У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру,

встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій серед іншого просить скасувати повідомлення про підозру щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000376 від 15.09.2025 за ч.5 ст.191 КК України.

В судове засідання заявник не з`явився, його представником адвокатом ОСОБА_4 08.12.2025 надіслано до суду заяву, в якій вказано, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000376 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, перебуває на розгляді у Берегівському районному суді Закарпатської області.

Слідчий/прокурор у кримінальному провадженні № 0000376 в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 28 КПК України, якою передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України, хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності заявника та у відсутності прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що така до задоволення не підлягає, виходячи із наступних міркувань.

12.09.2025 заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000376 від 30.07.2024, повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Суддею Берегівського районного суду Закарпатської області отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 30.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, й призначено підготовче судове засідання, що стверджується ухвалою від 01.12.2025.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З системного аналізу вищевикладених положень чинного кримінального процесуального законодавства вбачається, що слідчий суддя здійснює вирішення питань щодо забезпечення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, які віднесені до його компетенції, у тому числі шляхом вирішення скарг в порядку ст.303 КПК України, лише на стадії досудового розслідування, тобто здійснення слідчим суддею своїх повноважень поза межами досудового розслідування, виключається та є недопустимим.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частина 1 ст. 219 КПК України передбачає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 283 КПК України передбачено, що однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, керуючись принципом законності, беручи до уваги те, що на момент судового розгляду скарги досудове розслідування є закінченим, а здійснення слідчим суддею повноважень поза межами досудового розслідування не допускається, зважаючи на те, що наслідком задоволення даної скарги буде вихід слідчим суддею за межі своєї компетенції, приходжу до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000376 від 15.09.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1