УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 08.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що службові особи приватного вищого навчального закладу «Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва» організували формальний процес зарахування військовозобов`язаних осіб на денну форму навчання до вказаного вище навчального закладу з метою перешкоджання законній діяльності ЗС України шляхом безпідставного надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В кінці серпня 2025 року, ОСОБА_4 , з метою особистого незаконного збагачення, тобто з корисливих мотивів, домовився про сприяння громадянину України ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів, в організації його вступу на навчання до вказаного вище навчального закладу, з метою отримання відстрочки останнім від призову на військову службу під час мобілізації та ухилення від виконання військового обов`язку під час дії правового режиму воєнного стану.

В подальшому, у період часу з кінця серпня 2025 року по 17 вересня 2025 року, ОСОБА_4 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді перешкоджання законній діяльності законній діяльності Збройних Сил України, зокрема територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Вінницької області щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, діючи за допомогою та сприяння інших працівників ПВНЗ ВІКОП, організував формальний процес зарахування ОСОБА_5 на денну форму навчання до структурного підрозділу «Фаховий коледж конструювання одягу» ПВНЗ ВІКОП, із внесенням відповідних відомостей про його вступ до Єдиної державної електронної бази з питань освіти та отриманням на цій підставі відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи складність вчинення задуманих протиправних дій залучив до вищезазначеної злочинної діяльності працівника приватного вищого навчального закладу «Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

09.10.2025, під час проведення санкціонованого обшуку (ухвала № 127/31160/25) за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_6 виявлено та вилучено:

- роздруківки формату А-4 з інформацією щодо ПІБ студентів, № наказів про зарахування, наявність відстрочки від мобілізації та рукописними позначками, на 71 аркуші.

- ПЕОМ системний блок чорного кольору з написом «BTC», ім`я пристрою WIN-R9BRM117VRL, ідентифікатором пристрою 0EFC2AB5-2FE9-4А65-8A11-20365AА5CE0D, на якому наявна інформація щодо навчального процесу студентів та їх військово-облікові документи, в ході огляду яких встановлена наявність інформації, що має значення для з`ясування обставин справи.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак прокурором ОСОБА_7 подано заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_6 , при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено 09.10.2025, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_6 :

- роздруківки формату А-4 з інформацією щодо ПІБ студентів, № наказів про зарахування, наявність відстрочки від мобілізації та рукописними позначками, на 71 аркуші.

- ПЕОМ системний блок чорного кольору з написом «BTC», імя пристрою WIN-R9BRM117VRL, ідентифікатором пристрою 0EFC2AB5-2FE9-4А65-8A11-20365AА5CE0D, на якому наявна інформація щодо навчального процесу студентів та їх військово-облікові документи.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору у кримінальному провадженні прокурору відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя