н/п 1-кс/490/4985/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

29 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, уродженця міста Нальчик, Кабардино-Балкарська Республіка, РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина РФ 0521 № НОМЕР_1 , генерал-майора зс РФ, командира 7 гвардійської десантно-штурмової (гірської) Червоного прапора орденів Суворова і Кутузова дивізії Південного військового округу (місто Новоросійськ, Краснодарський край в/ч 62295), перебуваючого на тимчасово окупованій території та території держави - агресора,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.437 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Управління СБ України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000509 від 17.12.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.437 КК України.

Клопотання мотивує тим, що з 24.02.2022 невстановлені особи з числа військовослужбовців зі складу 22 армійського корпусу чорноморського флоту збройних сил російської федерації, НОМЕР_2 загальновійськової армії збройних сил російської федерації, 8, 35, 36 загальновійськової армії збройних сил російської федерації, 4 армії військово-космічних сил та протиповітряної оборони та інші військові формування російської федерації під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених службових осіб розпочали та продовжують ведення агресивної війни на територію Херсонської області з метою знищення живої сили та бойової техніки ЗСУ, НГУ та підрозділів ТРО на блокпостах та в містах їх дислокації на території Херсонської області, а також перешкоджання військовослужбовцям та співробітникам інших правоохоронних органів України взяття під контроль адміністративного кордону України з РФ для запобігання вторгненню збройних сил РФ на територію України тощо. В подальшому, виконуючи явно злочинні накази керівництва, застосовуючи різноманітні види озброєння, безпосередньо обстрілюючи позиції, знищуючи живу силу та бойову техніку ЗСУ, НГУ, підрозділів ТРО, інших правоохоронних органів України, які знаходяться на позиціях, тощо. Під час зазначених агресивних воєнних дій умисно знищуються об`єкти цивільної інфраструктури, будівлі та житло, що призводить до вбивств та завдання тілесних ушкоджень цивільному населенню.

Разом з тим встановлено, що до зазначеної діяльності співучасники злочину залучили командувача 7 гвардійської десантно-штурмової (гірської) Червоного прапора орденів ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі 7 ДШД) генерал-майора ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свою чергу, командувач 7 ДШД ЗС РФ генерал-майор ОСОБА_6 , будучи призначеним з 2021 року на посаду військового командира оперативного рівня держави-агресора Російської Федерації - керівником органу військового управління, тобто особою, яка безпосередньо здійснює планування і управління підпорядкованими йому військовими частинами та підлеглим особовим складом, діючи умисно, на виконання наказів і розпоряджень вищого військово-політичного керівництва РФ, за попередньою змовою групою осіб з іншими представниками влади РФ, командирами підрозділів ЗС РФ, Росгвардії та окупаційною владою РФ, усвідомлюючи явну злочинність отриманих розпоряджень та подальшу злочинність власних дій, а також можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, що є порушенням законів та звичаїв війни, через застосування методів ведення війни, заборонених міжнародним правом, розуміючи, що він порушує державний устрій та порядок, посягає на суверенітет і територіальну цілісність України з метою зміни меж її території, з мотивів встановлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушуючи принципи Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимог частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХIХ), ст.ст. 1-3, 68 Конституції України, з 24.02.2022 вів агресивні воєнні дії, керуючи підрозділами 7 ДШД на території Херсонської області, у тому числі міста Херсон (до 11.11.2022), із бойовим застосуванням їх штатної зброї та озброєння, а також контролював їх виконання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання на у виді позбавлення волі строк від 12 до 15 років або довічним позбавленням волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими РФ територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора РФ.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території та території держави агресора.

11.11.2025 в рамках кримінального провадження №0000204 від 21.04.2023 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.437 КК України.

20.11.2025 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

20.11.2025 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

17.12.2025 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 виділені з кримінального провадження №0000204 в окреме провадження №0000509.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України слідчим суддею встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.437 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду від 26.12.2024; протоколами огляду від 24.12.2024; протоколом огляду від 09.01.2025; протоколом огляду від 08.01.2025; протоколом огляду від 16.01.2025; протоколом огляду від 23.01.2025; протоколом огляду від 21.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.01.2025; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 20.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.06.2023; висновком експертів за результатами проведення комісійної судової військової експертизи №8028/8029/12737-12739/12741-12749 від 30.12.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років або довічне позбавлення волі, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які знаходяться в тому числі у свідків, які не допитані, але які зможуть підтвердити злочинну діяльність. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Крім того,може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками РФ, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років або довічним позбавленням волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, слідчий суддя вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1