Справа № 192/2146/25
Провадження № 1-і/192/8/25
Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000284, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2025 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Олександрія, Кіровоградської області, який до затримання був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

У ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 15 липня 2025 року, щодо обвинуваченого, було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування встановлено до 12 вересня 2025 року із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 908400 грн. 00 коп., дію якого ухвалою суду було продовжено до 30 жовтня 2025 року.

27 жовтня 2025 року, у відповідність до ст. 331 КПК України, прокурором подано до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в якому він зазначив, що на даний час ризики передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставами обрання строку тримання під вартою обвинуваченому не зникли і не змінились, і тому вважав, що строк тримання під вартою слід продовжити.

Обвинувачений, захисники щодо продовження застосування запобіжного заходу, у виді тримання під вартою заперечували, просили відмовити в задоволені клопотання, оскільки ризики зазначені в клопотанні не підтверджені прокурором, також прокурором не обґрунтовано можливість застосування відносно обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того зазначили, що визначений раніше слідчим суддею розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу є непомірним для обвинуваченого, оскільки обвинувачений є студентом, рівень доходів якого не дозволяє сплатити такий розмір застави.

Представник потерпілого проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі (а. с. 3-9).

Підставою продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою стале те, що суд прийшов до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли і не зменшились.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до раніше визначено порядку дослідження доказів, на даний час судом здійснюється дослідження письмових доказів, після дослідження яких визначено допит свідків і потерпілого.

Тому суд погоджується з прокурором, що відносно обвинуваченого не змінився і не зник ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що допит свідків і потерпілого судом не здійснювався.

Що стосується ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то на думку суду, з врахуванням строку судового провадження, вказаний ризик зменшився враховуючи, що судове провадження триває вже більше двох місяців і тому на думу суду вказаний ризик на даний час не може обґрунтовувати підстави продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Що стосується клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави.

На обґрунтування вказаного клопотання сторона захисту надала суду паперові копії характеристик обвинуваченого за місцем навчання та проживання, а також паперову копію довідки, що обвинувачений є студентом 4 курсу Кропивницького інституту Приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань».

Вказані документи жодним чином не підтверджують фінансовий стан обвинуваченого і не спростовують ту обставину, що визначений розмір застави для обвинуваченого є обґрунтованим, тому суд вважає, що підстав для зміни розміру застави на даний час немає.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що на даний час ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого не зник і не змінився, тому на думку суду клопотання прокурора в частині продовження строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з продовженням строку тримання обвинуваченого під вартою до 26 грудня 2025 року включно, при цьому враховуючи суть пред`явленого обвинувачення обвинуваченому, а також особу обвинуваченого на думку суду більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та суперечили б інтересам держави.

Також суд зауважує, що оскільки судом 01 вересня 2025 року строк тримання під вартою обвинуваченого було продовжено до 30 жовтня 2025 року включно, то прокурор ОСОБА_4 , який є старшим групи прокурорів по даному кримінальному провадженню, що вбачається із постанови про визначення групи прокурорів від 23 травня 2025 року, повинен був подати до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою, з врахуванням ч. 1 ст. 199 КПК України, не пізніше 25 жовтня 2025 року, проте клопотання подано лише 27 жовтня 2025 року (а. с. 55-56).

Верховний Суд у своїй постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 263/15845/2019 зазначив, що виходячи з усталеної практики Верховного Суду клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням із прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Якщо ж таке клопотання подане пізніше, воно вважається поданим із порушенням процесуальних строків. Слідчий суддя, суд у такому випадку, приймаючи клопотання до розгляду, зобов`язаний порушити питання про відповідальність слідчого, прокурора, який порушив процесуальний строк, перед органами, які уповноважені притягати його до дисциплінарної відповідальності (наприклад, перед прокурором вищого рівня).

У зв`язку з чим суд вважає, що є підстави для порушення питання про відповідальність прокурора ОСОБА_4 перед відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження за порушення імперативних процесуальних строків, передбачених ч. 1 ст. 199 КПК України, вказаним прокурором, що є грубим порушенням права обвинуваченого на захист.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Олександрія, Кіровоградської області продовжити до 26 грудня 2025 року включно.

Визначені обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 15 липня 2025 року розмір застави та покладені на нього в разі сплати застави обов`язки та наслідки їх невиконання - залишити без змін.

Встановити строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до 26 грудня 2025 року включно.

В задоволені іншої частини клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого - відмовити.

Порушити перед відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження питання про відповідальність прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 за порушення прокурором імперативних процесуальних строків подання клопотання про продовження строку тримання під вартою передбачених частиною 1 статті 199 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою з моменту отримання її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1