УХВАЛА

Справа № 569/23539/25

1-кс/569/9045/25

03 грудня 2025 року Рівненський міський суду Рівненської області

у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання прокурора у кримінальному провадженні, прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черешнівка, Дубенського району, Рівненської області, українця, громадянина України, неодруженого, із базовою середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні, прокурор Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури виконувач обов`язків прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України в межах досудового розслідування на два місяці.

В обґрунтування клопотання вказав, що групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 від 02.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_5 , в кінці липня 2025 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом із малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований навчинення розпусних дій щодо останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітнього ОСОБА_7 ,достовірно знаючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та безпорадним станом ОСОБА_7 , який в силу свого віку та розвитку обмежений у здатності повноцінно усвідомлювати дії, які з ним відбувалися і не міг розуміти дійсний характер дій ОСОБА_5 та надати усвідомленого опору діям останнього, примусив малолітнього ОСОБА_7 зняти одяг та спустив нижню білизну, оголив статевий орган дитини, чим порушив статеву недоторканість малолітнього потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, тобто у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.

04.09.2025, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка (законного представника) ОСОБА_8 , яка детально описала обставини вчинення вказаного злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; проколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду речей, які надав ОСОБА_5 в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Redmi 12», чорного кольору в фотогалереї якого виявлено фотознімки оголеного ОСОБА_7 ; протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , проведеного в порядку ст. 225 КПК України за методикою «Зелена кімната» за участі психолога; висновком психолога ОСОБА_11 , складеного за результатами проведення допиту малолітнього потерпілого; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

05.09.2025, ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком дії до 05.11.2025.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Постановою керівника Дубенської окружної прокуратури від 27.10.2025 строк досудового розслідування кримінального провадження за № 0000445 від 02.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, продовжено до 04.12.2025.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 03.11.2025 строк дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжено в межах строку досудового розслідування до 04.12.2025.

На даний час на розгляді слідчого судді Рівненського міського суду перебуває клопотання слідчого, погоджене заступником керівника Рівненської обласної прокуратури від 28.11.2025 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження за№ 0000445 від 02.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, до п`яти місяців, а саме до 04.02.2026.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України,запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 181КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч. 2 ст. 156 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 може бути продовжений.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавленням волі від п`яти до восьми років. Крім цього, з метою уникнення передбаченого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

2. Незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні (передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 зможе шляхом залякування, погроз або вмовлянь впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів або розроблення версій задля уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та майновий стан.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що з огляду та тяжкість кримінального правопорушення, він не буде дієвим і не зможе стримати його як від переховування від органів досудового розслідування, так і від незаконно впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки неможливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відсутні та до органу досудового розслідування чи прокуратури не звертались.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів.

З врахуванням усіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати нічний домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що надані прокурором докази довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, Постановою керівника Дубенської окружної прокуратури від 27.10.2025 строк досудового розслідування кримінального провадження за № 0000445 від 02.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, продовжено до 04.12.2025, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області строк досудового розслідування кримінального провадження за № 0000445 від 02.09.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, продовжено до 04.02.2026 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на два місяці.

Окрім цього, продовжуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України продовжити покладені ухвалою про обрання запобіжного заходу обов`язки: прибувати за першою вимогою на виклик до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, на 2 місяців в межах строку досудового розслідування до 03 лютого 2026 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло, що за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово (окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття)

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції в Рівненській області за місцем проживання підозрюваного.

Покласти на підозрюваного у ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за першою вимогою на виклик до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 03 лютого 2026 року.

Ухвалу про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_12