Провадження № 1-кп/554/594/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 311 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 311 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 306, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 311 КК України.

В судовому засіданні процесуальним прокурором заявлені клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем їхнього проживання, з забороною покидати місце проживання у визначений період часу.

Клопотання обґрунтовані тим, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, вчинених організованою групою, з метою збуту, а також незаконний збут у великих розмірах, за вчинення яких передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому вони, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, можуть ухилятися від суду. Також обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить задовольнити подані ним клопотання в повному обсязі.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотань прокурора.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку із хворобою останнього.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (на окрему процесуальну дію) - адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотань прокурора.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених та їх захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З вимог ч. 1 ст. 131 КПК України вбачається, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується за ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 311 КК України, а ОСОБА_5 - за ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 306, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 311 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 17.12.2025 року обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем їхнього проживання, з забороною покидати місце проживання у визначений період часу. Строк дії ухвали до 17 лютого 2026 року.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Під час вирішення клопотання про продовження запобіжних заходів застосованих раніше до обвинувачених, суд виходить з того, що прокурором доведено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, оскільки за злочини, які інкриміновані обвинуваченим, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, останні можуть ухилятися від суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їм кримінального покарання за скоєні злочини. Також обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків, анкетні дані яких та місця їх проживання їм відомі, з метою зміни ними показів на їх користь, що унеможливить об?єктивний судовий розгляд провадження, а також можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштовані, законних та постійних засобів до існування не мають.

Доказів зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинувачених більш м?яких запобіжних заходів, або взагалі їх відсутність, суду не надано.

Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, свідки не допитувались, письмові та речові докази повністю не досліджені.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, а саме вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, вчинених організованою групою, з метою збуту, а також незаконний збут у великих розмірах, вчинені задля незаконного збагачення, які зумовлені тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, але і для населення в цілому, свідчать про високий ступінь їх небезпечності для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Тому, з урахуванням вимог ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 194 КПК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обставини вчинення ними вказаних злочинів, вагомість наявних доказів вчинення ними кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, враховуючи особу кожного з обвинувачених, наявність в них постійного місця проживання, міцних соціальних зв?язків, їх майнового стану та стану здоров?я, а також відсутність даних про порушення ними процесуальних обов?язків за час перебування на домашньому арешті, що свідчить про дієвість та ефективність застосованого щодо них запобіжного заходу, думку самих обвинувачених, суд приходить до висновку, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 вказаної статті, відносно обвинувачених слід продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною покидати місце проживання у визначений період часу, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, з покладенням відповідних обов?язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 174, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з забороною покидати місця проживання у визначений період часу задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу суду, за виключенням виїзду до м. Києва для участі в судових засіданнях в рамках кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в Солом?янському районному суді міста Києва;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань. Крім того, у разі невиконання покладених на них цією ухвалою обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 09 квітня 2026 року.

Копію ухвали направити Полтавському РУП ГУНП в Полтавській області, для виконання, а учасникам кримінального провадження, до відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Полтави: ОСОБА_9