ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1225/25 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.4 ст.186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 10 березня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.09.2012 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

-28.03.2017 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-08.12.2017 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 23.12.2019 з Холодногірської ВК (№ 18);

-16.03.2021 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-23.04.2024 Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч.4 ст.186 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.03.2021, ОСОБА_8 визначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23.04.2024, більш суворим, ОСОБА_8 визначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк покарання за цим вироком повністю відбуте покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23.04.2024 у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 13.08.2023 близько 16 год. 20 хв., у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України від травня 2023 року № 254/2023 на 90 діб, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 13.08.2023 близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_8 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 побачив приватне домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , 1965 року народження, яке огороджене кам`яним парканом з входом через ворота, що зачинені на замок.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, та усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення та завдання шкоди потерпілій, і бажаючи настання зазначених наслідків, переліз через паркан та таким чином проник на територію приватного домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на приватній території, а саме біля мангальної зони, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 почав збирати приладдя для готування барбекю та розведення мангалу.

В цей час, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає у сусідньому домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 , почувши сторонні звуки вийшла з будинку та побачивши ОСОБА_8 на сусідньому подвір`ї почала робити зауваження та висловлювати вимогу припинення неправомірних дій, вказавши, що викличе співробітників правоохоронних органів.

Однак, ОСОБА_8 , не бажаючи припиняти злочинні дії, розуміючи, що його неправомірні дії були помічені свідком ОСОБА_10 , для забезпечення реалізації свого злочинного умислу до кінця почав висловлюватись у бік свідка грубою нецензурною лайкою.

Після цього, ОСОБА_8 , незважаючи на зауваження свідка та вимоги припинення неправомірних дій, розуміючи, що його дії стали явними продовжив реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, забрав з домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 майно, що належить ОСОБА_9 , а саме сковорідки «Big Green Egg», вартістю згідно висновку експерта - 3 320 грн. 25 коп., сковорідки чорного кольору із отворами та металевою підставкою, вартістю згідно висновку експерта - 1 206 грн. 50 коп., кочергою із заводською біркою «Big Green Egg», вартістю згідно висновку експерта - 1 273, 00 грн., шумовкою «Pedrini», вартістю згідно висновку експерта - 203, 00 грн., щипцями для гриля «Big Green Egg» із накладками салатового кольору для мангалу, вартістю згідно висновку експерта - 1 067 грн. 50 коп., металевим розкладним столом 70х50 см., вартістю згідно висновку експерта - 629 грн. 30 коп., сокирою фірми Fiscars X17, вартістю згідно висновку експерта - 1 504, 00 грн., феном «Hot air Blower SN EU 19026465 Model LL 2005», вартістю згідно висновку експерта - 426 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 9 629 грн. 85 коп.

Після цього, ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув територію приватного домоволодіння та зник з місця скоєння злочину, маючи змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 , 1965 року народження, завдано матеріальну шкоду, у розмірі 9 629 грн. 85 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указала, що:

-із заявою про вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину до поліції звернулась саме ОСОБА_11 .. Згоду на проведення огляду домоволодіння також надавала ОСОБА_11 .. Ухвалою слідчого судді у подальшому накладено арешт на майно за клопотанням слідчого, згідно з яким була скоєна крадіжка майна ОСОБА_11 , що, на думку захисника, ще раз вказує, що потерпілою є ОСОБА_11 .. Проте у кримінальному провадженні ОСОБА_11 була залучена саме як свідок і не має процесуального статусу заявника чи потерпілого. Вважає, що з урахуванням зазначеного, вказані процесуальні дії не можуть бути визнані належними та допустимими. Зауважила, що у письмовій згоді на проведення огляду на подвір`ї допущена помилка в написанні імені та по батькові, що, на думку захисника, ставить під сумнів, ким була виготовлена вказана заява;

-визнана у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що викрадені речі належать їй, однак докази на підтвердження цього відсутні;

-згідно з рапортом оперуповноваженого від 13.08.2023 реєстрація крадіжки з приватного будинку відбулась о 18:25, повідомлення оператором 102 введено о 18:25:21, дзвінок о 18:24:03, однак вказане, на думку захисника, не відповідає дійсності, оскільки з протоколу затримання вбачається, що фактичний час затримання ОСОБА_8 о 16:30, а повідомлення до Регіонального центру з надання БВПД зареєстровано о 18:20, що, на думку захисника, порушило права затриманого на захист;

