1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/772/26 1-кс/335/329/2026
28 січня 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Селезнівка Луганської області, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, непрацевлаштованого, неодруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого місця проживання та постійного місця проживання немає, раніше судимого,
Слідчий звернулася до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 07.10.2025 в період часу з 02 год 00 хв по 04 год 00 хв, перебуваючи біля літньої тераси закладу «Нарешті», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 153, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майну, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Redmi Note 14 Midnight Black 8 GB RAM 256 ROM», вартість якого згідно висновку експерта становить 7071,33 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим довівши злочин до кінця.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 7071 гривень 33 копійки.
Крім того, 13.12.2025 приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в торговому залі магазину «yabluka outlet», що розташований в ТЦ «України», за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 147, під виглядом покупця, маючи умисел на таємне викрадення чужого майну, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав навушники «Apple AirPods 4 with Active Noise Cancellation», вартість яких згідно висновку експерта становить 5599, 80 гривень, що належать потерпілому ТОВ «АРМСТРОН».
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим довівши злочин до кінця.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «АРМСТРОН», на загальну суму 5599 гривень 80 копійок.
08.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання за вчинений тяжкий злочин, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, та те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.
Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечував та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його мати та відчим.
Захисник підтримав позицію підозрюваного, зазначивши, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні слідчого ризикам.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
08.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання, а саме даними, що містяться у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколі огляду вилученого мобільного телефону «Redmi Note 14 Midnight Black 8 GB RAM 256 ROM», протоколі допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , протоколі огляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину «yabluka outlet».
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає слідчому судді підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину є вірогідною.
Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, належності, достовірності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 29 Конституції України).
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При цьому, закон не вимагає від сторони обвинувачення надання слідчому судді доказів того, що підозрюваний обов`язково вчинить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені ними ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені протягом іспитового строку нових кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Надані стороною обвинувачення докази причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому тяжких злочинів є вагомими та достатньо переконливими. Підозрюваний, усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованих злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
З урахуванням вставлених обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, зокрема того, що він не працевлаштований, доведеним є й ризик того, що перебуваючи на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не унеможливлять вчинення підозрюваним перешкод кримінальному провадженню на даній стадії досудового розслідування. Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваний з його ж слів не має постійного місця проживання, непрацевлаштований, законного джерела доходу не має.
Відомостей щодо існування обставин, що унеможливлюють тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, слідчому судді не надано.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що тримання підозрюваного під вартою є виправданим на даній стадії досудового розслідування, пропорційним доведеним прокурором ризикам. Такий запобіжний захід сприятиме дієвості кримінального провадження і є співмірним встановленим ризикам.
Вирішуючи питання щодо розміру застави, який необхідно визначити підозрюваному для досягнення мети застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, застава визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно уставленої практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підозрюваного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).
З огляду на обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, даних про його особу, зокрема те, що він підозрюється у вчинені тяжких злочинів під час іспитового строку, слідчий суддя вважає за доцільне визначити йому заставу в розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, перспектива втрати підозрюваним або заставодавцем застави в зазначеному розмірі буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, на підозрюваного у разі внесення ним або іншою особою застави, необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 березня 2026 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-не відлучатись з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за вимогою;
-утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 08.03.2026 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений 29 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1