печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000924 від 09.09.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , у якому останні клопочуть про застосування у кримінальному провадженні № 0000924 від 09.09.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 терміном на шістдесят діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 3303 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 10 001 484 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000924 від 09.09.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Вісмар, Німеччина, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 - в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

04.12.2025 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала. Зазначала, що підозра є необґрунтованою, вказала, що у її підзахисного наразі наявні проблеми зі здоров`ям, просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 також просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на те, що ризики не доведені прокурором, а підозра необгрунтована.

Підозрюваний ОСОБА_6 доводи захисників підтримав.

Вислухавши прокурора на підтримку поданого клопотання, пояснення учасників судового провадження, вивчивши клопотання, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000924 від 09.09.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Вісмар, Німеччина, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 - в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

04.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею має бути встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для доцільності застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважаючи, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

- заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 10.09.2025;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_10 від 10.09.2025, 30.09.2025 та 15.10.2025;

- протоколами оглядів від 01.10.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, 27.10.2025 та 19.11.2025;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії;

- протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 15.10.2025;

- протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 04.12.2025

- протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України;

- витребуваними в порядку ст. 93 КПК України документами, а також іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За такого, всупереч твердження сторони захисту, сукупність обставин та зібраних відомостей на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України, яка інкримінується ОСОБА_6 передбачає можливість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна.

Водночас, звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, не передбачено (крім випадку затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Крім того, відповідно до встановлених обставин кримінального провадження, ОСОБА_6 має досвід організації та здійснення впливу на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з метою зняття з військового обліку під час мобілізації та, відповідно, подальшого перетину державного кордону України, через що може використати ці можливості у власних інтересах для переховування від органів слідства, прокуратури та суду.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 у період з 2004 року по 2012 рік проходив військову службу в ДПС України, у зв`язку з чим обізнаний щодо заходів з охорони державного кордону та має сталі зв`язки з представниками Державної прикордонної служби, що може створити умови для залишення ним території України, у т.ч. поза пунктами пропуску.

Крім того, ОСОБА_6 має неповнолітніх дітей, які перебувають за кордоном. Рідний брат ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у Німеччині тривалий час, що в свою чергу створює значні ризики залишення ОСОБА_6 території України.

Разом з тим, ОСОБА_6 має паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 (термін дії до 22.07.2027).

Також, ОСОБА_6 дотримується правил конспірації, зокрема використовує програми-месенджери з алгоритмами шифрування, секретними чатами та автоматичним видаленням повідомлень; використовує заздалегідь обумовлену термінологію; ознайомлений із необхідністю знищення пристроїв, які використовуються для злочинної діяльності; обізнаний про форми та методи проведення оперативно-технічних заходів та негласних і гласних слідчих (розшукових) дій.

Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що підозрюваний в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів слідства, суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою. Одним із ризиків можливого переховування підозрюваного від слідства та суду є відсутність контролю за частиною державного кордону в окремих областях України.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України виражається в тому, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені можливих співучасники злочину, місця зберігання засобів вчинення злочинів, а зважаючи на тяжкість інкримінованих підозрюваному діянь, зухвалість їх вчинення, а також на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, який є працівником правоохоронного органу, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_6 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, вчинятиме дії, спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час досудовим розслідуванням не завершено, що значно вплине на процес доказування вини підозрюваного.

Крім того, ОСОБА_6 , як співробітник правоохоронного органу, має тісні зв`язки з широким колом осіб, в тому числі з числа співробітників правоохоронних органів державної влади на різних рівнях, за сприяння яких він в змозі вчинити дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні.

Також є підстави вважати, що з високим ступенем ймовірності ОСОБА_6 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення. Показання свідків є значущими для доведення обставин, що підлягають доказуванню. Окрім цього, на даний час встановлюються особи, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, з метою їх подальшого допиту як свідків, а також кола осіб, можливо причетних до вчинення кримінальних правопорушень. Перебуваючи поза межами установ попереднього ув`язнення, підозрюваний може вчинити дії щодо впливу на них, у тому числі шляхом погроз і залякувань, підкупу, з метою відмови надання показань слідству.

Відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від свідків у кримінальному провадженні, за якої на стадії досудового розслідування показання отримуються під час допиту слідчим, прокурором, а на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише під час досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, зможе координувати свої дії з іншими невстановленими на даний час можливими співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих доказів і даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може зловживати своїми процесуальними правами з метою затягування строків досудового розслідування шляхом не з`явлення до слідчого, прокурора, слідчого судді під приводом надання фіктивних документів про перебування на лікуванні, у відрядженні, тощо, що унеможливить проведення слідчих дій у розумні строки.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України обумовлена також тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме службовими особами ТЦК та СП, поєднане з вимаганням такої вигоди, з метою виключення особи зі списку розшукуваних осіб, а також подальше зняття з військового обліку. На даний час воєнний стан та загальна мобілізація в Україні продовжена, що може спонукати особу надалі вчиняти аналогічні злочини. Відповідно, існує ризик продовження протиправної діяльності з метою отримання прибутку.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , з огляду на фактичні обставини за яких підозрюваному інкримінується їх вчинення, їх характер та суспільний інтерес щодо особи підозрюваного та інкримінованих йому правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Розмір застави підозрюваному визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, за якими підозрюється ОСОБА_6 . Також слідчим суддею враховується майновий та сімейний стан підозрюваного та вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які встановлені слідчим суддею щодо підозрюваного.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яку може бути ним внесено у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 :

не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- не спілкуватись із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

- носити електронний засіб контролю.

Покладення даних обов`язків в разі внесення застави є застереженням від настання наслідків, що супроводжуються вище встановленими слідчим суддею ризиками, передбаченими п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Підозрюваний у відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Виходячи з наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000924 від 09.09.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.02.2026, в межах строків досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Визначити ОСОБА_6 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 3000 (три тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 084 000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

банк: Державна казначейська служба України, м. Київ

р/р UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , прибувати до суду за першою вимогою, а також строком до 01.02.2026 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- не спілкуватись із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

- носити електронний засіб контролю.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали визначити до 01.02.2026.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1