провадження № 1-кп/208/1773/25
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

25 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0002031 від 11.02.2025 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні з викликом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , свідків згідно реєстру.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України у зв`язку з наданням військовою частиною згоди на продовження проходження служби ОСОБА_5 , оригінал заяви на теперішній час надати до суду неможливо, у зв`язку з тим що військова частина перебуває у зоні військових дій.

Прокурор заперечив проти звільнення ОСОБА_5 від відповідальності у зв`язку з відсутністю оригінала письмової згоди.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за кримінальним провадженням, дійшов висновку, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України. Підстав для направлення обвинувального акту за підсудністю або повернення прокурору, підстав для закриття провадження по справі на теперішній час немає, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Одночасно з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, оскільки захисником не надано суду оригіналу письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби, що є однією з обов`язкових умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Проте, це не заважає в подальшому звернутися до суду з аналогічним клопотанням при дотриманні усіх передбачених умов.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та ризики, передбачені п.п.1, 3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики прокурором не доведені, а тому просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження, судом встановлено наступне.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує, що в правовій теорії наявне поняття «обґрунтованої підозри», яке отримало своє практичне закріплення у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України зазначено, що «Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, та те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. При цьому ці докази не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Згідно Рішення ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» «факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення».

Отже, судом встановлено, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, а також обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, є достатніми та обґрунтованими саме для цілей продовження запобіжного заходу, а не для його засудження.

При розгляді клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

З встановлених в підготовчому судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_5 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпродзержинск Дніпропетровської області,

- громадянин України,

- є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуває на посаді курсанта навчального взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , солдат,

- зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

- раніше не судимий,

- нерухомого майна та вкладів у банках не має;

На думку суду, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними прокурором у даному кримінальному провадженню є ризики:

- переховування від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи суворість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні проходять військову службу в одній військовій частині;

Разом з цим суд вважає не доведеним ризик вчинити інше правопорушення, оскільки обвинувачений раніше не судимий та не схильний до вчинення злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети - забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: "Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися".

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: "Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого".

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з визначенням розміру застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судом проведена підготовка до судового розгляду, а саме визначено дату та місце проведення судового розгляду, яким є приміщення Заводського районного суду м. Кам`янського; з`ясовано можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні; з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

У зв`язку з тим, що підготовка до судового розгляду завершена, підлягає призначенню судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Керуючись ст.177, 178, 182, 183, 197, 314, 315, 316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.5 ст.407, ч.1 ст.125 КК України, у приміщенні Заводського районного суду м. Кам`янського за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Ясюковича Ігнатія, 5, на 13-00 год. 05.01.2026 року.

Провести судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , свідків згідно реєстру.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 25.12.2025 року по 22.02.2026 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотиристо) гривень 00 коп., зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися з міста Кам`янське без дозволу прокурора чи суду,

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком на два місяці з моменту внесення застави.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 08год.20хв. 26.12.2025 року.

Суддя ОСОБА_1