Справа 556/2375/25
Номер провадження 1-в/556/14/2026
У Х В А Л А

іменем України

03.02.2026 року сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, клопотання ДУ "Полицька ВК-76" відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,

- вироком Тернопільського міського суду Тернопільської області від 16.10.2024, за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; На підставі ст.75 КК України призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю на 1 рік.

- вироком Тернопільського міського суду Тернопільської області від 28.03.2025 за ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

- вироком Тернопільського міського суду Тернопільської області від 18.04.2025 за ч.2 ст. 345, ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з врахуванням вироку суду від 28.03.2025.

встановив:

Адміністрація ДУ «Полицька ВК №76» звернулась до суду з клопотанням в порядку ст.537 КПК України відносно засудженого ОСОБА_4 .

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції не представилось можливих з технічних причин. Засуджений ОСОБА_4 , надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що підстав для декриміналізації будь-яких діянь, за які ОСОБА_4 засуджений ьа відбуває покарання, немає.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міського суду Тернопільської області від 28.03.2025, ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за епізодами, які згідно мотивувальної частину вироку які мали місце:

- 18.09.2024 (на суму 3359 грн.), - діючи в умовах воєнного стану, вчинив повторно, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України;

- 05.10.2024 (на суму 361,85 грн.), - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.186 КК України;

- 05.10.2024 (на суму 473,55 грн.) відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.186 КК України;

За вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 , було призначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

На час судового розгляду клопотання ОСОБА_4 , відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що звільнення особи від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із набранням чинності Законом № 3886-IX можливе лише щодо особи, яка вчинила викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Отже, норми Закону України № 3886-ІХ не поширюються на діяння, передбачені ст. 186 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за грабіж - відкрите викрадення чужого майна.

Статтею 185 КК України передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а статтею 186 КК України - за відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , вчинив 05.10.2024 року грабіж, а не крадіжку, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для його звільнення від призначеного покарання.

Таким чином, клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» відносно засудженого ОСОБА_4 , про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання відповідно до ч.2 ст. 74 КК України .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який відбуває покарання у місцях позбавлення волі протягом семи днів з часу вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1