Номер провадження 1-кс/754/3193/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002701від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

25 вересня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене керівником Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002701від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: мобільного телефону марки «ТЕСНО РОVА», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з прозорим чохлом, на якому наліпка, та пари кросівок чорного кольору, за розміром 36, з метою збереження речових доказів.

Згідно клопотання слідчого, 24 вересня 2025 року, приблизно о 22 год. 20 хв. в приміщенні Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», що розташована за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 28/1, померла малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було госпіталізовано з травмами внаслідок випадіння 24 вересня 2025 року приблизно о 20 год. 30 хв. з вікна квартири АДРЕСА_1 , що розташована на 6 поверсі вказаного будинку.

24 вересня 2025 року слідчим слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , проведено огляд у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ТЕСНО РОVА», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з прозорим чохлом, з наліпкою, який поміщений до спец-пакету КІV1143494 та пару кросівок чорного кольору, за розміром 36, які поміщені до спец-пакету WAR1420576.

24 вересня 2025 року вилучене під час огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002701від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на вилучене в ході огляду майно, а саме на мобільний телефон марки «ТЕСНО РОVА», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з прозорим чохлом, з наліпкою, та пару кросівок чорного кольору, за розміром 36, зазначаючи в клопотанні, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явилась.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002701від 25 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

24 вересня 2025 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 під час проведення огляду у квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ТЕСНО РОVА», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з прозорим чохлом, з наліпкою, який поміщений до спец-пакету КІV1143494 та пару кросівок чорного кольору, за розміром 36, які поміщені до спец-пакету WAR1420576.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 25 вересня 2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 25 вересня 2025 року надано дозвіл на проведення огляду у квартирі АДРЕСА_1 , який було проведено 24 вересня 2025 року в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучені в ході огляду речі, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки вказане у клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002701від 25 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, вилучене в ході проведення 24 вересня 2025 року огляду квартири АДРЕСА_1 , а саме на:

мобільний телефон марки «ТЕСНО РОVА», з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з прозорим чохлом, з наліпкою, який поміщений до спец-пакету КІV1143494;

пару кросівок чорного кольору, за розміром 36, поміщених до спец-пакету WAR1420576.

Ухвалу слідчого судді направити слідчому, прокурору для виконання, володільцю майна до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: