Провадження 1-кп/524/67/26
УХВАЛА

20.01.2026 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання захисника у кримінальному провадженні № 0003075 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня технічна, працюючий командиром відділення ДП «Вохр», раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003075 від 26.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, 25 листопада 2020 о 17 год. 53 хв., у темний час доби, при мокрому асфальтобетонному покритті без зафіксованих слідів гальмування, з опадами у вигляді невеликого дощу, освітленій міським електроосвітленням вул. Вадима Пугачева м. Кременчука, яка має по дві смузі руху в кожному напрямку, зі сторони просп. Свободи в напрямку вул. Залізнична, керуючи транспортним засобом, автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю руху 62 км/г поблизу буд. № 6а у крайній лівій смузі руху, в момент об`єктивного виявлення ним виникнення небезпеки для руху, а саме зміни дорожньої обстановки у вигляді появи нерухомого об`єкту, який не змінюючи напрямок свого руху, перебуваючи в положенні стоячи у смузі руху по напрямку автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги «Правил дорожнього руху України», а саме вимоги п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Всупереч цих вимог правил дорожнього руху водій ОСОБА_5 в момент об`єктивного виявлення ним виникнення небезпеки для руху, а саме зміни дорожньої обстановки у вигляді появи нерухомого об`єкту, який не змінюючи напрямок свого руху, перебуваючи в положенні стоячи у смузі руху по напрямку автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив наїзд керованим ним автомобілем ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 на ОСОБА_7 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток лівої гомілки, неврит малогомілкового нерва, чрезвиростковий перелом правого стегна, перелом верхніх гомілоклобкових кісток, синець лиця, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №288 від 21.04.2021 року, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо іпід час ДТП, у вказаний строк і при вказаних обставинах в постанові та підекспертною, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час отримання.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/13572-ІТ від 11.11.2021 в умовах заданої пригоди водій автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 з моменту виникнення небезпеки для його руху, шляхом застосування екстреного гальмування, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 .

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 подав до суду письмове клопотання на підставі ст. 333 КПК України про проведення процесуальної (слідчої дії) у виді слідчого експерименту.

Клопотання обгрунтовано тим, що під час судового розгляду 16.10.2025 року бцв допитаний обвинувачений ОСОБА_5 , який пояснив, що в день події рухався на власному автомобілі ВАЗ 2107 по вул. Вадима Пугачова в крайній лівій смузі зі швидкістю приблизно 50 км/год. в темну пору доби при наявному міському електроосвітленні. Дорожнє покриття було покрите асфальтом, мокре, на зустріч рухався транспорт, внаслідок роз?їзду з зустрічним вантажним автомобілем, у транспортному засобі обвинуваченого було оббрискане лобове скло, після чого він побачив на проїжджій частині потерпілу, після чого через короткий проміжок часу відбулося зіткнення. Потерпіла сиділа, а не стояла на проїжджій частині до моменту зіткнення з транспортним засобом обвинуваченого. Видимість внаслідок темної пори доби, опадів у вигляді дощу та засліплення фарами зустрічних автомобілів була поганою та обмеженою. В районі зіткнення не було будь-яких знаків, пішохідного переходу, зони пішохідного переходу, перехрестя.

В клопотанні зазначено, що дані покази не були перевірені в ході досудового розслідування з причин, які не залежали від сторони захисту, оскільки 29.11.2021 року слідчим Кременчуцького РУП ОСОБА_9 було здійснено виклик ОСОБА_5 для проведення процесуальних дій і в цей же день (29.11.2021 року) о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру, після чого письмово повідомлено про завершення досудового розслідування та надано в порядку ст. 290 КПК України доступ до письмових матеріалів досудового розслідування, що підтверджується даними реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, в клопотанні зазначено, що в наданих стороною обвинувачення висновках судових експертиз маються суттєві протиріччя в частині наданих вихідних даних, зокрема вказано, що стан дорожнього покриття на момент події був сухий, а видимість напрямку руху та оглядовість автомобіля не обмежена, достатня, 300 метрів (по вул. Вадима Пугачова ввімкнене і працювало зовнішнє міське освітлення).

