Справа №295/319/26
УХВАЛА

12.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля, накладеного ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 р. в межах кримінального провадження № 0000240 від 28.10.2025р. за ч. 1 ст. 415 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 08.01.2026 р. надійшло клопотання ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля, накладеного ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 р. в межах кримінального провадження № 0000240 від 28.10.2025р. за ч. 1 ст. 415 КК України. В обгрунтування вимог заявник вказав, що Другим слідчому відділі (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування внесеного 28.10.2025 р. до ЄРДР за № 0000240 із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 415 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 по справі № 294/1831/25 накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Т4», номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони його відчуження, розпорядження та користування, яким ОСОБА_3 володів згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Автомобіль знаходиться з 27.10.2025 р. до даного часу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів. Власник автомобіля звернув увагу, що на час звернення до суду в подальшому застосуванні арешту автомобіля «Volkswagen Т4», номерний знак НОМЕР_1 відпала потреба, оскільки механічні пошкодження на ньому детально описані у протоколі його огляду та у висновку судово-технічної експертизи, проведеної експертами Житомирського НДЕКЦ МВС України та знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

До судового засідання власник автомобіля, представник власника майна ОСОБА_4 не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, наполягав на задоволені клопотання.

Прокурор, слідчий до судового засідання не з`явилися, про день та час слухання клопотання були повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, встановив.

Другим слідчому від, розташованого у м. Хмельницький в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування внесеного 28.10.2025 р. до ЄРДР за № 0000240 із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 415 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 р. по справі № 294/1831/25 накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Т4», номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони його відчуження, розпорядження та користування, яким ОСОБА_3 володів згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Автомобіль знаходиться з 27.10.2025 р. до часу направлення клопотання до суду на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів. На думку власник автомобіля, на час звернення до суду, у подальшому застосування арешту автомобіля «Volkswagen Т4», номерний знак НОМЕР_1 відпала потреба, оскільки механічні пошкодження на ньому детально описані у протоколі його огляду та у висновку судово-технічної експертизи, проведеної експертами Житомирського НДЕКЦ МВС України та знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України зі змінами внесеними в редакції Закону №769-VIII від 10.11.2015 р., які набрали чинності 11.12.2015 р., вказано, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи не були присутні при розгляді питання про арешт майна доведуть, що в подальшому /застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Слідчий суддя вважає, що на теперішній час і в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою задоволення даного клопотання та скасування арешту.

Суд, керуючись принципами законності та справедливості, взявши до уваги доводи викладені у скарзі, позицію учасників процесу та матеріали досудового слідства, дійшов висновку в необґрунтованості накладеного арешту, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля, накладеного ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 року в межах кримінального провадження № 0000240 від 28.10.2025р. за ч. 1 ст. 415 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки «Volkswagen Т4», номерний знак НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого суддіЧуднівського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 р. в межах кримінального провадження № 0000240 від 28.10.2025р. за ч. 1 ст. 415 КК України.

Зобов`язати уповноважених осібДругого слідчого відділі (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому безоплатно повернути належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Т4», номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_5