Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000062 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Марківка Луганської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

без постійного місця проживання, згідно зі ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Миронівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2025 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.10.2025 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, виключивши з нього обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину з використанням умов військового стану.

Прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого, правову кваліфікацію його дій, вид та розмір призначеного покарання. Разом з тим, вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки врахував "вчинення злочину з використанням умов військового стану" обставиною, яка обтяжує покарання.

Звертає увагу, що відповідно до п.11 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається вчинення злочину з використанням умов "воєнного", а не "військового" стану. А тому суд, який врахував відповідну обставину, яка не зазначена в ч.1 ст.67 КК України, порушив вимоги ч.3 ст.67 КК України. Крім того, суд у вироку не вказав, яким чином введений в Україні воєнний стан полегшив вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення або як він використав найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилось суспільство.

Прокурор посилається на постанову Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 346/1286/23, який вказав, що "вчинення злочину в умовах воєнного стану" та "вчинення злочину з використанням умов воєнного стану" не можна ототожнювати, адже ці поняття мають різний зміст. Також наголошує на тому, що, незважаючи на введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану в Україні, кримінальне правопорушення, передбачене ст.369 КК України, не має кваліфікуючої ознаки "вчинення злочину в умовах воєнного стану" і в місці, де ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, станом на час його вчинення бойові дії не проводились. Отже, під час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений не використовував умови воєнного стану.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; доводи обвинуваченого, який поклався на розсуд суду; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Формулюючи у вироку обвинувачення, визнане доведеним, суд зазначив, що ОСОБА_6 достовірно знав, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено.

14 лютого 2025 року о 12 годині під час патрулювання на службовому автомобілі "Renault Duster", д/н НОМЕР_2 на синьому фоні, території зони обслуговування, а саме, вул. Енергетиків у м. Миронівка Обухівського району Київської області інспектори сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_9 помітили автомобіль "Volkswagen Golf" іноземної реєстрації, водій якого рухався з порушенням правил дорожнього руху щодо користування ременем безпеки.

Після зупинки напроти будинку № 76 на вул. Енергетиків автомобіля "Volkswagen Golf" р/н НОМЕР_1 , зареєстрованого в Польщі, яким керував ОСОБА_6 , інспектор ОСОБА_8 повідомив водію причину зупинки та висунув вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль.

Під час перевірки документів у ОСОБА_6 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, після чого працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням приладу "Drager Alcotest 6810". За результатами огляду ОСОБА_6 у нього було виявлено 1,39 проміле алкоголю та інспектори ОСОБА_8 і ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_6 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В подальшому о 12 годині 09 хвилин у ОСОБА_6 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, і що своїми діями він порушив правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе та адміністративної відповідальності, виник умисел на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме, за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Реалізуючи свій умисел, о 12 годині 09 хвилин ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що інспектори ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є службовими особами органу Національної поліції України, оскільки вони перебували в однострої, відрекомендувались та мали на форменому одязі нагрудні жетони, розуміючи незаконність своїх дій, в ході розмови висловив пропозицію надати інспекторам неправомірну вигоду у виді грошових коштів за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_6 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження інспекторів про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, о 12 годин 10 хвилин запропонував надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 2 000 гривень та в подальшому надав останньому грошові кошти, поклавши їх на гумовий килимок багажника службового автомобіля "Renault Duster", д/н НОМЕР_2 на синьому фоні, поряд з інспектором ОСОБА_8 , який в цей час складав протокол про адміністративне правопорушення та перебував поруч з автомобілем.

Після цього дії ОСОБА_6 були припинені інспекторами ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.369 КК України - пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданих їй влади та службового становища - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає загальним засадам, визначеним у ст.65 КК України, і його вид та розмір також прокурором не оспорюються.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на те, що суд врахував як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину з використанням умов військового стану, заслуговують на увагу.

Згідно з п.11 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

Твердження прокурора про порушення судом вимог ч.3 ст.67 КК України, згідно з якою при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті, надумані, оскільки прикметники "воєнний" та "військовий" є синонімами, що є очевидним.

Проте вчинення кримінального правопорушення "в умовах воєнного стану" як кваліфікуюча ознака деяких кримінальних правопорушень та "вчинення злочину з використанням умов воєнного стану" як обставина, що обтяжує покарання, не є тотожними поняттями.

Вирішальним для кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою "в умовах воєнного стану" є час вчинення кримінального правопорушення - до введення воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 чи після цього. При цьому не має значення, чи велися в населеному пункті, де було вчинено кримінальне правопорушення, бойові дії, чи мало місце масове вогневе ураження, тимчасова окупація, прохід військ, тощо.

Водночас, для врахування обставини, що обтяжує покарання, "вчинення злочину з використанням умов військового стану", негативна для суспільства ситуація, спричинена таким станом, має умисно використовуватись обвинуваченим для вчинення злочину або полегшення його вчинення.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення використовував введений в Україні воєнний стан, що свідчить про те, що суд необґрунтовано врахував це як обставину, що обтяжує покарання.

Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, п.11 ч.1 ст.67 КК України, який не підлягає застосуванню, вказана обставина згідно зі ст.ст.408, 413 КПК України є підставою для зміни вироку шляхом виключення з нього обставини, яка обтяжує покарання, вчинення злочину з використанням умов військового стану і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з вироку обставину, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину з використанням умов військового стану.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10