-згідно з рапортом про вчинення кримінального правопорушення оперуповноваженого ОСОБА_12 змінено процесуальний статус особи, яка подала вказаний рапорт, з оперуповноваженого на заявника, оскільки по суті такий рапорт є заявою про вчинення кримінального правопорушення особою, якій спричинено шкоду кримінальним правопорушення. На думку захисника, такими діями порушено визначений законом порядок внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, що ставить під сумнів легітимність досудового розслідування, розпочатого з порушенням встановленої законом процедури;

-протокол огляду місця події від 13.08.2023 за адресою: АДРЕСА_2 та 38 є недопустимим доказом через невстановлення власника домоволодіння АДРЕСА_2 ;

-протокол огляду місця події від 13.08.2023 проведений з 19:20 до 19:40, є неналежним доказом, оскільки вказана процесуальна дія була проведена за участі затриманого ОСОБА_8 , який не мав статусу володільця чи власника житла. Зауважила, що до ОСОБА_8 були застосовані неправомірні дії з боку поліції. На думку захисника, вказаний протокол огляду не доводить причетності ОСОБА_8 до крадіжки, а лише містить опис речей, які лежали вздовж проїзної частини на тротуарі поблизу домоволодіння №38 по вул.Семиградська, де стояв останній;

-під час проведення огляду місця події 13.08.2023 за участю ОСОБА_8 були вилучені виявлені під час огляду речі, поміщені до експертних пакетів та опечатані на місці. Тимчасове вилучення майна - це позбавлення власника можливості користуватися, володіти та розпоряджатися ним до тих пір, поки не буде прийняте судове рішення про арешт майна чи про його повернення. Однак проведенням огляду речей 14.08.2023, за результатами якого був складений протокол, було порушено процесуальний статус майна, вилученого під час огляду місця події. Вважає, що протоколом огляду речей від 14.08.2023 не встановлено відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;

-рішення суду про відмову у задоволенні заяви про відвід прокурора є невмотивованим;

-суд безпідставно відмовив у витребуванні протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , оскільки дослідження цього доказу, на думку захисника, могло вплинути на хід судового розгляду.

Просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останнього.

Захисник ОСОБА_7 , будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, тим самим скористалася на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 вважав за можливе апеляційну скаргу захисника задовольнити частково та змінити вирок в частині призначеного покарання.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за викладених у вироку обставин, підтверджуються належним чином дослідженими у судовому засіданні доказами та є правильними.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону не містять необхідних і достатніх підстав для скасування вироку за наведеними у скарзі аргументами та спростовуються сукупністю доказів, а саме:

- заявою ОСОБА_11 від 13.08.2023 до начальника Харківського районного управління № 2 ГУНП в Харківській області, згідно якої ОСОБА_11 просить прийняти міри до раніше невідомого їй чоловіка, який 13.08.2023 року, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , скоїв крадіжку особистого майна, чим наніс матеріальних збитків (т. 2 а.с. 129);

- рапортом старшого інспектора Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області від 13.08.2023, з якого вбачається, що 13.08.2023 року о 18 год. 25 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.08.2023 року о 18 год. 25 хв. за адресою м. Харків, вул. Семиградська, буд. 36, потрібен екіпаж на допомогу для проведення слідчих дій, відбулася крадіжка з приватного будинку (т. 2 а.с. 130);

- заявою ОСОБА_9 від 13.08.2023 року, згідно з якою ОСОБА_9 дає згоду на проведення огляду на подвір`ї її домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 131);

- заявою ОСОБА_11 від 13.08.2023 року, згідно з якою ОСОБА_11 дає згоду на проведення огляду в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 132);

