печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2097/26-к
пр. № 1-кс-1489/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ФГ « ОСОБА_5 », код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002047 від 17.07.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

За версією сторони обвинувачення, службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зловживаючи службовим становищем, у порушення вимог земельного законодавства організували та реалізували злочинну схему фактичної передачі земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні зазначеного підприємства та належать державі, у приховану оренду окремим суб`єктам господарювання, під виглядом надання сільськогосподарських послуг.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

У свою чергу КПК України містить засоби правового захисту від довільного зазіхання з боку органів влади, включаючи, крім іншого, і заборону вилучення будь-яких документів і речей, що не мають прямого відношення до справи, яка розслідується.

Слідчий суддя звертає увагу, що статтею 163 КПК України, окрім іншого, закріплено обов`язок сторони кримінального провадження довести зв`язок між кримінальним провадженням та витребовуваними документами і суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий у своєму клопотанні вказує, що службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою отримання неправомірної вигоди для себе та інших юридичних осіб, здійснюється цілеспрямована підміна договору оренди поняттями договорів надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт та договорів поставки майбутнього врожаю, при цьому завищуючи вартість виконання робіт та, водночас, занижуючи вартість врожаю.

На обґрунтування власної позиції слідчий посилається на Постанову Верховного Суду від 15.11.2024 у справі N? 905:20/23, де вказується, що аналогічні вищевказаним договори за змістом фактичних відносин в комплексі можуть вважатися договором оренди земельної ділянки, оскільки за їх змістом вони виражають волю його сторін на укладання саме договору оренди землі, а неналежне оформлення договору та відносин, оренди у цьому випадку с тим способом, завдяки якому досягається прихована мета передачі в користування земельної ділянки.

Слідчим стверджується, що між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як замовником, та суб`єктом сільськогосподарської діяльності - контрагентом, виконавцем/підрядником, укладається завідомо економічно не вигідний договір про виконання сільськогосподарських робіт.

Предметом цього договору є виконання підрядником з використанням власних засобів та витратних матеріалів робіт з вирощування сільськогосподарської продукції на території земельної ділянки ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому, у договорі зазначається, що готова продукція, вирощена із матеріалів виконавця/підрядника, є власністю замовника та фіксується загальна ціна вартості робіт, яка є значно вищою за фактичну.

Надалі, ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » приймає виконані роботи по договору у контрагента не по їх фактичній вартості, а згідно зі штучно завищеною ціною робіт та використаних матеріалів.

Метою цих дій, з точки зору органу досудового розслідування, є максимальне зрівняння витрат по договору про виконання сільськогосподарських робіт з доходами, одержаними згідно з відповідним договором поставки зерна майбутнього врожаю. Водночас із попереднім договором, між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як постачальником, та суб`єктом сільськогосподарської діяльності - контрагентом, як покупцем, укладається договір поставки зерна майбутнього врожаю.

Предметом цього договору поставка постачальником та приймання і оплата покупцем сільськогосподарської продукції власного виробництва. При цьому, у договорі також заздалегідь фіксується вартість зерна врожаю, а слідчим робиться припущення, що така вартість є штучно заниженою у порівняні з ринковою.

З огляду на викладене, слідчий приходить висновку, що враховуючи непогашені грошові зобов`язання між сторонами, для приховування ознак злочину та його завершення, складається акт зарахування зустрічних однорідних вимог, які є майже співрозмірними.

Судом досліджене клопотання слідчого та додані до нього матеріали, з яких вбачається, що відносини між контрагентом та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є господарськими, врегульовані відповідними нормами цивільного законодавства і унормовують питання виконання сезонних робіт на землях державної форми власності та забезпечують надходження коштів Державного підприємства.

З матеріалів клопотання не вбачається що договори на які посилається слідчий є оскаржені будь ким із учасників вказаних правовідносин, одночасно матеріали не містять добровільної відмови у наданні запитуваних документів їхнім володільцем.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить висновку про недоведеність слідчим можливості використання як доказів відомостей, що містяться затребуваних органом досудового розслідування речах та документах, володільцем яких є ФГ « ОСОБА_5 ».

Подане клопотання є необґрунтованим, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання про надання тимчасового доступу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 235, 236, 309, 376, 562 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1