Провадження № 1-кс/742/1457/25
Єдиний унікальний № 742/5582/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

14 жовтня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Прилуки клопотання слідчої відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що розглядається

1.До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчої відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (далі - Клопотання).

2.Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000851 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

3.Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 2025 року, близько 17 год., у приміщенні житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є її знайомим і який проживає в вищевказаному будинку і є сусідом останньої, виникла сварка, під час якої, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю та з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно нанесла останньому удар вістрям вказаного ножа в область грудної клітки , а саме лівої лопатки, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічний субтотальний пневматоракс, які відповідно до п. 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння тілесних ушкоджень.

4.10.10.2025 в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано та поміщено в ізолятор тимчасового тримання.

5.13.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

6.У клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак,на думку слідчого, жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен запобігти зазначеним у Клопотанні ризикам.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

7.У судовому засіданні прокурор доводи Клопотання підтримала, просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

8.Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти доводів Клопотання, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити альтернативний розмір застави, що може бути посильним для підозрюваної, посилаючись на те, що підозрювана ОСОБА_5 не судима, та має соціальні зв`язки.

9.Підозрювана ОСОБА_5 заперечила проти доводів клопотання слідчого, вказавши, що не має наміру ухилятись від слідства і суду, має намір сприяти слідству.

Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

10.У відповідності до положень ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

11.Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

12.Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

13.За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

14.З огляду на положення даної статті, слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має встановити наступні обставини: (1) чи набула ОСОБА_5 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається Клопотання; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке їй інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України;

15.Зі свого боку, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

16.ОСОБА_5 підозрюється у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

17.Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України.

18.Вчинення вказаного кримінального правопорушення за обставин, наведених у клопотанні слідчого підтверджується, зокрема, копією витягу з ЄРДР від 14.10.2025 (а.с. 2), копіями протоколів огляду місця події від 12.10.2025 (а.с.7-9, 10-12), копіями протоколів допитів свідків від 13.10.2025 (а.с. 13-14, 15-16), копією допиту потерпілого від 13.10.2025 (а.с. 17-19), копією протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 13.10.2025 (а.с. 20-23), протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 13.10.2025 року (а.с. 28-31), протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 від 13.10.2025 (а.с. 32-35) та іншими документами, долученими до клопотання.

19.Враховуючи вищевикладене, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зазначає, що оцінює надані стороною обвинувачення матеріали та зазначені в них відомості лише з точки зору того, чи мало місце кримінальне правопорушення, про яке зазначає сторона обвинувачення, і на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь їх вини.

Щодо набуття особою статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.

20.Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

21.Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

22.Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких, вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

23.Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

24.13.10.2025 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано та поміщено в ізолятор тимчасового тримання (а.с.22 зворот.-23). Письмове повідомлення про підозру разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки вручено підозрюваній під розписку 13.10.2025 о 15 год 45 хв. (а.с. 25-27).

25.Враховуючи, що Повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вручено його підозрюваному в спосіб, передбачений КПК України, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

26.Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

27.Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

28.Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

29.Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

30.Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

31.У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

32.За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

33.Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_5 вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

34.Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме копіями наступних документів:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 12.10.2025 року;

-протоколом огляду місця події від 12.10.2025 року.;

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 13.10.2025;

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 від 13.10.2025;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 13.10.2025 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

35.Враховуючи вищезазначені загальні досудового розслідування факти, Слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_5 із кримінальним правопорушенням, яке їй інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у Повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

36.Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

37.Обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_5 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

IV. Наявність ризиків, та їх обґрунтованість.

38.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

39.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

40.Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

41.Так, у Клопотанні слідчий посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_5 , передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

42.Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

43.При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися, зокрема те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, характеризується посередньо, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків та місця реєстрації, які б забезпечували її перебування за місцем фактичного проживання.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

44.Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 відоме місце проживання свідка та потерпілого, тому перебуваючи на волі вона зможе впливати на них шляхом залякування, підкупу, шантажу або іншим чином, змушуючи таким чином змінити свої попередні покази. Крім цього основним свідком по справі являється співмешканець ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі остання матиме можливість вільно спілкуватися з ним та обговорювати захисні версії.

45.При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

46.Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

47.Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

48.За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

49.ОСОБА_5 може створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих нею у подальшому захисних версій.

50.Відтак доводи прокурора і слідчого щодо наявності такого ризику слідчий суддя визнає обґрунтованими.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

51.Такий ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вичинила тяжкий злочин, що безпосередньо посягає на суспільні відносини, що забезпечують охорону життя та здоров`я особи, разом з тим раніше притягувалася до адміністративної відповідальності ст. 173-2 КУпАП, що вказує на небажання підозрюваної стати на шлях виправлення та у подальшому може вчинити інші кримінальні правопорушення.

52.Однак, суд критично ставиться до таких доводів прокурора, оскільки останнім не долучено протоколів та постанов про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_5 . Крім того, вчинення останньою адміністративних правопорушень жодним чином не може свідчити про схильність особи до вчинення кримінальних правопорушень.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

53.Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

54.В силу ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

55.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

56.Виходячи з вищезазначеного та враховуючи особу підозрюваної, що вона не працює, не має постійного доходу, сталих соціальних зв`язків слідчий суддя вважає, що запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого можливо шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вирішуючи питання про строк тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку, що з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу підозрюваного строк тримання під вартою слід визначити тривалістю у 60 днів.

57.Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину,вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3)щодо особи,стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

58.Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається в таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

59.У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

60.Вирішуючи питання про обрання розміру застави Слідчий суддя враховує наступні фактори:

- тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ;

- особу ОСОБА_5 , яка не працює, не має стійких соціальних зв`язків неодружена, не є судимою;

61.Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки протиправні дії ОСОБА_5 пов`язані із застосуванням насильства щодо потерпілого, то визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні є правом суду. Відтак, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе визначити розмір застави у 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

62.На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 177, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 23 години 34 хвилин 12.10.2025.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) 60 діб до 23 години 34 хвилини 11 грудня 2025 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близьких родичів та членів сім`ї останньої.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити суму застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі відповідної установи тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення її копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали відповідно до частини другої статті 376 КПК України складено та проголошено 14.10.2025 о 18.00 годині.

Суддя ОСОБА_10