Єдиний унікальний номер: 379/1796/25
Провадження № 1-кс/379/321/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 рокум.Тараща

Слідча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000153 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И Л А:

14.10.2025 до Таращанського районного суду Київської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні 0000153 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань10 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 13.10.2025 о 18 годині 31 хвилині до відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, надійшло повідомлення від старшого оперуповноваженого СКП відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що 13.10.2025 під час спілкування з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 остання повідомила, що зберігає при собі канабіс для власного вживання, без мети збуту.

По даному факту 14.10.2025 року розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що внесено до ЄРДР № 0000153.

13.10.2025, в період часу з 18 години 54 хвилин по 19 годину 01 хвилини, було проведено огляд ділянки польової дороги поблизу вул. Шевченка с. Бране Пол$ Білоцерківського району Київської області було виявлено громадянку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції поліетиленовий пакет чорного кольору із вмістом рослинної речовини зеленого кольору у виді гілок та листя, зовні схожу на рослину коноплю, яку було поміщено та вилучено до паперового конверту коричневого кольору. Вище вказаний паперовий конверт із рослинної речовини зеленого кольору у виді гілок та листя, зовні схожу на рослину коноплю - вилучено до відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вилучених речей, а саме поліетиленовий пакет із вмістом рослинної речовини, яка перебуває в подрібненому стані ззовні схожої на рослини коноплі, упакованого до спеціального пакету № RІС 2092782, можлива зміна його стану, передання іншій особі, знищення, що призведе до неможливості проведення експертиз, інших слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Тому враховуючи, що повернення вилученого під час огляду майна, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення, перетворення чи відчуження, з метою забезпечення проведення відповідних слідчих дій, на вище вказане майно - слід накласти арешт.

Відповідно до ст. 40-1 КПК, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

В судове засідання дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 2 лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За неявки всіх учасників фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання згідно ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшла наступного висновку.

Відповідно доч.1ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно дізнавач СД вказав, що повернення вилученого під час огляду майна, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення, перетворення чи відчуження, з метою забезпечення проведення відповідних слідчих дій, на вище вказане майно, а відтак, слід накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Вказану вилучену рослинну речовину, яка перебуває в подрібненому стані ззовні схожої на рослини коноплі та упаковану до спеціального пакету № RІС 2092782 на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, про що винесено мотивовану постанову від 14.10.2025 (а.с.13-14).

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, системний аналіз ч. 7 ст. 236 КПК України вказує на те, що законодавець не відносить до тимчасово вилученого майна речі, які вилучені законом з обігу.

Зважаючи на те, що у цьому конкретному випадку вилучені речовини дізнавач СД зазначає як такі, які зовні схожі на наркотичні (схожі на рослини коноплі), а тому відносяться саме до предметів, які вилучені законом з обігу, а тому вони не можуть вважатися тимчасово вилученим майном і не потребують обов`язкового накладення на них арешту слідчим суддею.

Варто зауважити, що арешт майна є одним із заходів забезпечення збереження речових доказів, тому не накладення арешту не є безумовною підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Зазначене узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 у справі № 178/1051/22 (провадження № 51-1873км24).

В той же час, обіг наркотичних засобів та психотропних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу та не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені. Тобто, у цих речей немає конкретного власника майна, який міг би вчинити дії, для запобігання яких дізнавач звернувся з клопотанням про накладення арешту на це майно.

У зв`язку із наведеним, клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000153 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя

Таращанського районного суду

Київської області ОСОБА_7