, ст. 384 КК України, згідно заяви, поданої 11 вересня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак адвокат ОСОБА_3 подала на адресу суду заяву в якій просила проводити розгляд скарги у відсутність скаржника та його представника, вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання уповноваженого представника не направило, однак на адресу суду направлено копії матеріалів звернення адвоката ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_4 , які зареєстровані в системі електронного документообігу Міністерства внутрішніх справ України за вх.№П-7590-2025 від 11.09.2025 та в ІТС «ІПНП» Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №27273 від 16.09.2025.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність заявника, його представника та представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та копії матеріалів звернення адвоката ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_4 , які зареєстровані в системі електронного документообігу Міністерства внутрішніх справ України за вх.№П-7590-2025 від 11.09.2025 та в ІТС «ІПНП» Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №27273 від 16.09.2025, суд, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені з поміж іншого: рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 вересня 2025 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернулись до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просили внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Заява, зокрема, мотивована наступним: «Заявник ОСОБА_4 з 2014 по березень 2025 року перебував на посаді начальника ГУ ДСНС України у Вінницькій області. За весь час своєї служби ОСОБА_4 сумлінно та професійно виконував свої обов`язки на всій території України, отримав численні держанні нагороди, подяки, нагороджений пам`ятними подарунками та нагрудними знаками, є учасником бойових дій, приймав участь в АТО, неодноразово був учасником ліквідації наслідків стихійних лих, природних та техногенних катастроф. В березні 2025 року звільнився зі служби за станом здоров`я. На сьогоднішній день в провадженні ГСУ Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000085 від 23.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України. Так, ОСОБА_4 фактично звинувачується в тому, що залучав своїх підлеглих до будівництва свого будинку. 12.08.2025 року від 5-ти осіб були подані однакові заяви про визнання їх потерпілими в даному кримінальному провадженні та проведені допити під відеозапис, якими є - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Звертала увагу, що в ході проведення допиту у зазначеному вище кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звинувачували ОСОБА_4 в тому, що останній залучав їх проти волі до виконання робіт з будівництва будинку та потерпілі погоджувались на це під страхом звільнення, зокрема в період з січня 2025 року - серпень 2025 року. Такі покази є хибними з огляду на те, що протягом зазначеного вище періоду ОСОБА_4 не здійснював своїх керівних повноважень, а з березня 2025 року взагалі був звільнений з органів ДСНС. Домовленості з приводу будівництва даними особами носили виключно добровільний характер, а роботи виконувались у поза робочий час, наскільки було відомо ОСОБА_4 .

З протоколів допиту вбачається, що ОСОБА_4 залучав цих осіб для здійснення ремонтних робіт проте в поза робочий час та за плату, яка узгоджувалась між ними. Тобто, враховуючи те, що потерпілі працювали в ДСНС сутки через троє, то після чергування вони додатково працювали з метою отримання додаткового доходу. Жодного шантажу, погроз, насильницьких дій, примусу, контролю, впливу, перевезення та інших дій, які є кваліфікуючими ознаками ч. 2 ст. 149 ККУ ОСОБА_4 відносно потерпілих не вчиняв, останні виконували роботи добровільно з метою отримання додаткового заробітку поза службою. Потерпілі самі телефонували, приїжджали та не мали жодного обмеження в своєму пересуванні. Інформація, надана при допиті потерпілими про те, що останні боялись, що ОСОБА_4 їх звільнить не відповідає дійсності, тому як питання звільнення в органах ДСНС розглядає атестаційна комісія в разі наявності доган або вчинення проступку. ОСОБА_4 не має одноособово таких повноважень. Жодних заяв про вчинення щодо осіб, зазначених вище будь-яких неправомірних дій з боку ОСОБА_4 подано не було до 12 серпня 2025 року. Таким чином, є всі підстави стверджувати про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали органу досудового розслідування неправдиві покази, які стали підставою для пред`явлення ОСОБА_4 підозри, що містить ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 383, ст. 384 КК України………………»

Таким чином, на думку заявника у даному випадку вчинено кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 383, ст. 384 КПК України.

Листом за резолюцією керівництва Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 17.09.2025, матеріали звернення адвоката ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_4 , які зареєстровані в системі електронного документообігу Міністерства внутрішніх справ України за вх.№П-7590-2025 від 11.09.2025 та в ІТС «ІПНП» Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №27273 від 16.09.2025 надіслано до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, у зв`язку з недостатністю даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення та неможливість у зв`язку з цим внести відповідну інформацію до ЄРДР, для їх розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян».

В подальшому, листом від 10.10.2025 №, за підписом заступника начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_3 повідомлено, що: «Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області, у межах компетенції, розглянуто Ваше звернення з приводу можливих неправомірних дій працівників ДСНС у Вінницькій області, які надали неправдиві свідчення відносно ОСОБА_12 , яке зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» №27273 від 16.09.2025 року та розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. №393/96-ВР.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК керівником органу досудового розслідування, за результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має».

Таким чином, органом досудового розслідування заявнику відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за її заявою, з посиланням на те, що за результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має.

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Частиною першою статті 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

За правилами визначеними частиною четвертою статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Зі змісту вказаних норм слідує, що у разі звернення особи (усно або письмово) з заявою чи повідомлення про вчинення злочину слідчий, прокурор, інша службова особа уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Як вбачається з матеріалів скарги адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила суд, зобов`язати уповноважених службових осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у відповідності до ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383, ст. 384 КК України, за заявою адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_4 .

