Провадження № 1-кс/175/2062/25
У Х В А Л А

іменем України

29 грудня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Слідчий суддя Дніпровського районного Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000082 від 10.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кіровське Дніпропетровської області, громадянин України, маючий вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується, за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому у особливо великих розмірах, кваліфікуються за ч. 5 ст. 190 КК України.

Покликаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), прокурор просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, із визначенням застави що дорівнює однієї тисячі шестисот п`ятдесяти одного розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 4 999 228 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) гривень.

Позиція учасників у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, покликаючись на викладені у ньому обставини. Окрім того додав, що на переконання органу досудового розслідування, наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК. Свою позицію та обґрунтованість підозри прокурор мотивував обставинами, зазначеними у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний заявив про відсутність наміру переховуватись та про намір співпрацювати зі слідством, просив врахувати його вік та стан здоров`я.

Його захисник висловив позицію, узгоджену зі своїм підзахисним, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Також зазначив, що застава навіть у мінімальтному розмірі не є помірною для його підзахисного.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

29 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.

Цього ж дня 29 грудня 2025 о 10:01 год. підозрюваному вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу.

В порядку ст. 208 КПК України підозрюваного затримано не було.

Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч.5 ст. 190 КК України підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час судового розгляду, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо кримінального правопорушення, що інкримінується останньому.

Також слідчий суддя приймає до уваги правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90 р., відповідно до якого «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, покликався також на існування ризиків, які дають йому підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи існування зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя виходив із такого.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування або суду:

Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що підозрюваному ОСОБА_5 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Також ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні:

Під час досудового розслідування проведено допити потерпілих та свідків, які під час допиту надали викривальні свідчення проти ОСОБА_5 , а тому ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. У вказаному кримінальному провадженні щодо заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому у особливо великих розмірах. Встановлено наявність реального ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків. З огляду на те, що правопорушення вчинено в особливо великих розмірах із залучення осіб які не були обізнаними про злочинний умисел ОСОБА_5 , останній може спонукати їх змінити або відмовитися від раніше наданих викривальних показань, або схилити їх до надання слідству неправдивої інформації з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 може мати реальну можливість відшукати свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, у тому числі через третіх осіб, з метою чинення психологічного тиску, підкупу або погроз, спрямованих на зміну свідками та потерпілими своїх показань, або надання ними завідомо неправдивих свідчень, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпеченню швидкого, повного і неупередженого розслідування.

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення:

Інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення проти власності носять системний характер, є джерелом незаконного доходу, що в свою чергу вказує на існування високої імовірності продовження ним протиправних дій.

Зіставлення можливих для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі, переконують слідчого суддю у тому, що ризики, передбачені у п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_5 є достатньо високими та не спростовані під час розгляду клопотання.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання

Оскільки встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 190 КК України та наявність декількох ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним.

Прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків. Прокурор вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК, не забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Як зазначалося раніше, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК).

Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).

З метою забезпечення права особи на свободу та особисту недоторканність, що гарантується ст. 5 ЄКПЛ, доцільно застосовувати (враховувати) правову позицію ЄСПЛ, яка викладена в рішенні ЄСПЛ «Навальний проти Росії (№ 2)» (Navalnuyy v. Russia №2) , № 43734/14, від 09 квітня 2019 року при оцінці пропорційності інкримінованого особі кримінального правопорушення відносно запобіжного заходу про застосування якого просить сторона обвинувачення.

Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.

На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів не перебуває, офіційно не працює, не є пенсіонером, не має групи інвалідності, водночас є особою похилого віку, одружений, має постійне місце проживання та місце реєстрації, на утриманні не має неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні встановлена наявність ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Позаяк прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так само розглядом клопотання не встановлено обставин для визначяення застави у тому виключному розмірі, про який просила сторона обвинувачення, оскільки єдиним обгрунутванням, зазначеним під час розгляду, на думку сторони робвинувачення є відповідність такого розміру - розміру спричиненної шкоди, що в свою чергу матеріалами доданими до клопотання не підтверджено.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, а підставами застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим та обставин, які б свідчили про те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі кримінального провадження не встановлено.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.

Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000082 від 10.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

-заборонити покидати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності);

-утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали до 28 лютого 2026 року.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2025 року. У відповідності до положень ч.2 ст.376, ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1