У Х В А Л А

01.12.2025 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду№ 6 заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі в розгляді судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25,

У С Т А Н О В И В :

26.11.2025 в провадженні судді надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі в розгляді судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25.

В обгрунтування своєї заяви заявник, як на правову підставу для відводу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 , посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Так, в обґрунтування своєї заяви про відвід ОСОБА_3 посилається на те, що на думку заявника, слідча суддя ОСОБА_4 зловживала своїм службовим становищем під час кримінального провадження № 0005698 від 30.10.2017, внаслідок якого було ухвалено судове рішення: ухвала від 13.04.2023 в провадженні 1-кс/357/181/23 у справі № 357/7851/22 про закриття кримінального провадження № 0005698, зареєстрованого в ЄРДР - 30.10.2017. Вказує на наявність сукупності доказів складу кримінальних правопорушень, скоєних слідчою суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 , передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, «Зловживання владою або службовим становищем», ч. 1 ст. 396 КК України, та зазначає, що «Слідча суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були насильницькими, зловживаючи своїм службовим становищем, приховала подвійне умисне вбивство з особливою жорстокістю ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в кв. АДРЕСА_1 , близько 02 год. 40 хв. 03.01.2008.

Заявник вважає, що слідча суддя ОСОБА_4 перешкодила виконанню судових рішень в кримінальному провадженні № 0002108 від 01.09.2022, що потягнуло за собою приховання подвійного умисного вбивства з особливою жорстокістю ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в кв. АДРЕСА_1 , близько 02 год. 40 хв. 03.01.2008, а саме: зобов`язальної постанови від 09 листопада 2012 року судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 у справі № 2610/21791/2012 в кримінальній справі № 47 -1042, а саме: не було призначено комісійну комплексну судову медико-ситуалогічну експертизу з метою встановлення причин смерті ОСОБА_8 та обставин при яких настала смерть, в повному обсязі не перевірені доводи ОСОБА_3 , не встановлено причин виникнення пожежі та конкретні обставини події, що мали місце 03.01.2008 року в квартирі ОСОБА_8 . Також, перешкодила виконанню зобов`язальної ухвали від 22.12.2022 слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9 у справі № 357/7944/22, якою було зобов`язано слідчого у даному кримінальному провадженні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження; зобов`язальної ухвали від 22.03.2023 слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10 у справі N2 357/2897/23 у межах нового кримінального провадження допитати в якості свідків осіб, стосовно яких порушено кримінальне провадження ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) та встановити їх анкетні дані на даний час; зобов`язальної ухвали від 16.10.2023 року слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9 у справі № 357/7944/22, якою було зобов`язано слідчого у даному кримінальному провадженні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження; зобов`язального рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горопацький та інші проти України» від 04.02.2021, в частині заходів індивідуального характеру, за яким: провести розслідування з дотриманням процесуальних вимог за статтею 2 Конвенції: належність слідчих дій; - оперативність розслідування; залучення членів родини померлого та незалежність розслідування, яке, у принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, до встановлення та покарання винних осіб», що, у сукупності, призвело до невжиття необхідних заходів щодо встановлення осіб, які скоїли умисні вбивства з особливою жорстокістю ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , що спричинило потерпілому ОСОБА_3 серйозну моральну і значну матеріальну шкоду.

Вважає, що рішення судді ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0005698, зареєстрованого в ЄРДР - 30.10.2017 перешкодило виконанню зобов`язальної постанови від 09 листопада 2012 року судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 у справі № 2610/21791/2012 в кримінальній справі № 47 -1042, порушеної за ознаками складу злочинів, передбачених за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме: не було призначено комісійну комплексну судову медико-ситуалогічну експертизу з метою встановлення причин смерті ОСОБА_8 та обставин при яких настала смерть, в повному обсязі не перевірені доводи ОСОБА_3 , не встановлено причин виникнення пожежі та конкретні обставини події, що мали місце 03.01.2008 року в квартирі ОСОБА_8 , вказівки якої не були виконані слідчим Білоцерківського РУП ОСОБА_15 і упередженим процесуальним керівником - прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_16 . Як вбачається з матеріалів кримінальної справи на час прийняття рішення про закриття кримінальної справи станом на 12.11.2010 та на 28.12.2010 слідчими фактично не було виконано в повному обсязі вказівок Генеральної прокуратури України, а саме (...) не призначено комісійну комплексну судову медико-ситуалогічну експертизу з метою встановлення причин смерті ОСОБА_8 та обставин при яких настала смерть, в повному обсязі не перевірені доводи ОСОБА_3 не встановлено причин виникнення пожежі та конкретні обставини події, що мали місце 03.01.2008 року в квартирі ОСОБА_8 ».

Разом з тим, заявник зазначає, що була задоволена його касаційна скарга та скасована ухвала Апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2011 року про закриття кримінальної справи № 47-1042, матеріали якої увійшли до матеріалів кримінального провадження № 0000011, зареєстрованого в ЄРДР -16.01.2014 року, за п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч.ч. 3, 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, в якій зазначена позиція Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо неналежного, неефективного, упередженого, неадекватного розслідування насильницьких смертей, заподіяних моїм батькам: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , в якій констатовано наявність події злочину, під час якої було скоєно декілька злочинів проти життя і власності моїх умисно вбитих з особливою жорстокістю батьків: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в ніч на 03.01.2008 року, під час розбійного нападу на ОСОБА_5 і на ОСОБА_6 .

В судове засідання особи, які беруть участь у кримінальному провадженні не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки не відомі.

Вивчивши заяву та додатки до неї, суддя приходить до висновку, що у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Нормами частини 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями статей 75-76 КПК України, передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Так, відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Із заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі в розгляді судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25 вбачається, що фактичною причиною заявленого відводу є те, що слідчим суддею ОСОБА_4 було винесено ухвалу від 13 квітня 2023 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 29.12.2022 року про закриття кримінального провадження № 0005698 від 30.10.2017 року відмовлено, а отже суддя приходить до висновків, що мотивами для відводу слідчого судді є незгода із процесуальними рішеннями судді.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_3 в заяві про відвід слідчого судді, суддя наголошує, що обставини, передбачені приписами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які виключають участь слідчого судді ОСОБА_4 від участі в розгляді судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25, не знайшли свого підтвердження та вважає, що наведені в заяві обставини не можуть бути підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки вони фактично зводяться до незгоди ОСОБА_3 з прийнятими слідчим суддею процесуальними рішеннями.

Таким чином, наведене у заяві про відвід не може свідчити про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25, будь-яких даних і доказів щодо можливої необ`єктивності чи заінтересованості слідчого судді в результатах розгляду такої справи не встановлено, а тому заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суддя виходить з того, що незгода з прийнятими рішеннями не може бути окремою, самостійною підставою для відводу. При цьому, суд, який розглядає заяву про відвід, не наділений повноваженнями перевірки процесуальних дій, бо це є дискреція суду, який має право на перегляд справи в апеляційному порядку.

Незгода з порядком ведення судового розгляду, процесуальними рішеннями слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 не може бути правовою підставою для відводу судді, а лише можуть бути оскаржені у встановленому законом апеляційному порядку.

Таким чином, заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у упередженості судді та свідчили про наявність підстав для її відводу, визначених положеннями ст. 75 КПК України.

Враховуючи відсутність обставин, які перешкоджають слідчому судді ОСОБА_4 брати участь у розгляді судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25, суддя вважає за необхідне в задоволенні заяви про відвід слідчого судді відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 376 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 від участі в розгляді судової справи №357/18046/25, провадження №1-кс/357/2278/25, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_17