За цих обставин, оскільки дані про сухе дорожнє покриття протирічать доказам, а видимість 300 м. в темну пору доби, під час дощу, на думку сторони захисту, виглядає нереалістично та невідомо де взялися, є необхідність у перевірці даних обставин експерементальним шляхом.

На цих підставах, сторона захисту просить постановити ухвалу про проведення процесуальної (слідчої дії) у вигляді слідчого експерименту, в ході якого перевірити показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тому числі в частині видимості нерухомого предмета в темний час доби при подібних погодних умовах.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання та висловив міркування про те, що 29.11.2021 слідчим було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня слідчим допитано в якості підозрюваного ОСОБА_5 , який показань щодо обставин ДТП не надав, на поставлені запитання слідчого відповідав, що не буде надавати показання. Від проведення слідчого експерименту відмовився так як пояснив, що показання буде давати в суді та до слідчого експерименту необхідно підготуватися. Допит проводився в присутності захисника.

В матеріалах кримінального провадження наявні пояснення ОСОБА_5 від 25.11.2020 в яких вказано, що у зв`язку із поганим самопочуттям показання він буде давати пізніше.

В матеріалах кримінального провадження наявний протокол допиту в якості свідка ОСОБА_5 від 22.03.2021 в якому він надав показання щодо обставин ДТП, зокрема щодо дати часу та місця ДТП, погодних умов, швидкості свого автомобіля, чи було обмеження для огляду по напряму рух, щодо моменту коли він побачив пішохода тощо. Допит проводився за участі захисника.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний протокол додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_5 від 20.04.2021 в якому він надав показання що його засліпило світло фар зустрічного авто, однак протягом якого часу він не зміг вказати.

Показання надані ОСОБА_5 в якості свідка, використані при проведенні судової автотехнічної експертизи, зокрема з них взяті вихідні дані щодо обставин ДТП.

При відкритті матеріалів стороні захисту та після ознайомлення з ними клопотань про проведення слідчих експериментів за участі обвинуваченого слідчому не надходило.

Також, ОСОБА_5 будучи з 22.03.2021 в якості свідка і будучи допитаним мав право подати клопотання слідчому про проведення із ним слідчого експерименту, однак цього не зробив.

За цих обставин прокурор вважав, що підстав для призначення та проведення слідчих дій за участі обвинуваченого ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні не має, обставини ДТП були досліджені та перевірені під час досудового розслідування, в тому числі і показання ОСОБА_5 допитаного в якості свідка, що відповідає позиції Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №162/512/16-к, в якій досліджував питання визнання недопустимими доказів, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту.

Вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту, зважаючи на таке.

Згідно частин 3-4 ст. 333 КПК України, У разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

Частиною 3 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, сторону захисту законодавець також наділив правом збирати докази і у даному кримінальному провадженні захист не був позбавлений можливості ініціювати проведення слідчого експерименту на досудовому слідстві, шляхом подання клопотань, однак своїм правом не скористався.

Більше того, 29.11.2021 року після допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_5 у присутності захисника відмовився від проведення слідчого експерименту (т. 2 а.с. 70-72).

Згідно ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Лише в судовому засіданні, більш ніж через п`ять років після події, захисник обвинуваченого заявив клопотання про проведення слідчого експерименту з метою встановлення видимості нерухомої перешкоди для руху в темний час доби при подібних погодних умовах.

Оцінюючи значення тих обставин про встановлення і перевірку яких просить сторона захисту суд зазначає таке.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/5238-ІТ від 23.04.2021 року, екперт автотехнік досліджував наявність у водія ОСОБА_5 технічної можливості уникнути даної дорожньої пригоди та взяв за вихідні дані сухе дорожнє покриття і видимість у напрямку руху та оглядовість водієві автомобіля не обмежена, достатня 300 м. (по вул. Вадима Пугачова ввімкнене і працювало вуличне міське освітлення) (т. 1 а.с. 162 зворотня сторона).

