Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/2673/25
У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000018 від 14.01.2025 року., внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, та іншої особи матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

29 січня 2026 року ОСОБА_10 подано клопотання про скасування арешту з майна накладеного ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.03.2025р., а саме з 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1023.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що приписами абзацу першого частини першої статті 174 КПК України, встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Він є фактичним володільцем вказаної земельної ділянки, що відповідно до вимог вище зазначеної статті надає йому право звернення до суду з таким клопотанням.

Земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:1023 має площу 0,2659 га, тож арештована частина даної ділянки становить 0,133га.

Йому на праві власності належать дві суміжні ділянки, які він використовує за призначенням, однак проїзд до них і взагалі доступ можливий лише через земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:1023.

Вказана земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_11 в рівних долях.

З метою можливого доступу до власних земельних ділянок зацікавленими особами було прийнято рішення про придбання вказаної земельної ділянки і власники ОСОБА_3 та ОСОБА_11 погодились на укладення договору купівлі продажу.

Оскільки оформлення документів для продажу земельної ділянки займає певний час, між ним та власниками земельної ділянки було укладено договір про наміри (попередній договір) купівлі продажу земельної ділянки від 22 вересня 2020 року.

21.12.2021 року ОСОБА_10 на користь власників було в повному обсязі передано грошові кошти на виконання вимог договору від 22.09.2020 року, про що мається розписка ОСОБА_3 і він фактично став володільцем вказаної земельної ділянки.

З грудня 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:1023 є в його володінні і він використовує зазначену земельну ділянку за її призначенням та завдяки цьому має вільний доступ до власних суміжних земельних ділянок. Весь цей час він приймає заходи для збереження вказаної земельної ділянки, проводить заходи по її рекультивації за власний кошт.

Після новорічних свят вони збирались нотаріально оформити вказаний правочин та були записані до нотаріуса на 28.02.2022 року, однак 24.02.2022 року розпочалось повномасштабне вторгнення Росії в Україну у зв`язку із чим вони були змушені приймати заходи для безпеки своїх родин. Всі державні реєстри припинили свою роботу і протягом 2022 2023 років будь - які правочини, що потребували нотаріального посвідчення не проводились.

Враховуючи, що на території Миколаївської області тривають активні бойові дії з метою безпеки власного життя та життя своїх родин він, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 дуже рідко перебували в м. Миколаєві, що ускладнювало укладення договору купівлі продажу та його нотаріальне посвідчення.

На сьогодні арешт зазначеної частини ділянки, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 фактично порушує його права. Оскільки ділянка перебуває в спільній частковій власності ОСОБА_3 і ОСОБА_11 за нормами діючого законодавства він не може оформити документально навіть право власності на придбану частку ділянки, що належить ОСОБА_11 .

Конституція України (ст. 21, 22, 55) проголошує права і свободи людини найвищою цінністю, гарантуючи їхній невідчужуваний характер та судовий захист. Кожен має право захищати свої права від порушень, звертатися до Уповноваженого з прав людини, Конституційного Суду та міжнародних установ після використання національних засобів захисту.

За наведених обставин, просив суд захистити його права гарантовані Конституцією України та іншими Законами України та скасувати арешт накладений ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області по справі № 945/231/25 від 06.03.2025 року на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1023.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, вважає його необґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт того, що користувачем і водільцем зазначеної земельної ділянки з 2021 року фактично є ОСОБА_10 , він продав вказану ділянку, отримав гроші однак у зв`язку із військовою агресією вони не встигли нотаріально заствідчити договір купівлі продажу землі. Також він вказав, що розмір його частки в зазначеній земельній ділянці занадто малий, лише 0,13 га. І оскільки в них сумісна часткова власність з ОСОБА_11 то остання також позбавлена можливості розпорядження власним майном через арешт, хоча не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Просив клопотання ОСОБА_10 задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та вказав, що ОСОБА_11 є його матір`ю і оскільки арештовані земельні ділянки є частковою сумісною власністю остання не може жодним чином ані користуватись ними а ні розпоряджатись, вона навіть не може укладати договора аренди на свої частки. Він вказав, що навіть виділити свою частку вона не може у зв`язку із арештом часток ОСОБА_3 . Вважає взагалі арешт земельних ділянок в даному кримінальному провадженні недоцільним і таким, що порушує права третіх осіб, які не є учасниками даного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання про скасування арешту з майна та просив його задовольнити. Крім іншого, також зазначив, що накладення арешту в даному випадку грубо порушує права осіб які не є фігурантами даної справи та звернув увагу на те, що вина ОСОБА_3 на сьогодні не доведена у встановленому законодавством порядку, він на сьогодні вважається особою не винуватою але не має права вільно розпоряджатись та користуватись власним майном, що в свою чергу є грубим порушенням вимог Конституції України та інших законодавчих актів.

Заявник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав в повному обсязі.

Вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали судової справи та клопотання з доданими матеріалами, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 170 КПК України, встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.03.2025 року по справі № 945/231/25 було накладено арешт на 54 об`єкта нерухомого майна та на транспортний засіб.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, фактично арешт 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1023 порушує (має негативні наслідки) права третіх осіб, а саме співвласника ОСОБА_11 та власника суміжних земельних ділянок ОСОБА_10 .

Як вбачається з ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.03.2025 року по справі № 945/231/25 під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна у слідчого судді не було доказів негативних наслідків для третіх осіб, тож інтереси співвласника та власника сумісних земельних ділянок взагалі не були оцінені під час арешту 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1023.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Статтею 62 Конситуції України, встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Будь - яких доказів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання цього майна для виконання завдання кримінального провадження, суду не надано.

Крім того, на час вирішення клопотання в судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які свідчать що повернення зазначеного майна, завдасть шкоди для кримінального провадження, його повноти, правильності та об`єктивності, але встановлено, що арешт зазначеного майна перешкоджає третім особам в реалізації охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що з метою не порушення законних прав та інтересів співвласника майна та власника суміжних земельних ділянок, клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 170, 173, 174, 350, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.03.2025 року, а саме з 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:1023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1