КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11 п/824/684/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 в порядку ст. 29 Конституції України на незаконність притягнення до кримінальної відповідальності, незаконність тримання під вартою в період попереднього ув`язнення з 21.05.2002 по 23.04.2013, а також незаконність тримання в тюремному ув`язненні в умовах Вінницької установи виконання покарань №1,-

за участі:

засудженого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

До Київського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_5 в порядку ст. 29 Конституції України, в якій він просить:

- відповідно до ч. 9 ст. 106 КПК України 1961 року ухвалити судове рішення про визнання його затримання слідчим 21 травня 2002 року незаконним;

- визнати незаконними процесуальні дії, які проводилися в період досудового слідства та були пов`язані із підозрою та обвинуваченням його у викраденні людини 31 серпня 2000 року, а саме: порушення щодо нього кримінальної справи 21 травня 2002 року; обрання стосовно нього запобіжного заходу - взяття під варту 28 травня 2002 року; пред`явлення обвинувачення за ст. 146 ч. З КК України 2001 року 31 травня 2002 року та виконання слідчих дій в рамках цього обвинувачення;

- визнати незаконним тримання його під вартою в період попереднього ув`язнення з 22.05.2002 по 23.04.2013, що проводилося на підставі обраного запобіжного заходу за підозрою в скоєнні не злочинних дій;

- визнати незаконним тримання його в тюремному ув`язненні понад граничний строк позбавлення волі, який передбачений ч.2 ст. 63 КК України 1960 року в зв`язку з тим, що на день вступу вироку в юридичну силу витекли 10-річні строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, які були передбачені ст. 48 КК України 1960 року;

- звільнити його від подальшого покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2012 року, що набрав чинності Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду, цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який, посилаючись на те, що оскільки він засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2012 року як судом першої інстанції, то Київський апеляційний суд не може розглядати його скаргу, адже, на сьогодні не є судом першої інстанції, тому просив визначити один з районних судів в межах юрисдикції Київського апеляційного суд для розгляду його скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено зі змісту скарги ОСОБА_5 , він засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2012 року до довічного позбавлення волі.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що розгляд заяви ОСОБА_5 . Київським апеляційним судом буде суперечити засадам інстанційної підсудності, оскільки вирок по справі ухвалював Апеляційний суд м. Києва, діючи як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 33 КПК України, кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві загальні суди, а апеляційні суди в Україні здійснюють виключно кримінальне провадження в апеляційній інстанції.

При цьому, згідно з п. 20 та п. 22 ч. 1 ст. З КПК України, суд апеляційної інстанції - відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване рішення; а суд першої інстанції - районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

Отже, як слідує із зазначених вище норм процесуального закону, Київський апеляційний суд не є судом першої інстанції, а тому немає повноважень для здійснення провадження за скаргою ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що скаргу ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 29 Конституції України, слід направити для розгляду до суду першої інстанції, з врахуванням як місця вчинення ОСОБА_5 злочину, за який він засуджений (зі слів засудженого це Шевченківський район м. Києва), так і за місцем його затримання, яке, згідно копії протоколу затримання підозрюваного, долученого до скарги, відбувалось також в Шевченківському районі м. Києва .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 32, 33 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу засудженого ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 29 Конституції України на незаконність притягнення до кримінальної відповідальності, незаконність тримання під вартою в період попереднього ув`язнення з 21.05.2002 по23.04.2013, а також незаконність тримання в тюремному ув`язненні в умовах Вінницької установи виконання покарань №1 - направити для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Судді:

_________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3