Під час вказаного дослідження, судовий експепрт дослідив два варіанти швидкості руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5 , а саме: 40-50 км/год. (зі слів водія ОСОБА_5 ) і прийшов до висновку, що при такій швидкості водій мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР.

А також при швидкості 80-100 км/год. (зі слів свідка ОСОБА_10 ) екперт прийшов до висновку, що при такій швидкості водій також мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР (т. 1 а.с. 162-167).

19.11.2021 року слідчим було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_11 , а також понятих. Слідчий експеримент розпочато о 18 год. 10 хв. на вул. Вадима Пугачова поблизу буд № 6 в м. Кременчуці в похмуру погоду, з опадами у виді невеликого дощу, в темний час доби при зовнішньому міському електроосвітленні та мокрому асфальтному дорожньому покритті. Після показань потерпілої , учасникам слідчого експерименту, з метою відтворення аналогічних умов, тим, які були на день ДТП, на крайній лівій смузі руху було виставлено автомобіль-статист ВАЗ 2107 та на місці наїзду був встановлений пішохід у положенні зазначеному потерпілою. Після чого, за допомогою аналогічного автомобіля-статиста марки ВАЗ, з робочого місцяводія автомобіля була заміряна відстань з якої можливо візуально розпізнати нерухомого пішохода, шляхом віддалення автомобіля від місця наїзду.

Слідчим експериментом встановлено, що видимість у напрямку руху та оглядовість водієві автомобіля не обмежена, проведеними замірами відстань склала 300 метрів. (т. 1 а.с. 188-190).

Відповідно до Правил дорожнього руху України, недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами.

Оглядовість - об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія;

Поряд з цим, у судовому засіданні досліджено протокол огляду та перегляду відеозапису від 20.04.2021 року з фототаблицями та встановлено, що оглядався відеозапис з камер зовнішнього відеоспостереження, яка встановлена на фасаді будівлі № 26/2 по вул. Зої Космодем?янської. На фото видно, що місце ДТП в темну пору доби достатньо освітлене міським електроосвітленням, туману, снігопаду, рясного дощу немає, не вбачається ознак такого стану мокрого дорожнього покриття, яке б могло стати причиною заносу автомобіля, що рухається.

Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи та експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи № КСЕ-19/121-21/15845 від 06.10.2021 року, експертами встановлена мінімальна швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 перед наїздом на пішохода, що складає приблизно 62 км/год.

Час, який минув з моменту появи пішохода в полі огляду відеокамери (до моменту її зникнення з поля огляду відеокамери через засвічування цієї області відеозображення світлом фар зустрічних транспортних засобів) і до моменту наїзду на неї автомобіля складає 6,2 с. (т. 1 а.с. 169-179).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-21/13572-ІТ від 11.11.2021 року, експертом взято за вихідні дані ті обставини, що ДТП скоєно в населеному пункті, в темний час доби, опади у вигляді невеликого дощу, проїзна частина освітлювалась міським електроосвітленням, без слідів гальмування по вул. Вадима Пугачова, без застосування гальмування, передньою частиною автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода, тип дорожнього покриття асфальтобетонне, стан дорожнього покриття -мокре, видимість у напрямку руху та оглядовість водієві автомобіля не обмежена, достатня, 300 метрів (по вул. Вадима Пугачова ввімкнене і працювало зовнішнє міське електроосвітлення); швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2107» д.н.з. НОМЕР_1 - 62 км/год (відповідно комплексної експертизи № КСЕ-19/121-21/15845 від 06.10.2021 року).

Під час дослідження експерт в мотивувальній частині висновку послався на п. 12.2 Правил дорожнього руху України, який зобов?язує водія в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості обирати таку швидкість руху, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

За висновком експерта, в умовах заданої пригоди водій автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, шляхом застосування екстренного гальмування, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 ( т. 1 а.с. 184-187).

За цих обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про надання доручення слічому щодо проведення слідчого експеременту з участю обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 28, 333, 337, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про надання доручення слідчому у порядку ст. 333 КПК України щодо проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_12