Справа №766/4526/24
н/п 1-кп/766/1089/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника (в режимі відеоконференції): ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 28.09.2022 під №0000430 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованого м. Херсона невстановлені особи з числа військових та представників спецслужб російської федерації на початку квітня 2022 року створили незаконний окупаційний правоохоронний орган, а саме так званий «Експертно-криміналістичний центр Головного управління Міністерства внутрішніх справ Херсонської області», мовою оригіналу: «Экспертно-криминалистический центр Главного управления Министерства внутренних дел Херсонской области», який було розміщено за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 28-а, та у цей же період почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, у тому числі діючих та колишніх працівників правоохоронних органів України, які б співпрацювали з ними у вищевказаному новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органі.

ОСОБА_5 , являючись громадянином України, відповідно до наказу ГУНП в Херсонській області від 24.04.2019 №108о/с, обіймаючи посаду заступника начальника ізолятора тимчасового тримання №1 ГУНП в Херсонській області, будучи працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про збройну агресією російської федерації проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт окупації м. Херсона збройними формуваннями російської федерації, перебуваючи у м. Херсоні, приблизно в середні травня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, погодився на співпрацю з невстановленими особами з числа військовослужбовців та представників спецслужб держави-агресора та 17.05.2022 добровільно зайняв керівну посаду так званого «начальника Експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ Херсонської області», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території м. Херсона правоохоронному органі.

ОСОБА_5 , обіймаючи керівну посаду в окупаційному «Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ Херсонської області», перебуваючи в окупованому м. Херсоні, у період з 17.05.2022 до 11.11.2022, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконував функції щодо організації роботи вказаного незаконно створеного правоохоронного органу, зокрема займався підбором кадрів для працевлаштування, надавав вказівки підлеглим щодо виконання обов`язків з проведення відповідних експертиз та досліджень, співпраці з окупаційними органами поліції.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

ІI. Застосовані судом правові процедури

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.03.2024 було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 22.04.2024, 03.06.2024, 17.06.2024, 31.07.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього та мав можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви. Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачений ОСОБА_5 не скористався.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 до призначених судових засідань здійснювались шляхом направлення повісток на останню відому адресу проживання в м. Херсоні, а також було опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_5 на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

ІІІ. Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника для захисту інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 31.07.2024 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000430 від 28.09.2022 пред`явлено щодо злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України.

Ухвалою суду від 18.10.2024 був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 2 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 27.03.2024 (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 22.10.2025, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час судового розгляду обвинувачений міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що у нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

IV. Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним та призначити відповідне покарання в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, застосувавши додаткове покарання як у виді позбавлення права обіймати певні посади, так і конфіскацію всього майна. Вважав за необхідне позбавити ОСОБА_5 спеціального звання офіцера поліції.

Захисник вважав, що досліджені судом докази не доводять у беззаперечній мірі факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки жодні документи за його підписом не були досліджені під час досудового розслідування.

V. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 (справа №521/14867/22, н/п №1-кс/521/3579/22), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так вина ОСОБА_5 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- випискою з «единого государственного реестра юридических лиц от 08.02.2023 №ЮЭ9965-23-18384392», за змістом якої 13.05.2022 зареєстровано юридичну особу «главное управление министерства внутренних дел Херсонской области»;

- протоколом огляду від 09.12.2022 з додатком у виді диску, відповідно до якого оглянуто приміщення канцелярії РУП ГУНП в Херсонській області, яка розташована на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою: вул. Маяковського, 10, м. Херсон. Під час огляду виявлено документ зі списком особового складу органів поліції рф, які працювали під час окупації Херсонської області. Вказаний документ мітить відомості про те, що ОСОБА_5 з 17.05.2022 зайняв посаду «начальника ЭКЦ ГУ МВД»;

- протоколом огляду та вилучення документів від 21.02.2023, відповідно до якого заступник директора центру Херсонського НДЕКЦ МВС України добровільно видав документи «экспертно-криминалистического центра ГУ МВД Херсонской области», які оглянуто відповідно до протоколу огляду від 15.03.2023.