- протоколом огляду місця події від 13.08.2023 року з доданою до нього фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є домоволодіння за адерсою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , огороджене європарканом світлого кольору. Вхід до домоволодіння здійснюється через зелені металеві двері із врізним замком із циліндричним механізмом, які на момент огляду у справному стані. Праворуч від зазначених дверей є ще одні двері з металевого сайдингу зеленого кольору, які зачиняються з середини на засов, який лежить всередині подвір`я на тротуарній плитці. На території домоволодіння мається два приватних будинки праворуч - одноповерховий зеленого кольору, на момент огляду зачинений. З боку проїзної частини мається огорожа перед вищезазначеним входом (дверями) із сайдингу зеленого кольору, перед якими на тротуарній плитці виявлено плями речовини бурого кольору (далі - РБК). Одноповерховий будинок праворуч має АДРЕСА_2 , ліворуч від нього двоповерховий будинок зеленого кольору АДРЕСА_2 , подвір`я зазначених будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 спільне. На території домоволодіння у буд. АДРЕСА_2 виявлено вікно зі слідами розбиття під ним на тротуарній плитці виявлено осип скла. Від буд. 36 до буд. АДРЕСА_2 на подвір`ї йде паркан із сайдингу зеленого кольору. Перед буд. АДРЕСА_2 , на території подвір`я праворуч від жилого будинку знаходиться мангальна зона під навісом (зонтом), на підлозі - бруківка. На мангальній зоні ліворуч стоїть мангал, праворуч від якого тандир, праворуч від якого металева шафа із приладдям для мангалу, дверцята якої відчинені. На бруківці перед мангалом лежить червоний рушник із нашаруванням РБК, праворуч від якого рукавиця для мангалу чорного кольору, упаковки від приладдя для мангалу. Під час огляду місця події виявлено та вилучено: рушник червоного кольору з РБК на території метальної зони з бруківки; сліди папілярних візерунків на зовнішній поверхні дверцят металевої шафи на мангальній зоні, які вилучено на 2 відрізки липкої стрічки; нашарування РБК у вигляді плям на тротуарній плитці, під пошкодженим вікном, загальним розміром від 1,5 до 3 см., вилучені на ватну поличку (змив з поверхні та змив РБК); нашарування РБК у вигляді плями, діаметром близько 3,5 см. на тротуарній плитці, перед входом із сайдингу зеленого кольору вилучені на марлевий тампон (змив РБК, контрольний змив та зразок марлі) (т. 2 а.с. 133-143);

- протоколом затримання ОСОБА_8 від 13.08.2023 року у присутності призначеного йому захисника за дорученням з центру безоплатної вторинної правової допомоги - ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 144-149);

- протоколом огляду місця події від 13.08.2023, з доданою до нього фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є ділянка місцевості поблизу будинку № 38 по вул. Семиградській у м. Харкові вздовж проїзної частини на тротуарі із тротуарної плитки стоїть ОСОБА_8 , який одягнений у світлі штани, чорні кросівки, без футболки, поруч із яким на тротуарі лежить: сковорідка чорного кольору «Big Green Egg», сковорідка чорного кольору із отворами, металева підставка, кочерга із заводською біркою «Big Green Egg», шумовка «Pedrini», шипці металеві для мангалу із накладками салатового кольору. Зазначені речі вилучаються у сейф-пакет з PSP № 4369439. В 15 метрах у бік вул. Тюрінська, на асфальтному покритті виявлено: футболка білого кольору з чорними боковими вставками з нашарування РБК та написом «Swedemount», поміщається до паперового конверту. В кінці тротуару біля перехрестя вул. Семиградська та вул. Тюринська у м. Харкові, на тротуарній плитці лежить: металевий розкладний стіл, сокира фірми «Fiscars X17», фен «Hot air Blower SN EU 19026465 Model LL 2005» та сокира вилучається у сейф пакет № PSP 19026465 та № PSP 4369440. Металевий розкладний стіл вилучається та опечатується біркою. Фен вилучається у сейф пакет № PSP 4369437, № PSP 4369440 (т. 2 а.с. 153-159);

- рапортом оперуповноваженого ВКП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 13.08.2023 року, відповідно до якого під час відпрацювання повідомлення чергової частини Харківського РУП № 2 зі служби «130», було здійснено виїзд на місце події, де виявлено невідомого громадянина, якого в подальшому було встановлено, як громадянина ОСОБА_8 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, а також було проведено процесуальні дії, а ОСОБА_8 чинив опір поліцейському, намагався втекти, та своїми діями створював реальну небезпеку оточуючим особам та собі, згідного до підпунктів а, б, ґ, пункту 1, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію України», о 18 год. 30 хв. було застосовано спеціальний засіб «кайданки», які згідно п. 6 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію України» о 20 год. 20 хв. було послаблено їх тиск, та о 22 год 00 хв. застосування спеціального засобу «кайданки» було припинено (т. 2 а.с. 166);

