ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/251/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/251/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задоволено, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 23.11.2025.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасуввати та обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави. Просив врахувати стан здоров`я та майновий стан підозрюваного і його рідних та визначити розмір застави ОСОБА_6 в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Посилається на те, що ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування не підтверджується жодним доказом, оскільки відсутні дані про його перебування у розшуку, вважає що ці документи свідчать про міцні соціальні зв`язки та сімейний спосіб життя.

Наголошує на тому, що ризик впливу ОСОБА_6 на свідків та експертів є необґрунтованим, адже свідок у кримінальному провадженні вже допитаний та має змінені анкетні дані, а відомостей про можливість впливу на експертів взагалі не наведено.

Зазначає, що вид запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту здатний повністю унеможливити будь-який вплив на свідків та інших учасників провадження.

Стверджує, що ОСОБА_6 не має жодної потреби чи можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже досудове розслідування вже завершене і відбувається відкриття матеріалів у порядку ст. 290 КПК України.

Підкреслює, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не є реальним та не може слугувати підставою для тримання під вартою.

Наголошує на тому, що ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії» визнав домашній арешт та тримання під вартою рівнозначними за обмеженнями свободи, тому більш м`який запобіжний захід може повністю досягнути цілей досудового розслідування.

Вважає, що доводи слідчого судді про можливий контакт з особою « ОСОБА_9 » є лише припущеннями, не підтвердженими жодними доказами, телефон та сім-картку у ОСОБА_6 вилучено, а доступ до них надано підозрюваним добровільно.

Не погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри у диверсії та терористичному акті, оскільки з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений лише шукав підробіток через телеграм-канали в зв`язку з важким фінансовим станом.

Зазначає, що у переписці відсутні дані щодо наміру ОСОБА_6 послабити державу чи завдати шкоди життю чи здоров`ю людей, натомість обговорювався лише розмір оплати за певні дії.

Підкреслює, що фактичні дії ОСОБА_6 зводилися до підпалу релейної шафи без наслідків для життя та здоров`я людей, і він сам не заперечує цього, щиро каючись у вчиненому.

Медичні документи, які містяться в матеріалах клопотання підтверджують тяжкий стан здоров`я обвинуваченого інсулінозалежний цукровий діабет з ускладненнями, що унеможливлює його перебування в умовах СІЗО без загрози для життя.

Стверджує, що належні умови лікування та спеціальна дієта в УВП №26 відсутні, що призводить до постійних кризових станів та значного погіршення здоров`я підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених та прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів справи, слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, №0000043 від 09.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 та ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

09.06.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, зокрема за фактом того, що 03.06.2025 громадянин України ОСОБА_6 , з метою ослаблення держави вчинив підпал релейної шафи АТ «Українська залізниця», що знаходиться на автодорозі між м. Борщів та с. Цигани Чортківського району Тернопільської області, на залізничному перегоні Тересин-Скала-Подільська (4км.), яка має важливе народногосподарське та оборонне значення, скоєний в умовах воєнного стану.

В ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 11.06.2025 о 03 год. 10 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське значення, вчиненому в умовах воєнного стану (диверсії).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2025 стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 год. 10 хв. 09.08.2025, без визначення розміру застави.

Окрім цього, 26.06.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, зокрема за фактом того, що у травні - червні 2025 року громадянин України ОСОБА_6 , погодившись на пропозицію невстановленої особи в месенджері «Telegram» з акаунтом « ОСОБА_10 » отримавши від останнього грошові кошти, придбавши визначення останнім предмети та інгредієнти, створив умови необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою для подальшого вчинення терористичного акту на території Тернопільської області.

27.06.2025 у кримінальному провадженні № 0000044 від 26.06.2025, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, тобто у готуванні до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення.

Постановою заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури від 09.07.2025 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 09.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 26.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, об`єднано в одне провадження за № 0000043.

23.09.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України.

12.06.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

30.07.2025 ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 11.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_11 , погоджене заступником керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задоволено, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 29.09.2025.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 15 серпня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 серпня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - залишено без змін.

23.09.2025 в порядку ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

25.09.2025 р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 задоволено, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 23.11.2025.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується матеріалами кримінального провадження, які слідчий суд навів в ухвалі: повідомлення УСБУ в Тернопільській області про виявлене кримінальне правопорушення; протокол огляду місця події від 09.06.2025; акт про пожежу від 09.06.2025; висновок ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про причини виникнення пожежі від 11.06.2025; висновки експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-25/7076-ФХД від 09.07.2025, № СЕ-19/120-25/7077-ФХД від 08.07.2025, № СЕ-19/120-25/7072-ФХД від 08.07.2025, № СЕ-19/120-25/7074-ФХД від 09.07.2025, № СЕ-19/120-25/7075-ФХД від 10.07.2025, № СЕ-19/120-25/9085-ФХД від 11.08.2025; висновок експерта за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/120-25/8744-ПТ від 19.08.2025; висновок експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи № 590 від 22.07.2025; листи АТ «Укрзалізниця» № 103 від 10.06.2025, № 430 від 09.09.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 03.07.2025; протокол обшуку від 10.06.2025 та додаток до нього (опис вилученого майна); протоколи огляду від 11.06.2025, 13.06.2025, 19.06.2025, 16.06.2025; протоколи зняття показань з технічних засобів та технічних приладів від 11.06.2025; протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.06.2025, 23.09.2025; повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення від 26.06.2025; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 25.07.2025; протокол допиту представника юридичної особи, яка є потерпілим, ОСОБА_14 від 08.07.2025; матеріали розслідування пожежі АТ «Укрзалізниці»; висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/10399-ТВ від 22.09.2025.

Як вірно встановлено слідчим суддею, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, що зумовлено підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 113 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України та за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, ризик надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час усного допиту у судовому засіданні; ризик вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки під час досудового розслідування встановлено наявність переписки ОСОБА_6 з невстановленими особами, на замовлення яких підозрюваний планував з корисливих мотивів і надалі продовжувати протиправну діяльність, спрямовану на вчинення злочинів проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, з цією метою ОСОБА_6 придбав ряд речей та предметів, необхідних для здійснення такої протиправної діяльності, при цьому підозрюваний не працює та не має офіційного джерела доходу, а тому з метою особистого збагачення може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення; водночас, ризик знищення, приховання або спотворення ОСОБА_6 будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення перестав існувати, оскільки сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 199 КПК України слідчий суддя навів обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування строку тримання під вартою, якими є необхідність проведенння значного обсягу слідчих та процесуальних дій, існування яких не обов`язково повинно бути зумовлене тим, що підозрюваний може перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також слідчий суддя врахував обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема те що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та законного джерела доходу, та підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України з корисливих мотивів, що свідчить про те, що останній, переслідуючи корисливий мотив, з метою власної вигоди, може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.

Посилання захисника на недоведеність вказаних ризиків, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на існування вищезгаданих обставин, що підтверджує те, що ОСОБА_6 має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, а застосовання запобіжного заходу має на меті попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя зробив вірні висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає практиці Європейського Суду з прав людини щодо забезпечення судовим рішенням не тільки прав підозрюваного, визначених ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, наявних ризиків, обставин вчинення кримінального правопорушення, вірно не визначив розмір застави, оскільки відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України це є його правом. При цьому колегія суддів виходить з того що ОСОБА_6 підозрюється у готуванні до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258 КК України, а також у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське значення, вчиненому в умовах воєнного стану (диверсії), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Перевіряючи доводи захисника про те, що переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування нічим не підтверджується, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки тяжкість інкримінованого злочину та передбачене за нього покарання (позбавлення волі строком до 15 років або довічне ув`язнення) самі по собі свідчать про реальність ризику ухилення від правосуддя. Такий висновок узгоджується з практикою ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», де зазначено, що суворість можливої санкції є важливим чинником для оцінки ризику переховування.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, з огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу, оскільки обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод підозрюваного.

Доводи апелянта щодо недоведення прокурором неможливості застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на підозру у скоєнні ним кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, підвищену суспільну небезпеку злочину, необхідність проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) дій, а також ролі ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень. Окрім того, вимоги захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави не можуть бути задоволені оскільки згідно з вимогами КПК України у вказаній категорії злочинів (ч. 2 ст. 113 КК України) передбачено застосування лише безальтернативного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, молодий вік, відсутність судимостей, міцні соціальні зв`язки, позитивна характеристика та не є достатніми стримуючими факторами для запобігання настанню існуючих ризиків.

Посилання захисника на побутовий характер вилучених речей та відсутність наміру підозрюваного придбавати небезпечні предмети не спростовує обґрунтованості підозри. Як встановив слідчий суддя, сукупність доказів (протоколи огляду місця події, допити свідків, обшуки, слідчий експеримент) свідчить про можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, а на цій стадії провадження закон не вимагає доведення вини поза розумним сумнівом.

Перевіряючи твердження захисника про критичний стан здоров`я ОСОБА_6 колегія суддів виходить з того що надані захисником підозрюваного та наявні в матеріалах клопотання документи, які слідчий суддя детально відобразив в оскаржуваній ухвалі, не підтверджують його наявність, а відтак відсутні підстави вважати що підозрюваний не може перебувати в умовах УВП. Окрім того, як досліджено судом при погіршенія його стану здоров`я працівниками УВП було викликано швидку допомогу, якою було вжито заходів щодо забепезпечення надання підозрюваному належної медичної допомоги.

Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного та скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2025 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді