ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/9961/25 Номер провадження 11-сс/814/129/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 07 грудня 2025 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та застосовано відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю, строком на 60 діб, тобто до 02.02.2026 року, з покладенням передбачених ст.194 КПК України обов`язків.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 05.12.2025 року, об 11.30 год., перебуваючи поблизу будинку №7 по вул.Сковороди у м.Полтава, на службовому автомобілі „Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), у форменому одязі поліцейські офіцери громади сектору взаємодії із громадами Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здійснювали перевірку документів громадян. Під час перевірки, до працівників поліції підійшов ОСОБА_10 , який почав голосно нецензурно виражатись на адресу поліцейських, при цьому погрожуючи застосуванням собаки породи стаффордширський тер`єр із шерстю коричневого кольору по кличці „Амур, якого тримав на повідку.

Після цього, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, які перебувають при виконання службових обов`язків, зняв із собаки повідок та, вказуючи на капітана поліції ОСОБА_13 , віддав команду нападу. Виконуючи команду власника, собака наніс ОСОБА_13 укуси в область лівої гомілки, підколінної ямки лівої ноги, лівої кисті та правого плеча. Внаслідок вказаних дій, потерпілому ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних рваних ран верхньої третини лівої гомілки та підколінної ямки зліва, лівої кисті, укушених саден верхньої третини правого плеча, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

У свою чергу, ОСОБА_10 заподіяв капітану поліції ОСОБА_12 не менше двох ударів руками, пальці яких були стиснутими у кулак, та собачим повідком в область голови та обличчя, чим заподіяв потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, продовжуючи виконувати команди ОСОБА_10 , собака завдав ОСОБА_12 укуси в область верхніх та нижніх кінцівок.

Внаслідок вказаних дій, потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних укушених саден верхніх та нижніх кінцівок, забою м`яких тканин голови, саден обличчя, двобічної параорбітальної гематоми.

05.12.2025 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України внесено до ЄРДР за №0001140.

05.12.2025 року ОСОБА_10 затримано в порядку ст.208 КПК України.

06.12.2025 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Вказує, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, є необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодним належним та допустимим доказом. При цьому, наказу собаці щодо нападу на працівників поліції ОСОБА_10 не віддавав. Крім того, ініціаторами конфлікт були поліцейські, а ОСОБА_10 лише вживав дії щодо самозахисту.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний постійно проживає за однією адресою разом зі своїми батьками та цивільною дружиною, отримує пенсійні виплати, неофіційно працевлаштований, являється раніше несудимою особою, є колишнім військовослужбовцем, брав участь у бойових діях, отримав численні поранення, на даний час знятий із військового обліку за станом здоров`я, потребує постійного медичного лікування.

Захисник ОСОБА_9 у поданій апеляційній скарзі, із внесеними до неї доповненнями адвокатом ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що ОСОБА_10 є колишнім військовослужбовцем, має інвалідність ІІ групи, визнаний непридатним до військової служби із виключенням із військового обліку. Наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення не має.

Обраний запобіжний захід позбавляє ОСОБА_10 можливості працевлаштуватися та отримувати повноцінну медичну допомогу, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я.

Інші учасники ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_14 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянтів.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри спростовуються таким.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані, відображені в показаннях потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , рапортах старшого інспектора-чергового ВП №1 Полтавського РУП УНП в Полтавській області ОСОБА_19 від 05.12.2025 року та 06.12.2025 року, протоколі огляду місця події від 05.12.2025 року, протоколах прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.12.2025 року, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.205 року, протоколі огляду цифрового носія від 05.12.2025 року, протоколі огляду цифрового носія від 05.12.2025 року, протоколі обшуку від 05.12.2025 року, протоколах проведення слідчого експерименту від 06.12.2025 року, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2025 року, протоколі особистого обшуку затриманого та огляду речей, які знаходяться при ньому від 05.12.2025 року, витягу з ЄРДР та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Твердження щодо безпосередньої оцінки наявних в матеріалах провадження доказів не впливають на визначення обґрунтованості підозри, а повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Про наявність підстав вважати, що ОСОБА_10 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Так, ОСОБА_10 підозрюється у заподіянні працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показань або відмови від наданих показань.

Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за вчинення умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Ці обставини можуть свідчити про його схильність до антисоціальної поведінки та вчинення правопорушень.

Крім того, всупереч доводам апелянтів, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не перешкоджає підозрюваному ОСОБА_10 проходити необхідне медичне обстеження та отримувати відповідне лікування.

Таким чином, обраний слідчим суддею відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та є обґрунтованим на даній стадій кримінального провадження.

Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає, в зв`язку з чим апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 07 грудня 2025 року щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4