Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/2339/25
УХВАЛА

Іменем України

17.10.2025 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 , погодженого з начальником Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 9 жовтня 2025 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 (далі слідчий) звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, погодженим з начальником Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що 9 жовтня 2025 року приблизно о 03:00 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення, відкритого гемопневмотораксу зліва, забійної гематоми обличчя зліва, множинних переломів ребер.

9 жовтня 2025 року під час огляду місця події було виявлено та вилучено: ганчірку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; дві наволочки зі слідами речовини бурого кольору; ганчірку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кухонних ніж зі слідами речовини бурого кольору; футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; бюстгальтер зі слідами речовини бурого кольору.

Вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий просить застосувати арешт вищезазначених речей з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

У судове засідання слідчий, який здійснює досудове розслідування цього кримінального провадження не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання, однак надіслав до слідчого судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.

Підозрюваний ОСОБА_3 , який також є володільцем частини майна, щодо якого вирішується питання про арешт та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти клопотання слідчого.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка також є володільцем частини майна, щодо якого вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явилась, однак надіслала до слідчого судді заяву про розгляд клопотання за її відсутності та винесення ухвали на розсуд слідчого судді.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, що стосуються вирішення цього клопотання, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 9 жовтня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000315, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України.

Протоколом огляду місця події від 9 жовтня 2025 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: ганчірку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; дві наволочки зі слідами речовини бурого кольору; ганчірку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кухонних ніж зі слідами речовини бурого кольору; футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; бюстгальтер зі слідами речовини бурого кольору.

Постановою слідчого від 9 жовтня 2025 року вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чч 2-6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені протоколом огляду місця події від 9 жовтня 2025 року речі, виявлені безпосередньо на місці вчинення злочину, ці речі за версією досудового розслідування належать учасникам події, містять на собі сліди злочину, а тому ці речі мають ознаки речових доказів.

Аналізуючи вищезазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі щодо яких вирішується питання про арешт, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути предметами дослідження під час судових експертиз.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також неможливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, речей щодо яких вирішується питання про арешт, ці речі підлягають арешту.

З огляду на вказане, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 , погодженого з начальником Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 9 жовтня 2025 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна.

Накласти арешт шляхом вилучення та зберігання у відділенні поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на такі речі: ганчірку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; дві наволочки зі слідами речовини бурого кольору; ганчірку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; кухонних ніж зі слідами речовини бурого кольору; футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; бюстгальтер зі слідами речовини бурого кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий-суддя ОСОБА_1