- протоколом огляду речей від 14.08.2023 року, відповідно до якого предметами огляду були: сковорідка ТМ «Big Green Egg», чорного кольору, із написом кругової форми «Big Green Egg» у внутрішній частині; сковорідка чорного кольору із отворами та з двома металевими ручками сріблястого кольору; металева підставка сріблястого кольору із квадратною формою нижньої частини; кочерга із заводською біркою «Big Green Egg» сріблястого кольору, з пластиковою ручкою зеленого кольору; шумовка ТМ «Pedrini», сріблястого кольору, із чорною пластиковою ручкою з сірою вставкою, на якій мається напис «Pedrini» впродовж її довжини; щипці металеві для мангалу із накладками салатового кольору; стіл сріблястого кольору, розкладний, металевий, оцинкований; сокира ТМ «Fiscars Х17» із помаранчевою вставкою на чорній основі з написом білого кольору «Fiscars»; фен TM «Hot air Blower» SN EU 19026465, model «LL 2005», округлої форми, чорно-білого кольору, із написом білого кольору « Looftlighter» на ручці (т. 2 а.с. 167);

- висновком експерта № СЕ-19/121-23/18563-БД від 07.09.2023 з доданою до нього ілюстративною таблицею, відповідно до якого, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_8 . На наданих на дослідження змивах (об`єкти № № 2.1, 3.1) виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявлених на змивах. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові, виявлених на змивах (об`єкти № № 2.1, 3.1), збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію ОСОБА_8 (об`єкт № 1.1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові, виявлених на змивах (об`єкти № № 2.1, 3.1), та зразка букального епітелію ОСОБА_8 (об`єкт № 1.1), складає 4, 098 х 10-30. Сукупність генетичних ознак, встановлених у об`єктах зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,439 х 1029 осіб (т. 2 а.с. 175-189);

- висновком експерта № СЕ-19/121-23/19778-Д від 14.09.2023 з доданою до нього ілюстративною таблицею, відповідно до якого на наданих на дослідження двох відрізках стрічки, які були вилучені в ході ОМП за адресою АДРЕСА_2 , відкопійовані три сліди пальців рук розмірами 18х37 мм (відкопійований на) відрізок липкої стрічки розмірами 50х38 мм), 15х28 мм (відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами 50х38 мм) та 14х19 мм (відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами 27х22 мм), які придатні для проведення по ним порівняльного дослідження (для ідентифікації за ними особи). Сліди пальців рук розмірами 18?37 мм (відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами 50х38 мм), 15х28 мм (відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами 50х38 мм) та 14х19 мм (відкопійований на відрізок липкої стрічки розмірами 27х22 мм), залишені вказівним, безіменним пальцями лівої руки та вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження та заповнена на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » (т. 2 а.с. 192-202);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 за сукупністю ознак: форми обличчя, розріз очей, форми носа, загальні риси обличчя впізнала чоловіка ОСОБА_8 , якого вона бачила на території домоволодіння її сусідів за адресою АДРЕСА_2 , 13.08.2023 року близько 16:00 год., який згодом вчинив крадіжку майна з території цього домоволодіння (т. 2 а.с. 206-208);

- висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи № 22512 від 02.10.2023 року з доданим до нього актом попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта № 22512, відповідно до якого загальна ринкова вартість наданого на дослідження та зазначеного у постанові майна, станом на 13.08.2023 з урахуванням зниження якості зносу складала 9 629 грн. 85 коп. (т. 2 а.с. 214-225);

