703/7732/25
1-кп/703/660/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження від 07.11.2025 під №0000737 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, без освіти, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, з угодою про визнання винуватості від 18 листопада 2025 року,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2024 у справі 703/1907/24, № 3/703/1116/24, яка набрала законної сили 30.07.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови суду, будучи ознайомлений із нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ч. 1ст.129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, у супереч рішенню суду, продовжував керувати транспортними засобами.

Встановлено, що ОСОБА_6 30.01.2025 о 13 год. 41 хв. в м. Сміла по вул. Соборна керував автомобілем «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

За вказані дії, Смілянським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову № 703/819/25, № 3/703/571/25 від 13.03.2025, яка набрала законної сили ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Також, ОСОБА_6 01.02.2025 о 13 год. 30 хв. в м. Сміла по вул. Незалежності керував автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

За вказані дії, Смілянським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову № 703/818/25, № 3/703/570/25 від 14.03.2025, яка набрала законної сили ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (сім) років.

Таким чином, ОСОБА_6 , достовірно знаючи та будучи особисто ознайомленим з постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.07.2025 у справі № 703/1907/24, № 3/703/1116/24, яка набрала законної сили, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 п`ять років, в м. Сміла Черкаської області з 17.07.2024 по 01.02.2025, умисно та систематично не виконував постанову суду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

18 листопада 2025 року прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні в обсязі підозри, сприяти розслідуванню кримінального правопорушення.

Крім того сторони угоди узгодили покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст.76 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, які визначені у ст. 476 КПК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала, просила її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті, та надав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості, просив її затвердити.

Захисник ОСОБА_8 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що при укладенні угоди про визнання винуватості сторони діяли добровільно, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, а тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд убачає наявність усіх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.

Ураховуючи те, що сторони угоди узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд, будучи зобов`язаним прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди, визначає тривалість іспитового строку на власний розсуд.

При визначенні тривалості іспитового терміну суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, який відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні

Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 100, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 жовтня 2025 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07.11.2025 під №0000737.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ DVD+R диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції залишити у матеріалах досудового розслідування кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку суду у день його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1