Справа № 165/4562/25
Провадження № 1-кп/165/236/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003120, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснина Іваничівського району Волинської області, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

До Нововолинського міського суду Волинської області на розгляд надійшло кримінальне провадження № 0003120 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою, а визначені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати. Строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 29.01.2026 року, проте завершити судовий розгляд до вищевказаного строку не можливо.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою; посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, наміри обвинуваченого повернутися на військову службу, вважали, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 відповідаючи на питання суду заявив, що не переховувався від правоохоронних органів та не має наміру у подальшому переховуватися від суду.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого та заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає продовженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими цим кодексом для судового розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Частиною 8 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем та раніше вчиняв аналогічне кримінальне правопрушення під час дії воєнного стану та був звільнений від кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги дію прямих приписів ч. 8 ст. 176 КПК України на час розгляду клопотання, суд дійшов переконання, що обраний запобіжний захід є доцільним та підстав для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у теперішній час не вбачається.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному проваженню іншим чином.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини щодо вказаного кримінального провадження та особи обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, з урахуванням стадії судового провадження, у якому не допитані свідки, а обвинувачений матиме можливість незаконно впливати на них, враховуючи вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, суд дійшов переконання щодо неможливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та вважає що саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, враховуючи що строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 29.01.2026 року, а підстав для його зміни, скасування або обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, враховуючи що судове провадження не завершено, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 діб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-316, 331, 372 КПК України, суд,

постановив:

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) днів, з 16 січня 2026 року до 16 березня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та начальнику Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Строк дії цієї ухвали встановити до 16 березня 2026 року включно.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_6