Зокрема наявний список працівників «экспертно-криминалистического центра ГУ МВД Херсонской области», за змістом якого ОСОБА_5 займає посаду керівника з 17.05.2022. Також оглянуто:

- рапорт на ім`я ОСОБА_5 як на керівника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» від старшого експерта щодо пройденого навчання від 18.10.2022.

- журнал обліку придбаних комплектуючих, відповідно до якого ОСОБА_5 видано камеру.

- графік чергувань співробітників керівника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области», затвердженого начальником ОСОБА_5 ;

- протокол засідання експертно-кваліфікаційної комісії від 22.09.2022, затверджений головою експертно-кваліфікаційної комісії головного управління міністерства внутрішніх справ Херсонської області ОСОБА_5 . Крім того за змістом вказаного документа посада ОСОБА_5 - начальник «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»

- список на отримання службових посвідчень для співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области», який містить відомості і про начальника установи - ОСОБА_5 ;

- рапорт за підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 на ім`я начальника «ГУ МВД Херсонской области» з проханням забезпечення особового складу канцелярським знаряддям, спеціальним взуттям та засобами гігієни;

- рапорт на ім`я начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 з проханням придбання обладнання для реконструкції та модернізації ЭКЦ;

- рапорт за підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 на ім`я начальника «ГУ МВД Херсонской области» на придбання обладнання для здійснення відео нагляду та охорони;

- рапорт за підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 на ім`я начальника «ГУ МВД Херсонской области» на придбання канцелярського приладдя;

- супровідні листи на ім`я начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 щодо здійснення дослідження рослинної речовини від т.в.о. начальника Суворовського ГУП ГУ МВД Херсонской области;

- супровідні листи на ім`я начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 щодо необхідності криміналістичного дослідження транспортних засобів за підписом слідчого «СО Днепровского ГОП ГУ МВД Херсонской области»;

- рапорти на ім`я начальника «ГУ МВД Херсонской области» щодо закріплення на постійне зберігання та носіння табельної зброї, з резолюцією начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5

- «протокол оперативного совещания руководства экспертно-криминалистического центра гу мвд Херсонской области №153 от 16.08.2022». Документ містить підпис від імені ОСОБА_5 начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»;

- рапорт на ім`я начальника «ГУ МВД Херсонской области» щодо необхідності проведення ремонту автомобіля, який перебуває на балансі «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» за підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5

- рапорт за підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 з проханням придбання господарського приладдя для підвищення продуктивності роботи «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»;

- список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» станом на 17.06.2022, відповідно до якого начальником зазначений ОСОБА_5 ,

- рапорт на ім`я начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 з проханням придбання господарських товарів;

- протоколом огляду від 31.03.2023, відповідно до якого оглянуто диск, який містить документи в електронному вигляді, виявлені та вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , яка займала посаду в «ГУ МВД Херсонской области».

Так виявлено електронну копію документа «приказ №1 л/с от 17.05.2022 главное управление мвд Херсонской области», за змістом якого ОСОБА_5 призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»; «штатную расстановку экспертно-криминалистического центра гу мвд», де наявні відомості і про начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 ; графік чергувань співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области»; звернення начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 щодо необхідності підключення інтернету; звернення начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 щодо необхідності преміювання старшого експерта; наказ на підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 щодо призначення відповідальної особи на ведення касових операцій; листи за підписом начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 щодо необхідності направлення на навчання співробітника експертного центру; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области», які готові приступити до роботи станом на 12.06.2022, який містить відомості і щодо начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 ; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» станом на 27.06.2022, в якому зазначений як начальник установи ОСОБА_5 ; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» станом на 06.07.2022, в якому зазначений як начальник установи ОСОБА_5 ; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» станом на 18.07.2022, в якому зазначений як начальник установи ОСОБА_5 ; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» станом на 29.06.2022, в якому зазначений як начальник установи ОСОБА_5 ; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» станом на 01.07.2022, в якому зазначений як начальник установи ОСОБА_5 ; список співробітників «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области», які готові приступити до роботи станом на 16.06.2022, який містить відомості і щодо начальника «ЭКЦ ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5

