УХВАЛА

08.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 286-1 ч.3 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися та продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт або визначити розмір застави.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимогч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розгляд кримінального провадження до закінчення продовженого запобіжного заходу неможливо завершити.

З урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, зважаючи на те, що на даний час відсутні докази того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, які бралися до уваги при обранні запобіжного заходу, зменшилися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу. Окрім того, з`явивлися нові ризики, пов`язані із російською агресією.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, роботи, батьків пенсіонерів, виключно позитивної характеристики, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов до переконання про доведеність чинників, які передбачені ч.1 ст. 194 КПК України і є достатніми для прийняття судом рішення про подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, враховуючи також обставини справи та обстановку за якою обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки підстав для зміни виду запобіжного заходу не вбачається.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Оскільки за наслідками вчиненого ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення спричинено загибель людини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави

Керуючись ст. 333 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів - до 07.03.2026 року (включно), без визначення розміру застави.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1