Провадження № 1-кс/752/9263/25
У Х В А Л А

20 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 22.08.2025 року відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025 року,-

в с т а н о в и в:

до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 у якій просить визнати необґрунтованим та незаконним повідомлення про підозру від 22.08.2025 року, складене старшим слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 та погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025 р.; повідомлення про підозру від 22.08.2025 року відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025 р. скасувати.

В обгрунтування скарги зазначено, що у провадженні СУ ГУНП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000541 від 25.04.2025р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в рамках якого ОСОБА_4 має процесуальний статус підозрюваного.

22.08.2025 року старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 було складено та прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Сторона захисту вважає, що у повідомленні про підозру відсутні будь-які фактичні данні, які б свідчили про наявність ознаки «вимагання», що є обов`язковою та ключовою кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Зазначає, що фабула, викладена слідчим, описує лише можливо надану пропозицію та можливо отриману неправомірну вигоду, а саме: «Так, у невстановлених досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше кінця квітня 2025 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вимагання та одержання від громадян України неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави , а саме на невстановлених на теперішній час службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зняття громадян призовного віку з розшуку, постановки їх на військовий облік, оголошення особи тимчасово непридатною або повністю непридатною до військової служби та інших питань, які пов`язані з перебування громадян на військовому обліку» - це є суб`єктивним припущенням слідчого, а не описом фактичних обставин.

« ОСОБА_4 висловив ОСОБА_8 вимогу, що за надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, він може вирішити питання про зняття ОСОБА_9 з розшуку та постановити на військовий облік, оскільки має налагоджені зв`язки з керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_2 .»

Посилається на те, що використання слідчим слова «вимога» не є тотожним поняттю «вимагання» як кваліфікуючої ознаки.

Таким чином, вважає, що у повідомленні про підозру відсутні фактичні дані про наявність обов`язкової кваліфікуючої ознаки ч. 3 ст. 369-2 КК України - вимагання, що свідчить про те, що підозра у вчиненні злочину за ч. 3 цієї статті є необґрунтованою.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що підозру складено з додержанням вимог ст. 276 КПК України, підозра ґрунтується на зібраних матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, приходить до настуного висновку.

Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру . Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, сторона захисту обґрунтовуючи свою скаргу зазначає, що у повідомленні про підозру відсутні будь-які фактичні данні, які б свідчили про наявність ознаки «вимагання», що є обов`язковою та ключовою кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення зібрані достатні матеріали, які підтверджують можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення на рівні стандарту переконання "наявності достатніх доказів для підозри" та виправдовують подальше розслідування для з`ясування (перевірки) в подальшому й тих обставин, на які вказує сторона захисту, зокрема, наявність ознаки «вимагання», та про обставини які стверджує обвинувачення, а також інших обставин, що стосуються предмету доказування у цьому кримінальному провадженні, або констатації відсутності в його діях ознак складу будь-якого кримінального правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи в сукупності матеріали скарги про скасування повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 276-276, 303- 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 22.08.2025 року відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000541 від 25.04.2025 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1