- показами свідка ОСОБА_13 , який безпосередньо допитаний судом і який зазначив, що працює охоронцем у фірмі «Охорона і безпека». Він охороняв будинок потерпілої за адресою АДРЕСА_2 . Наприкінці літа 2023 року, в день, поступив виклик з тривожної кнопки, який був зафіксований. Також, їм подзвонила потерпіла, якій стало відомо, що хтось ходить у дверей. Вони виїхали на об`єкт у складі 2-х осіб, проте не пам`ятає з ким був на зміні, різниця між викликом та приїздом 1-2 хвилини. При собі вони завжди мають балончик, бронежилет та скотч. Коли вони приїхали, то побачили біля будинку чоловіка, який викидав речі за паркан. Свідок повідомив, що коли ОСОБА_8 ліз через паркан він отримав поранення, на його руках була кров та порізи. ОСОБА_13 перебинтував руки ОСОБА_8 . Також через те, що ОСОБА_14 хотів піти від них вони застосували до нього скотч та чекали приїзду поліції. Речі, які викинув ОСОБА_8 знаходилися під кущем, серед них було: мангальне обладнання, сокира, чи було ще щось він не пам`ятає. Біля двору стояли сусідки, одна жінка сказала, що ОСОБА_8 викрав речі, перекинув їх через паркан та погрожував фізичною розправою. ОСОБА_13 зазначив, що поки вони були на місці виїзду ОСОБА_8 нічого не казав;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка безпосередньо допитана судом і яка зазначила, що потерпіла ОСОБА_9 є її двоюрідною сестрою, якій належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 повідомила, що літом їй подзвонила сусідка ОСОБА_10 та повідомила, що якійсь чоловік знаходиться у дворі домоволодіння. Потім свідок зателефонувала своїй сестрі, щоб повідомити про відомі їй події. ОСОБА_11 повідомила, що будинок її сестри знаходиться під охороною. Пізніше свідку знову зателефонувала сусідка і сказала, що цей чоловік, який знаходився на дворі біля мангальної зони, почав кричати. Після цього, ОСОБА_11 приїхала до домоволодіння приблизно о 16:00-17:00 год. Коли вона приїхала, біля домоволодіння знаходилися представники охорони та молодий хлопець. У молодого хлопця були замотані руки скотчем, він був у крові та без футболки. Свідок повідомила, що у дворі домоволодіння в районі мангальної зони був безлад, речі з мангальної зони знаходились за парканом, а саме: журнальний столик, шумовка, сковорідки, фен для мангалу. У буд. АДРЕСА_2 було розбито скло та були сліди крові на тротуарній плитці во дворі. Також, свідок повідомила, що за час її перебування у домоволодінні сестри ОСОБА_8 нічого не пояснював;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка була безпосередньо допитана судом і яка зазначила, що влітку приблизно о 16:00 год. вона вийшла в огород за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , і почула стук скла. Сусідів поряд у домоволодінні не було, а тому вона відкрила хвіртку та побачила хлопця, який сидіть у мангальній зоні і перемотує рушником руку. ОСОБА_10 запитала у хлопця, що він тут робить. Він повідомив, що його сюди привезли та йому повинні повернути кошти за те, що він тут працював. ОСОБА_10 сказала йому, що він помилився адресою. Проте ОСОБА_8 почав лаятись, кричати, схопив сокиру та погрожував ОСОБА_10 . Почувши крики до ОСОБА_10 вийшов її чоловік та завів свою дружину додому. Після чого, її чоловік зателефонував в охоронну фірму, бо вони знали, що будинок сусідів знаходиться під охороною. ОСОБА_8 вийшов з двору взявши з собою сокиру та маленький столик. В цей час вже під`їхала охорона та затримала його. Свідок повідомила, що домівка у яку проник ОСОБА_8 була зачинена. ОСОБА_10 зазначила, що у будинку є засов, який відкривається, ОСОБА_8 відкрив його, переліз через паркан та проник у домоволодіння. Також, ОСОБА_8 розбив вікно ліктем у будинку ОСОБА_10 . Свідок повідомила, що не знає як поводився себе ОСОБА_8 під час затримання;

- показами свідка ОСОБА_15 , який безпосередньо допитаний судом і який зазначив, що працював охоронцем у фірмі «Охорона і безпека». У серпні 2023 року вони отримали виклик на пульт та повідомили, що зателефонувала господиня і сказала, що у її домоволодіння проникли невідомі особи. Після цього ОСОБА_15 разом із водієм ОСОБА_13 поїхали за адресою АДРЕСА_2 , на місце виклику вони приїхали приблизно через 2-3 хвилини після дзвінка. На місці було двоє чоловіків, один з них був сусід, який повідомив, що стороння особа проникла у домоволодіння сусідів. Вони побачили ОСОБА_8 біля домівки у незрозумілому стані, який виражався нецензурною лайкою, кричав та нічого не пояснював, був увесь в крові. Поряд з ОСОБА_8 було розкидано майно, а саме: кочерга, сковорідки та інше, що саме свідок не пам`ятає. ОСОБА_8 був одягнений у штани та футболку. Проте пізніше свідок повідомив, що не пам`ятає чи був він одягнений у футболку. Після цього, ОСОБА_8 хотів піти, тому вони застосували до нього скотч, пізніше вони зателефонували на пульт, розповіли всю ситуацію, а вже вони викликали поліцію до домоволодіння. Свідок ОСОБА_15 зі слів сусідки повідомив, що всередині домоволодіння було розбито скло у сусідів, проте особисто свідок не бачив розбитого скла. ОСОБА_15 зазначив, що бачив кров на альтанці та на паркані. Сусідка також повідомила їм, що ОСОБА_8 погрожував їй. Після цієї події ОСОБА_15 написав рапорт та передав на фірму «Охорона і безпека».