- протоколами огляду від 10.03.2023 та від 17.03.2023 з додатком у виді диску, відповідно до якого оглянуто публікацію в телеграм каналі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , датовану 09.03.2023 під назвою «В Херсонской области ОСОБА_7 открыл современную лабараторию генетических исследований»;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який дав суду показання про те, що до окупації м. Херсона у 2022 році займав посаду експерта товарознавчих експертиз в НДЕКЦ Херсонської області.

30.05.2022 ОСОБА_5 , якого він до цього не знав та не бачив, приїхав до нього додому з його керівником начальником сектору товарознавчих експертиз - ОСОБА_9. Коли він вийшов до них на вулицю, то ОСОБА_9 повідомив йому, що це ОСОБА_5 і він новий керівник новоствореного рф експертного центру Херсонської області. Почали розмову про те, що в Херсонській області тепер і рф, але треба працювати. Пропонували посаду у новоствореному експертному центрі та високу заробітну плату, обіцяли вирішити питання з житлом та військовим обліком.

Він зі свого боку спочатку не знав як відмовитись і тому домовились зустрітись ще раз дня через два, коли вдруге зустрілись з ОСОБА_9 вже біля Політехнічного коледжу, то останній знову став переконувати йти працювати на рф, але він вже був готовий до відповіді і відмовився від пропозиції, на що ОСОБА_9 сказав, що вони будуть проводити інвентаризацію і наказав повернути принтер, який він вивіз до себе. Після того попередив, щоб він не надумав чинити перешкоди в їх роботі.

Після деокупації м. Херсона, коли потрапили до будівлі НДЕКЦ, виявили документи за підписом ОСОБА_5 як керівника новоствореного експертного центру, була відповідна табличка і на дверях кабінету директора установи;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який дав показання про те, що до окупації м. Херсона працював в НДКЕЦ Херсонської області. З початком окупації наприкінці травня або на початку червня 2022 року (більш точної дати не пам`ятає) пішов на своє робоче місце, щоб спробувати забрати свої речі і можливо якесь обладнання.

Його там зустрів ОСОБА_5 , якого він до цих подій не знав, і запропонував роботу у новоствореному експертно-криміналістичному центрі, на що він відмовився. Зрозумів, що бачив саме ОСОБА_5 , оскільки бачив відеоролики з ним в телеграм каналах;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що до окупації м. Херсона і після деокупації займає посаду заступника директора НДКЕЦ Херсонської області. Знав ОСОБА_5 особисто до 2016 року, оскільки він також працював в НДЕКЦ. Після проведеної реформи ОСОБА_5 перейшов працювати до ГУНП в Херсонській області, пізніше зайняв посаду в ІТТ м. Херсона.

Під час окупації він неодноразово ходив до приміщення НДЕКЦ, де в один з днів червня 2022 року був затриманий особами у військовій формі у балаклавах на голові, які відвезли його до приміщення Херсонського районного управління поліції. Спочатку з ним там спілкувались інші особи, а пізніше долучився і обвинувачений. Саме там вперше з часу початку окупації він і зустрівся з ОСОБА_5 , де останній запропонував йому зайняти посаду заступника керівника новоствореного експертного центру.

Разом поїхали до приміщення НДЕКЦ, оскільки ключі були у нього, де він все показав та розповів. ОСОБА_5 розповідав, що його призначили на посаду керівника експертного криміналістичного центру Херсонської області при рф. Чи діяв ОСОБА_5 в умовах тиску не знає, але останній запевняв, що все буде добре.

