Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/5623/24

Провадження № 11-кп/4815/317/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року, якою приведено у відповідність до Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року задоволено подання державної установи (далі - ДУ) «Городоцький виправний центр №131» та виключено із вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 у справі №568/896/21 щодо ОСОБА_7 вказівку про кваліфікацію обох епізодів від 18.05.2021 за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК). В решті вирок постановлено вважати чинним та виконувати із урахуванням ухвали Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.12.2022.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Городоцький виправний центр №131», вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 у судовій справі №568/896/21 стосовно ОСОБА_7 змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК за епізодами викрадення: близько 13 год 30 хв 18.05.2021 на загальну суму 1050 грн та о 14 год 00 хв 18.05.2021 на загальну суму 1400 грн.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 за ч.2 ст. 185 КК на 2 роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК - на 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 цього Кодексу, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 остаточно засудженим до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 у справі №568/896/21, ОСОБА_7 , серед іншого засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна за ч.2 ст.185 КК 18.05.2021 на суму 1050 грн та на суму 1400 грн, а також 24.07.2021 на суму 7500 грн. Тому, з урахуванням положень Закону №3886-ІХ. який набрав чинності 09.08.2024, кримінально караною крадіжкою у 2021 році було таємне викрадення чужого майна вартістю більше 2189 грн.

Прокурор покликався на те, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тобто особу може бути звільнено лише від конкретного покарання, призначеного за конкретне діяння, самостійно кваліфіковане і яке є декриміналізованим.

Тому, на думку апелянта, з мотивувальної частини вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 слід виключити посилання на вчинення ОСОБА_7 таємне викрадення чужого майна 18.05.2021 на суму 1050 грн та на суму 1400 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак оскаржене судове рішення вказаним вимогам закону не відповідає.

Зокрема, як убачається з матеріалів судового провадження вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 у справі №568/896/21 ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу на 2 роки обмеження волі, та на підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.12.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання в порядку для засуджених до обмеження волі.

Зі змісту цього вироку вбачається, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна за ч.2 ст. 185 КК 18.05.2021 на суму 1050 грн та на суму 1400 грн, а також 24.07.2021 на суму 7500 грн. Тому, з урахуванням положень Закону №3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024, кримінально караною крадіжкою у 2021 році було таємне викрадення чужого майна вартістю більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 2189 грн.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п.20) передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

З огляду на вказане та враховуючи положення ст. 74 КК, особу може бути звільнено лише від конкретного покарання, призначеного за конкретне діяння, самостійно кваліфіковане і яке є декриміналізованим.

Водночас місцевий суд, дійшовши правильного висновку щодо декриміналізації двох епізодів крадіжки від 18.05.2021 на суму 1050 грн та 1400 грн, відповідно, не змінив зазначений вирок стосовно ОСОБА_7 , виключивши з його мотивувальної частини посилання на вчинення засудженим цих злочинів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до переконання щодо задоволення апеляційних вимог прокурора у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року, якою приведено у відповідність до Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання ДУ «Городоцький виправний центр №131» задовольнити.

Вирок Радивилівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року у судовій справі №568/896/21 стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини цього вироку посилання на вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК за епізодами викрадення: близько 13 год 30 хв 18.05.2021 на загальну суму 1050 грн та о 14 год 00 хв 18.05.2021 на загальну суму 1400 грн.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.12.2021 за ч.2 ст. 185 КК на 2 роки обмеження волі, за ч.1 ст. 357 КК - на 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 цього Кодексу, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_7 остаточно засудженим до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3