Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1342/25
Провадження № 1-кп/499/118/25
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області кримінальне провадження №0000995 від 10.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000995 від 10.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У справі призначено підготовче судове засідання на 06.11.2025 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про проведення судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000995 від 10.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України., у закритому судовому засіданні, посилаючись ту обставину, що вищевказане кримінальне правопорушення скоєно стосовно неповнолітнього.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб. Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та відносно останнього Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2025 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати місце проживання із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю. Строк дії ухвали - до 08.11.2025.

Враховуючи обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відомості обвинуваченого, відповідно до яких останній не працює, не навчається, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.

У зв`язку із військовою агресією збройних сил російської федерації та впровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача № 64/2022, ризики зазначені прокурором лише збільшились, оскільки повсякденний уклад цивільного способу життя порушений, що лише сприятиме можливим спробам підозрюваної переховатися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; його перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином - ускладненню проведенню процесу, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у розумні строки, у зв`язку із намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Викладені ризики не зменшились під час досудового розслідування і судового розгляду, а тому, на думку сторони обвинувачення, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу у домашнього арешту на більш м`який, наприклад особисте зобов`язання, враховуючи особистість обвинуваченого, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, наявність зв`язків зі потерпілими. Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу може зашкодити кримінальному провадженню, потягти за собою несприятливі, непоправні наслідки.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Також судом на розгляд поставлено питання щодо можливості проведення підготовчого судового задання та призначення справи до судового розгляду.

Прокурор у судовому засідання на задоволення поданих ним клопотань наполягав та не заперечував проти призначення справи до судового розгляду та просив витребувати досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечували, просили обрати особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність ризиків4 щодо клопотання про проведення судового розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не заперечували, щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Розглянувши заявлене клопотання прокурора та заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Стосовно клопотання прокурора щодо продовження обраного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати місце проживання із покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурор клопотав про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб.

Відповідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу судом враховується у своїй сукупності пред`явлення особі обвинувачення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків, які є обґрунтованими:

Прокурор посилається у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Зазначені обставини підтверджують існування ризику спроб переховування підозрюваного, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , який на теперішній час підозрюється у скоєні тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 не підлягає мобілізації, безперешкодно може перетнути кордон і виїхати за межі України.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого незаконного впливу на свідків, потерпілу, у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до зміни показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, який існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом.

Суд, погоджується із посиланнями прокурора, що враховуючи характер кримінального правопорушення, дані що характеризують особу обвинуваченого, а саме те що обвинувачений не працевлаштований, не навчається тому, існує ризик, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. З ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на нього як на обвинуваченого у кримінальному провадженні, в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до суду.

Крім того, у зв`язку із військовою агресією збройних сил російської федерації та впровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача № 64/2022, вказані ризики лише збільшились, оскільки повсякденний уклад цивільного способу життя порушений, що лише сприятиме можливим спробам підозрюваної переховатися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні; його перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином - ускладненню проведенню процесу, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у розумні строки, у зв`язку із намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Викладені ризики не зменшились під час досудового розслідування і судового розгляду, а тому, відсутні підстави для зміни запобіжного заходу у домашнього арешту на більш м`який, наприклад особисте зобов`язання, враховуючи особистість обвинуваченого, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, наявність зв`язків зі потерпілими. Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу може зашкодити кримінальному провадженню, потягти за собою несприятливі, непоправні наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити зазначенні дії, спрямованні на перешкоджання правосуддю, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченим винуватим у кримінальному правопорушенні, вважаю доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб , з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою та не змінюючи його на менш суворий, суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відтак, наявні усі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят діб.

Стосовно клопотання прокурора про проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, суд погоджується з посиланнями прокурора та вважає дане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є малолітня особа.

Відповідно до п.72 Стандартів правосуддя, дружнього до дитини (далі - Стандарти правосуддя), з метою додержання найкращих інтересів дитини, ювенальному прокурору заявляти клопотання про здійснення закритого судового розгляду окремої категорії кримінальних проваджень з метою нерозголошення персональних даних про неповнолітніх, а також необхідності забезпечення їхньої безпеки.

Пунктами 4,5 ч. 2 ст. 27 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні упродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі у тому числі й якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом та необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Водночас, Декларація прав дитини 1959 р. закріплює принцип, що дитина за будь-яких обставин має бути серед тих, які першими одержують захист і допомогу. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини).

Зазначене положення кореспондується з частиною 2 ст. 10 КПК України, де закріплено, що у випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги що вищевказане кримінальне правопорушення скоєно стосовно неповнолітнього, суд вважає, що судовий розгляд слід проводити в закритому судовому засіданні.

За результатами проведення підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, в ході досудового розслідування та в підготовчому судовому засіданні угоди між сторонами не укладено, підстави, передбачені п.п 4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України, для закриття провадження - відсутні, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Іванівському районному суду Одеської області.

Учасники провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Потерпілі по справі надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відтак, відсутні перешкоди призначення судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч .2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що відповідно до ст.19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом, складання досудової доповіді слід доручити уповноваженій особі Державної установи «Центр пробації» за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Враховуючи наведене, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, щодо можливості призначення судового розгляду, їх позиції з питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд приходить до висновку, що слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у закритому судовому засіданні, визначивши дату та місце його проведення, і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,338,369,370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, тобто до 05 січня 2026 року із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду, прокурора який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

- утримуватись від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України;

- носити електронний засіб контролю до 05 січня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження в закритому судовому засіданні - задовольнити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта кримінального провадження №0000995 від 10.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України у закритому судовому засіданні в залі Іванівського районного суду Одеської області на 10 годину 00 хвилин 27 листопада 2025 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Доручити уповноваженій особі Державної установи «Центр пробації» скласти та подати до суду до початку судового розгляду у строк до 27 листопада 2025 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення ч.2 ст.286 КК України.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Повідомити про місце й час розгляду справи уповноважену особу Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення в частині продовження строку дії запобіжного заходу, з дня її отримання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

СуддяОСОБА_6