Після деокупації м. Херсона, коли змогли потрапити до приміщення НДЕКЦ, то виявили багато документів за підписом ОСОБА_5 як керівника установи, була табличка з його прізвищем на дверях керівника, виявили висновки експертів, які були оформлені вже російською мовою.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що з 03.06.2022 до жовтня 2022 року працювала прибиральницею в експертно криміналістичному центрі Херсонської області, створеного окупаційною владою. Виконувала аналогічну роботу і до окупації м. Херсона в НДЕКЦ Херсонської області, тому знала ОСОБА_5 як колишнього працівника. Він з іншими невідомими їй чоловіками приїхали до неї додому і сказав, що треба виходити на роботу, а тому вона зробила висновок, що він новий керівник установи.

Вона фактично повернулась до роботи, але писала заяву про прийняття на роботу і писала її вже на ім`я ОСОБА_5 як керівника. Робочий день був з 9:00 години до 17:00 години, але вона приходила до початку робочого дня і майже нікого там не зустрічала.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який дав показання про те, що знав ОСОБА_5 ще з часів навчання у вищому навчальному закладі, після закінчення якого працював в НДЕКЦ Херсонської області на посаді наступника начальника сектору дактилоскопічних експертиз. ОСОБА_5 теж там працював певний час, але після реорганізації працював в ГУНП Херсонської області. Під час окупації м. Херсона він був незаконно ув`язнений військовими рф, і коли його відпустили, то привезли до приміщення НДЕКЦ, де серед інших був і ОСОБА_5 , який запропонував працювати у новоствореному експертному центрі. Зрозумів, що ОСОБА_5 новий керівник центру, оскільки його як туди привезли, то повідомили, що буде спілкуватись з керівником.

На його відмову від роботи ОСОБА_5 запитав, на що він збирається жити. На той момент на вході до НДЕКЦ вже був російський прапор, а в кабінету, де вони спілкувались - був портрет путіна.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка дала суду показання про те, що як до окупації м. Херсона, так і після працює в НДЕКЦ Херсонської області експертом. З початком окупації на роботу ніхто не виходив, а лише спілкувались в робочому чаті. Від колег стало відомо, що ОСОБА_5 очолив новостворений рф експертно-криміналістичний центр Херсонської області. Інший співробітник їх установи - ОСОБА_9 телефонував їй і пропонував роботу, при цьому повідомив, що ОСОБА_5 зайняв посаду керівника, якого вона знала, оскільки певний час до того як він пішов до ГУНП Херсонської області, працювали разом.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка дала суду показання про те, що як до окупації м. Херсона, так і після працює в НДЕКЦ Херсонської області експертом. З початком окупації на роботу ніхто не виходив, а лише спілкувались в робочому чаті. Від колег стало відомо, що ОСОБА_5 очолив новостворений рф експертно-криміналістичний центр Херсонської області. ОСОБА_5 знала до окупації, оскільки раніше він працював в НДЕКЦ Херсонської області. Їй роботу у новоствореній установі не пропонували, як ніхто і не телефонував з нових керівників.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що до окупації і на сьогоднішній день працює завідувачем сектору відділу дослідження біологічного матеріалу в НДЕКЦ Херсонської області. З початком окупації м. Херсона на роботу виходили лише 24.02.2022, а після того пару раз приходили, щоб спробувати забрати якесь майно з установи. ОСОБА_5 особисто не знала, оскільки з ним не працювала разом. Від інших колег під час спілкування стало відомо, що саме він очолив новостворений окупаційною владою експертно криміналістичний центр Херсонської області, про що і повідомила правоохоронні органи, оскільки перша з усіх працівників виїхала з м. Херсона. Бачила ОСОБА_5 в засобах масової інформації в рекламному роліку, коли вони шукали співробітників до нової експертної установи.

