Провадження № 1-кп/932/1385/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення обвинувального акту до судового розгляду

та продовження строку дії запобіжного заходу

02 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001340 від 08.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , звання солдат, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_2 , за ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001340 від 08.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні при з`ясуванні питань, пов`язаних з призначенням обвинувального акту до судового розгляду, прокурор, посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України та відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Одночасно, у зв`язку зі спливом раніше застосованого до ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор заявив клопотання про його продовження на 60 днів без визначення розміру застави. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу. В обґрунтування ризиків зазначає, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за який передбачено від п`яти до десяти років позбавлення волі, усвідомлення чого може спонукати його до переховування від суду з метою уникнення покарання. Крім того, існує ризик можливого незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, з якими він разом проходив військову службу, з метою їх схилення до дачі в суді вигідних йому показань, що може негативно вплинути на хід судового провадження. Також, у разі незабезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжним заходом у виді тримання під вартою, він, будучи військовослужбовцем, може самовільно залишити місце служби, що утворює самостійний склад кримінального правопорушення.

Вказуючи на неможливість запобігання існуючим ризикам та досягнення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування до нього іншого, аніж запобіжний захід у виді тримання під вартою, заходом, прокурор просив його клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений і його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Судом встановлено, що обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами ст.291 КПК України, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення підсудне Шевченківському районному суду міста Дніпра, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 4 частини третьої ст.314 КПК України, не встановлено. Отже, обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу, суд виходить з такого.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється статтею 199 КПК України, згідно положень якої прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, має навести і довести перед судом, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, додержуючись правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи вказане питання, суд відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, чи є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, чи доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою обвинуваченого, суд виходить з характеру та обставин кримінального провадження, суспільної небезпечності і ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мотивів його вчинення, тяжкості покарання, яке йому загрожує в разі доведення його вини, і погоджується з думкою прокурора про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та наявність підстав для його продовження, так як саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даний час забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Обставин, які б давали суду підстави вважати достатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, судом не встановлено.

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, тому підстав для визначення розміру застави суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.314-316, 176-178, 183, 197, 199 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001340 від 08.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України призначити до судового розгляду на 09 жовтня 2025 року на 10.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Дніпра і здійснювати його у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів по 30 листопада 2025 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Резолютивна частина ухвали проголошена 02 жовтня 2025 року, повний текст ухвали оголошено 03 жовтня 2025 о 08.50 год.

Суддя ОСОБА_1