Провадження №11-сс/991/853/25
Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про відмову у відкритті апеляційного провадження)

29 грудня 2025 року місто Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000531 від 06 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовлено.

26 грудня 2025 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт майна на частку в розмірі 12,14% (1/2 від 24,28%) корпоративних прав АТ «Покровський ГЗК», що становить 89 366 634 акцій (1/2 від 178 733 268 акцій), накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 липня 2025 року у справі №991/7154/25. Вважає ухвалу слідчого судді протиправною, постановленою з порушенням норм кримінального процесуального законодавства та без урахування правових висновків, викладених у постановах Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду та Верховного Суду. У межах кримінального провадження №0000531 від 06 березня 2017 року накладено арешти на майно підозрюваного ОСОБА_3 , яким він володіє безпосередньо або опосередковано через інших осіб, із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Оскільки ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_3 , тому майнові відносини між ними регулюються положеннями Глав 7 та 8 СК України, відповідними нормами Розділу І «Право власності» Книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. Накладення арешту на майно ОСОБА_3 порушує права його дружини, якій на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина майна. Згідно з практикою ЄСПЛ будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. ОСОБА_3 у межах цього кримінального провадження підозра не вручалася, будь-які слідчі чи процесуальні дії стосовно неї не здійснювались, що виключає можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо її майна.

Дослідивши матеріали за скаргою, суддя-доповідач вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно положень ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. При цьому, відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст.309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та не встановлено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання щодо скасування арешту в порядку ст.174 КПК України. Скарга на таку ухвалу може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно зі ст.314 - 316 КПК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 20 травня 2024 року в справі №712/191/23 зробила висновок щодо правозастосування положень п.9 ч.1 ст.309 КПК України у взаємозв`язку зі ст.170, 173, 174 КПК України, відповідно до якого ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст.174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягають.

Із апеляційної скарги вбачається, що оскаржується ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна. Тобто, слідчим суддею не постановлено ухвали, яка б підлягала апеляційному оскарженню відповідно до ст.309 КПК України.

За таких обставин, на думку судді-доповідача, відсутні підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді від 23 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.309, 392, 399 КПК України, суддя-доповідач

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000531 від 06 березня 2017 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя-доповідач ОСОБА_2