VІ. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачений діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу - рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому йому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами ст. ст. 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.2024 справа №953/7182/23 указав, що у ч. 7 ст. 111-1 КК передбачено відповідальність за вчинення громадянином України колабораційної діяльності в умовах окупації у вигляді співпраці з державою-агресором у її інтересах, зокрема, через незаконні правоохоронні органи, які створені на тимчасово окупованій території, у формі добровільного, тобто з власної волі та за відсутності фізичного чи психічного примусу, крайньої необхідності, зайняття в них посади, з метою спричинити шкоду державі Україна. Суспільна небезпечність таких дій полягає в тому, що особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади, яка є основою функціонування державного механізму загалом. Саме така форма колабораційної діяльності порівняно з іншими, передбаченими в частинах 2 та 5 цієї статті, визнається законодавцем найбільш суспільно небезпечною. З огляду на формулювання диспозиції ч. 7 ст. 111-1 КК України, сам факт добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі є достатнім для кваліфікації відповідних дій за цією кримінально-правовою нормою. Наявність владних повноважень органу та спрямованість його діяльності є визначальними ознаками під час ідентифікації місця роботи колаборанта як органу влади. Під посадою в незаконному правоохоронному органі необхідно розуміти посаду в такому органі, що створений під час окупації, яка передбачає діяльність як працівника правоохоронного органу (у розумінні ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»).

Відповідно до чинного законодавства України, заняття посади державної служби необхідно розглядати як у контексті проведення підготовчих дій щодо призначення певної особи на посаду, так і в контексті виникнення такого юридичного факту, як призначення особи на певну посаду з офіційним оформленням трудових відносин.

Установлені судом фактичні обставини цього кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, і це кримінальне правопорушення було закінченим з моменту зайняття ним посади, факт якого доведено як змістом досліджених судом документів, так і тим, що обвинувачений фактично взявся за виконання трудових обов`язків у цьому органі з метою забезпечення його функціонування. Відомостей, які б свідчили про те, що ці дії обвинувачений виконав не добровільно, зокрема під психічним чи фізичним примусом або внаслідок крайньої необхідності, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Так досліджений обсяг доказів беззаперечно свідчить про створення на території м. Херсона під час його окупації «Експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ Херсонської області», який знаходиться за адресою: Миколаївське шосе 28-а, м. Херсон, посаду так званого «начальника» якої добровільно зайняв саме ОСОБА_5 .

Та обставина, що дослідження підписів ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не здійснювалось, висновків суду не спростовує, оскільки досліджена сукупність доказів у поєднанні з показаннями свідків, є беззаперечним підтвердженням обставин, встановлених органом досудового розслідування.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, кваліфікація його дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки підтверджена належним та достатнім обсягом доказів.

VIІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, тоді як обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам. Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України, який посягає на захист в першу чергу життєво важливих інтересів суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в максимальних межах санкцій ч. 7 ст. 111-1 КК України, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого та буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу (ст. 54 КК України).

Таким чином підставами для призначення покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу є 1) наявність у особи такого звання, рангу, чину чи кваліфікаційного класу; 2) вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Кримінальний закон не передбачає необхідності використання повноважень, які має (мала) особа через наявність у неї військового чи спеціального звання, рангу, чину чи кваліфікаційного класу у ході вчинення злочину, за який вона притягується до кримінальної відповідальності. Можливість призначення вказаного покарання не залежить від того який саме тяжкий чи особливо тяжкий злочин було вчинено. Суд може призначити покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу у тих випадках, коли вважатиме неможливим його збереження із вчиненням тяжкого або особливо тяжкого злочину особою. Тобто це покарання може бути призначене судом як у випадках, коли вчинений злочин був пов`язаний із використанням повноважень, якими наділяється особа у зв`язку із наявністю у неї відповідного звання, рангу, чину чи кваліфікаційного класу, так і тоді, коли такий зв`язок відсутній.

Враховуючи викладене, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 має звання майора поліції і хоча вчинив тяжкий злочин не завдяки використанню спеціального звання, проте враховуючи характер вчиненого підлягає позбавленню останнього, що відповідатиме загальній меті призначеного судом покарання.

VIІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (ч. 9 ст. 100 КПК України).

Оскільки у даному кримінальному провадженні речові докази відсутні, відповідне питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

2. На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання майор.

3. Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

4. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинувачених та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1