УХВАЛА

06.10.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 182 КК України, внесене в кримінальному провадженні за № 0000225 від 17.01.2025 та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , у якому послався на те, що в провадженні слідчого відділу Житомирського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 17.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 182 КК України.

Згідно клопотання, статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що працівники органів прокуратури є працівниками правоохоронного органу. Наказом керівника Житомирської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 210к, ОСОБА_6 переведено на посаду прокурора Житомирської окружної прокуратури Житомирської області з 22.03.2021.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою заступника керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 від 11.06.2024 про визначення групи прокурорів, відповідно до вимог ст. 37 КПК України, прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 визначено старшою групи прокурорів у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000162 від 10.06.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За результатами досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, 13.06.2024 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 направлено до Житомирського районного суду Житомирської області. Внаслідок безпричинного невдоволення діями працівника органу прокуратури - прокурора Житомирської оружної прокуратури ОСОБА_6 , яка виконувала повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні, у ОСОБА_5 , виник умисел спрямований на погрози вбивством та насильством працівнику правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючі, що ОСОБА_6 виконує повноваження прокурора у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 є потерпілою, перебуваючи у невстановленому місці, почала періодично телефонувати на особистий номер ОСОБА_6 за допомогою мобільного додатку «Viber» та в грубій агресивній формі стала погрожувати та ображати прокурора. З метою недопущення подальшої противоправної поведінки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заблокувала дзвінки, що надходили з номеру телефону ОСОБА_5 . У подальшому, продовжуючи реалізацію свого противоправного умислу, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, 08.01.2025 приблизно о 08 год. 55 хв., о 10 год. 37 хв. та о 13 год. 43 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного додатку «Viber» та використовуючи інший номер телефону, стала повторно телефонувала на особистий номер ОСОБА_6 та повідомляти про свій намір вбивства та насильства щодо прокурора, а також щодо його близьких родичів. З метою недопущення подальшої противоправної поведінки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повторно заблокувала дзвінки, що надходили з іншого номеру телефону ОСОБА_5 . Крім того, продовжуючи свої противоправні дії, ОСОБА_5 з метою переконання ОСОБА_6 у дійсності своїх противоправних намірах 09.01.2025 приблизно о 17 год. 25 хв., о 17 год. 28 хв. та о 17 год. 43 хв., перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного додатку «Viber» та використовуючи інший номер телефону, зателефонувала на особистий номер ОСОБА_6 та повторно повідомляла про свій намір вбивства та насильства щодо прокурора, а також щодо його близьких родичів. У результаті агресивної поведінки ОСОБА_5 , та з урахуванням обстановки, що склалася, кількістю, інтенсивністю, форми і характеру висловлених погроз, ОСОБА_6 мала реальні підстави побоюватися реалізації висловлених погроз вбивством та насильством у свою адресу, у тому числі в адресу своїх близьких родичів. В подальшому, ОСОБА_5 у невстановлений органом досудового розслідуванням час, однак не пізніше 30.06.2025, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою невстановленого під час досудового розслідування пристрою з доступом до мережі Інтернет, здійснила незаконне збирання та зберігання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_6 , а також її особисті фотографії з метою подальшого незаконного використання та поширення такої інформації. Продовжуючи реалізацію свого противоправного умислу, ОСОБА_5 використовуючи невстановлений під час досудового розслідування пристрій з доступом до мережі Інтернет, а також особисту електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом надсилання електронних листів на офіційні електронні пошти органів держаної влади 30.06.2024, 07.01.2025, 08.01.2025, 15.01.2025, 19.01.2025, 20.01.2025 поширила конфіденційну інформацію стосовно ОСОБА_6 , а також її особисті фотографії з підписами образливого змісту, без відома та дозволу останньої.

Таким чином, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 182 КК України, тобто погрозі вбивством, насильством щодо працівників правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та у незаконному збиранні, зберіганні, використанні та поширенні конфіденційної інформації про особу,

Слідчий зазначає, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 182 КК України, ОСОБА_5 направлено засобами поштового зв`язку за адресами її реєстрації та проживання, а також вручено особисто під підпис її сину ОСОБА_9 .

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 22.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.01.2025; протоколом огляду від 07.07.2025; протоколом огляду від 02.07.2025; висновком експерта № СЕ-19/106-25/12889-ЛД від 11.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, слідчий за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваної запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 17.01.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 182 КК України.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках передбачених цим кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частинами 1 та 2 статті 135 КПК України (глава 11 КПК України) передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, шляхом вручення їй повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23.09.2025 року слідчим СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, однак, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_5 не було встановлено, 23.09.2025 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено її сину - ОСОБА_9 .

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що відповідно до вимог зазначених норм процесуального закону ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної, а тому є особою, по відношенню до якої може бути застосовано запобіжний захід у передбачених законодавством України випадках.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні доводи свідчать про те, що на даний час існують ризики, на які посилалась сторона обвинувачення та котрі є підставою для обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Насамперед, мова йде про ризики переховування від органів досудового розслідування, впливу на потерпілу, свідків, а також вчинення нових кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 19.09.2024 року перетнула державний кордон України (пункт пропуску «Могилів-Подільський») у напрямку «виїзд» та на територію України не поверталася, на даний час її місцеперебування органу досудового розслідування невідоме.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 02.10.2025 підозрювану ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

За загальним правилом, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. Проте, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого виключно у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК України).

З даного приводу, слідчим суддею звернуто увагу на позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 991/3440/20, згідно якої рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників. У даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

На відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Таким чином, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є обов`язковим процесуальним документом (рішенням) для забезпечення вчинення процесуальних дій, спрямованих для встановлення місця перебування підозрюваного за межами України та його затримання.

Крім того, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (п. 1 Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБУ, СБУ, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5).

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 182 КК України, наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому дане клопотання підлягає задоволенню і щодо підозрюваної необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 2 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст.176-178, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1