Як судом зазначалось вище в заяві від 11 вересня 2025 про вчинення кримінального правопорушення адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , зазначала про наступні обставини:

«Заявник ОСОБА_4 з 2014 по березень 2025 року перебував на посаді начальника ГУ ДСНС України у Вінницькій області. За весь час своєї служби ОСОБА_4 сумлінно та професійно виконував свої обов`язки на всій території України, отримав численні держанні нагороди, подяки, нагороджений пам`ятними подарунками та нагрудними знаками, є учасником бойових дій, приймав участь в АТО, неодноразово був учасником ліквідації наслідків стихійних лих, природних та техногенних катастроф. В березні 2025 року звільнився зі служби за станом здоров`я. На сьогоднішній день в провадженні ГСУ Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000085 від 23.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України. Так, ОСОБА_4 фактично звинувачується в тому, що залучав своїх підлеглих до будівництва свого будинку. 12.08.2025 року від 5-ти осіб були подані однакові заяви про визнання їх потерпілими в даному кримінальному провадженні та проведені допити під відеозапис, якими є - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Звертаю увагу, що в ході проведення допиту у зазначеному вище кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 звинувачували ОСОБА_4 в тому, що останній залучав їх проти волі до виконання робіт з будівництва будинку та погоджувались на це під страхом звільнення, зокрема в період з січня 2025 року - серпень 2025 року. Такі покази є хибними з огляду на ге. що протягом зазначеного вище періоду ОСОБА_4 не здійснював своїх керівних повноважень, а з березня 2025 року взагалі був звільнений з органів ДСНС. Домовленості з приводу будівництва даними особами носили виключно добровільний характер, а роботи виконувались у поза робочий час, наскільки було відомо ОСОБА_4 .

З протоколів допиту вбачається, що ОСОБА_4 залучав цих осіб для здійснення ремонтних робіт проте в поза робочий час та за плату, яка узгоджувалась між ними. Тобто, враховуючи те, що потерпілі працювали в ДСНС сутки через троє, то після чергування вони додатково працювали з метою отримання додаткового доходу. Жодного шантажу, погроз, насильницьких дій, примусу, контролю, впливу, перевезення та інших дій, які є кваліфікуючими ознаками ч. 2 ст. 149 ККУ ОСОБА_4 відносно потерпілих не вчиняв, останні виконували роботи добровільно з метою отримання додаткового заробітку поза службою. Потерпілі самі телефонували, приїжджали та не мали жодного обмеження в своєму пересуванні. Інформація, надана при допиті потерпілими про те, що останні боялись, що ОСОБА_4 їх звільнить не відповідає дійсності, тому як питання звільнення в органах ДСНС розглядає атестаційна комісія в разі наявності доган або вчинення проступку. ОСОБА_4 не має одноособово таких повноважень. Жодних заяв про вчинення щодо осіб, зазначених вище будь-яких неправомірних дій з боку ОСОБА_4 подано не було до 12 серпня 2025 року. Таким чином, є всі підстави стверджувати про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали органу досудового розслідування неправдиві покази, які стали підставою для пред`явлення ОСОБА_4 підозри, що містить ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 383, ст. 384 КК України………………»

З наявних в матеріалах скарги доказів судом встановлено, що в провадженні ГСУ Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000085 від 23.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, в межах розслідування якого проведено допити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході проведення яких вищезазначені особи звинуватили ОСОБА_4 в тому, що останній залучав їх проти волі до виконання робіт з будівництва приватного будинку, а ті погоджувались на це під страхом звільнення. Зі змістом допитів зазначених вище осіб сторона заявника скарги не погоджується та вважає їх неправдивими та такими, що містять ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 383, ст. 384 КК України.

Поряд з цим суд констатує, що обставини про які зазначається заявником у заяві про вчинення кримінального правопорушення досліджуються та перевіряються в межах кримінального провадження №0000085 від 23.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, в якому на даний час проводиться досудове розслідування та здійснюються слідчі та процесуальні дії. Інформація про закриття зазначеного кримінального провадження в матеріалах справи відсутня.

Таким чином обставини про які зазначає адвокат ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 11.09.2025, зокрема щодо вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 383, ст. 384 КПК України, підлягають встановленню, дослідженню та оцінці в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 23.01.2025.

Сторона заявника скарги стверджує, що слідством не вживаються заходи для встановлення усіх обставин справи в кримінальному провадженні №0000085 від 23.01.2025, слідство ведеться не об`єктивно, доводи про які наголошується їхньою стороною не перевіряються та не враховуються. А тому суд роз`яснює, що у разі незгоди з процесуальними рішеннями та діями слідчого потерпіла сторона наділена правом оскарження таких рішень та дій слідчого до слідчого судді в порядку статті 303 КПК України, а не шляхом реєстрації окремого (нового) кримінального провадження стосовно обставин, які уже досліджуються та перевіряються у межах зареєстрованого кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до того, що підстави невнесення відомостей до ЄРДР ґрунтувались на об`єктивних даних, які отримано в ході проведення належної перевірки, незгода особи, за скаргою якої проводилась перевірка зі змістом відповіді не свідчить про наявність в діях (бездіяльності) уповноважених осіб органу Національної поліції протиправної бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 від 11.09.2025 року.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 від 11.09.2025 року про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя