Справа № 461/8003/24
Провадження № 11-кп/811/862/25 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановила:

на розгляді Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, про обвинувачення перебуває кримінальне провадження, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.4, 5, ст. 27, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 24 листопада 2025 року включно, із визначенням застави в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 грн. і покладено на обвинуваченого передбачені ст. 194 КПК України обов`язки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 покликається на порушення розумних строків тримання під вартою та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наголошує, що жодних нових доказів встановлювати немає потреби, так-як обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині визнає та розкаюється у вчиненому.

Акцентує, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, а навпаки виявляє бажання вступити до лав Збройних Сил України та довести своєю службою щирість намірів не вчиняти у подальшому злочинів і не порушувати закон.

Вважає ухвалу суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою такою, що не відповідає вимогам повного та всебічного судового розгляду, а висновки суду не узгоджуються з фактичними обставинами кримінального правопорушення.

Просить скасувати ухвалу Галицький районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на нічний або цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_6 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились.

Отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого з врахуванням тяжкості інкримінованого йому за ч.ч.4, 5, ст. 27, ч.2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення та мотивів прокурора, оскільки є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на обвинувачених та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, а відтак, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, про що вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає доведеною актуальність заявлених прокурором ризиків.

Крім цього, місцевий суд, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином оцінив і наявність обставин для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та відповідність її розміру, меті застосування запобіжного заходу, що не ставить під сумнів його дієвість.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, а отже, ухвала місцевого суду є законною і колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 із визначенням розміру застави без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3