Провадження №11-сс/801/968/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого- судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

заявника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2025, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 щодо поданої скарги в порядку ст. 303 КПК України, на дії слідчого ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000568 від 05.11.2025 року та зобов`язання вчинити інші дії,

встановив:

Ухвалою слідчого судді міського відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 щодо поданої скарги в порядку ст.303 КПК України, на дії слідчого ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000568 від 05.11.2025 року та зобов`язання вчинити інші дії.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що вимоги скарги щодо зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості за певною кваліфікацією виходить за межі повноважень слідчого судді, оскільки визначення попередньої правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення належить до дискреційних повноважень особи, яка вносить відомості до ЄРДР (реєстратора заяви слідчого, прокурора), що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298. Кваліфікація в подальшому, за наслідками проведення слідчих дій, може бути змінена.

Щодо вимог скарги про зупинення проведення слідчих дій в межах кримінального провадження, повідомлення прокуратури Вінницької області про можливо умисне невиконання ухвали суду та надати оновлений витяг з ЄРДР, суд зазначає, що вказані вимоги також виходять за межі повноважень слідчого судді. Водночас слід зазначити, що ОСОБА_6 може звертатись із клопотаннями, враховуючи його статус у кримінальному провадженні, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Також ОСОБА_6 не позбавлений права самостійного звернення до правоохоронних органів, в порядку ст. 214 КПК України, щодо можливого умисного невиконання судового рішення (ст.382 КК України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2025 року, зобов`язати ВРУП ГУНП у Вінницькій області виконати ухвалу апеляційного суду в повному обсязі, зупинити слідчі дії до повного внесення відомостей, повідомити прокуратуру про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 382 КК України.

Зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, ухвала слідчого судді постановлена з викривленням змісту вимог скаржника та порушенням ст. 129-1 Конституції України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку скаржника ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 та слідчого ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона вищенаведеним нормам кримінального процесуального закону відповідає в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно змісту скарги ОСОБА_6 , поданої до слідчого судді вбачається, що ухвалою Вінницького апеляційного суду (справа № 127/29426/25) зобов`язано уповноважену особу відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень від 16.09.2025 року. На виконання вимог вищевказаної ухвали суду слідчим ОСОБА_8 зареєстровано кримінальне провадження № 0000568 від 05.11.2025,за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Однак ОСОБА_6 вважав, що слідчий ОСОБА_8 не виконав ухвалу Вінницького апеляційного суду, оскільки вніс відомості лише по одній статті. За вказаних обставин, ОСОБА_6 просив суд винести ухвалу якою : визнати незаконними дії слідчого ОСОБА_8 , який не виконав ухвалу апеляційного суду щодо повного внесення відомостей до ЄРДР; зобов`язати Вінницький РУП ГУНП у Вінницькій області забезпечити повне виконання ухвали апеляційного суду внести до ЄРДР усі зазначені в заяві статті (364, 365, 366, 367, 358, 139 КК України); зупинити проведення будь-яких слідчих дій (зокрема допиту 13.11.2025) до моменту повного внесення відомостей згідно з ухвалою апеляційного суду; повідомити прокуратуру Вінницької області про факти можливого умисного невиконання судового рішення (ст. 382 КК України); додатково зобов`язати слідчого надати оновлений витяг з ЄРДР, який підтверджує виконання ухвали суду в повному обсязі.

Колегія суддів наголошує на тому, що завданнями кримінального провадження, згідно положень ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Так, ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження бездіяльності слідчого, що виникає у скаржника, лише у разі нездійснення слідчим тих інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити дві обставини: які дії слідчий зобов`язаний вчинити згідно КПК України і не вчинив, а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Апеляційний суд вважає правильним посилання слідчого судді на те, що вимоги скарги щодо зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості за певною кваліфікацією виходить за межі повноважень слідчого судді, оскільки визначення попередньої правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення належить до дискреційних повноважень особи, яка вносить відомості до ЄРДР (реєстратора заяви слідчого, прокурора), що чітко передбачено вимогами п.5 ч.5 ст.214 КПК України і Положення № 298. Кваліфікація в подальшому, за наслідками проведення слідчих дій, може бути змінена.

Окрім того, апеляційний суд не погоджується із вимогами апеляційної скарги щодо зупинення проведення слідчих дій в межах кримінального провадження, повідомлення прокуратури Вінницької області про можливо умисне невиконання ухвали суду та надати оновлений витяг з ЄРДР. Заявник ОСОБА_6 може звертатись із клопотаннями, враховуючи його статус у кримінальному провадженні, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Також ОСОБА_6 не позбавлений права самостійного звернення до правоохоронних органів, в порядку ст.214 КПК України, щодо можливого умисного невиконання судового рішення (ст. 382 КК України) про, що вірно зроблено висновок в ухвалі слідчого судді.

Будь-які докази того, що слідчий суддя порушив норми матеріального чи процесуального права заявником апеляційному суду не надані, в судовому засіданні такі обставини не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Зокрема, відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку Держави…»,з метою уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Отже заявником подана скарга на бездіяльність, яка не підлягає судовому захисту під час провадження досудового розслідування.

Таким чином встановивши, що скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчим суддею відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України вірно прийнято рішення про відмову у відкритті провадження.

Апеляційний суд, із врахуванням положень ст. 303 КПК України, а також того, що кримінальним процесуальним законодавством визначено право звернення із оскарженням лише чітко визначеного законодавством переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, та лише визначеним законодавством певним колом осіб, що мають відповідний процесуальний статус та у встановлені строки, погоджується із висновком слідчого судді проте, що скарга ОСОБА_6 , - не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, та із застосуванням положень ст.ст. 303-307 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , а апеляційна скарга ОСОБА_6 - не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2025, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 щодо поданої скарги в порядку ст. 303 КПК України, на дії слідчого ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000568 від 05.11.2025 року та зобов`язання вчинити інші дії, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального Суду в складі Верховного Суду протягом 3-х (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4