Справа №750/8533/25
Провадження №1-кп/750/673/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 07.05.2025, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор просить вирішити питання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до його застосування, на даний час не змінилися і продовжують існувати. Вважає, що підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не має.

Потерпілий щодо вирішення поданого клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник не погодився із клопотанням про продовження строку тримання під вартою та просив такий змінити на інший, більш м`який цілодобовий домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість клопотання та відсутність доказів на підтвердження вказаних ризиків, оскільки зазначені ризики вже зменшились.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку учасників судового провадження, та враховуючи, що на даний час строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 29 листопада 2025 року, однак розгляд кримінального провадження не завершено, а з огляду на наявність та продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання обвинуваченої під вартою, та наведені в попередніх судових рішеннях про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, а саме ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у такому правопорушенні, може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, остання зможе створювати докази власної непричетності даного кримінального правопорушення, спонукати осіб, які не були свідками, надавати показання на підтвердження висунутих нею захисних версій щодо обставин вчинення злочину, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і такий, як домашній арешт, який просив обрати захисник, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт були перевірені, але вони не є обґрунтованими, аби спростували неможливість на даний час продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу. Переконливих доводів щодо запобігання наявних ризиків не надано, а тому підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на даний час не вбачається.

Виходячи з принципу правової визначеності, суд вважає необхідним, з урахуванням часу, потрібного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої під вартою до 19.01.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193, 199, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 січня 2026 року.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1