Справа № 132/3660/25
Ухвала

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась з клопотанням слідча СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Клопотання мотивовано тим, що 01.11.2025 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в м. Калинівка по вул. Незалежності сталось ДТП з потерпілими. В ході виїзду СОГ на місце події було встановлено, що 01.11.2025 близько 07:29 водій автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , на пішохідному переході в м. Калинівка (перехрестя вулиць Незалежності-Промислова) не надав переваги в русі та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового виростка лівої великогомілкової кістки із незначним зміщенням та доставлена до Калинівської ЦРЛ.

Дані відомості відповідно до вимог ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2025 року за № 0000382 та розпочато досудове розслідування.

01.11.2025 ОСОБА_4 добровільно видав автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 28.04.2016, належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , яким він здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , та який в подальшому тимчасово вилучено для проведення досудового розслідування.

Тимчасово вилучений автомобіль, 01.11.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000382. Необхідність у арешті тимчасово вилученого транспортного засобу обґрунтовується наявністю підстав вважати, що він є речовим доказом, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, тому звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

У поданій письмовій заяві слідча СВ ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_2 підтримала заявлене нею клопотання, просить розглядати клопотання без її участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Власник майна, на яке накладається арешт, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до слідчого судді з клопотанням про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Після проведення усіх слідчих дій просить повернути йому автомобіль на відповідальне зберігання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначила, що тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано, відповідно до постанови від 01.11.2025 року, речовим доказом по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаними документами є заява ОСОБА_4 про добровільне надання автомобіля працівникам поліції від 01.11.2025 року та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 , в яких зазначено вилучені об`єкти, обставини за яких їх було вилучено та докази щодо володіння і користування таким майном.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Відповідно до п.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 , автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві користування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 .

При цьому, залишення автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у розпорядженні органу досудового розслідування, що означає позбавлення власника права користування ними, за відсутності такої необхідності для забезпечення потреб досудового розслідування, створить надмірний тягар для господарської діяльності власника майна, і застосування до цього майна заходу забезпечення кримінального провадження у виді встановлення заборони користування ним порушуватиме право власності на нього та буде невиправданим інтересами досудового розслідування втручанням у права власника.

За таких обставин, застосування арешту на автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в частині заборони користування ним, задоволенню не підлягає, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності ОСОБА_4 . При цьому позбавлення права відчужувати та розпоряджатися вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у даному кримінальному провадженні забезпечить можливість огляду цих речей чи проведення за необхідності з їх використанням слідчих та процесуальних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 28.04.2016 року, належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , а на праві користування ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Після проведення всіх необхідних слідчих дій, автомобіль марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 , для подальшого його збереження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1