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна.

Так, у провадженні встановлено, що дії ОСОБА_8 , розпочаті як крадіжка, були виявлені свідком ОСОБА_10 , яка, помітивши факт викрадення майна на сусідньому подвір`ї, зробила йому зауваження та вимагала припинити протиправні дії, попередивши про виклик працівників поліції. Усвідомлюючи, що його дії стали явними для інших осіб, ОСОБА_8 не припинив злочин, а, ігноруючи зауваження свідка, почав висловлюватися на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував їй, а в подальшому, утримуючи при собі викрадені речі, залишив територію домоволодіння.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії обвинуваченого набули відкритого характеру та обґрунтовано кваліфіковані як грабіж, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

Що стосується доводів захисника про недопустимість окремих доказів, то колегія суддів зазначає таке.

Доводи сторони захисту про недопустимість заяви ОСОБА_11 та письмової згоди на проведення огляду домоволодіння є безпідставними.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_11 є двоюрідною сестрою потерпілої ОСОБА_9 і фактично здійснювала догляд за домоволодінням останньої під час її відсутності, що підтверджено її показами в судовому засіданні. Звернення саме ОСОБА_11 із заявою про вчинення злочину та надання нею згоди на проведення огляду домоволодіння ОСОБА_9 не змінює процесуального статусу потерпілої та не впливає на допустимість проведення слідчих дій, оскільки вимоги КПК України не обмежують право звернення із заявою про злочин лише власником майна (а.с.129, 132 т.2).

Що стосується письмової згоди потерпілої ОСОБА_9 на проведення огляду на подвір`ї її домоволодіння, зокрема доводів захисника щодо наявності помилки в написанні її ім`я та по батькові, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки зазначена описка має технічний характер, не впливає на зміст документа та не викликає сумнівів щодо особи, яка надала відповідну згоду. Крім того, дійсність цієї згоди була безпосередньо підтверджена потерпілою у судовому засіданні (а.с.131 т.2).

Щодо зазначення у клопотанні слідчого та відображення в ухвалі слідчого судді, що мала місце крадіжка майна ОСОБА_11 , то колегія суддів зазначає, що такі формулювання самі по собі не визначають процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні та не спростовують встановлених у ході досудового розслідування даних про те, що власником майна є саме ОСОБА_9 , а тому доводи захисника в цій частині є також безпідставними (а.с.169, 170 т.2).

Щодо доводів сторони захисту про відсутність доказів належності викраденого майна потерпілій ОСОБА_9 .

Ці доводи захисника є необґрунтованими, оскільки закон не вимагає від потерпілого надання спеціальних документів чи квитанцій на кожну побутову річ, що знаходиться у його домоволодінні. Факт перебування речей у користуванні потерпілої та їх знаходження на території її домоволодіння є достатнім підтвердженням їх належності саме ОСОБА_9 ..

Доводи сторони захисту щодо порушення права на захист через невідповідність часу повідомлень про злочин та часу затримання ОСОБА_8 є необґрунтованими.

Як убачається з протоколу затримання від 13.08.2023, зазначений у ньому час 16:30 відображає момент фактичного виявлення та утримання ОСОБА_8 громадянами до прибуття поліції, що відповідає положенням ст.207 КПК України та не є затриманням у розумінні ст.208 КПК України (а.с.144 т.2).

Крім того, із протоколу затримання вбачається, що крадіжка була вчинена близько 16:20 за повідомленням ОСОБА_11 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області. Отже, протокол відображає час вчинення злочину та час фактичного затримання ОСОБА_8 в порядку ст.207 КПК України, тоді як рапорт, на який посилається захисник, відображає час фіксації звернення оперуповноваженого до служби «102» з проханням направити екіпаж для проведення слідчих у зв`язку з крадіжкою з приватного будинку, із зазначенням про те, що попередня реєстрація події вже мала місце (а.с.130 т.2).

Таким чином, повідомлення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській і Луганській областях здійснено до проведення будь-яких слідчих дій за участю обвинуваченого, що повністю відповідає вимогам ст.213 КПК України (а.с.148 т.2).

Враховуючи викладене, твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_8 спростовується матеріалами кримінального провадження.

Щодо доводів сторони захисту про порушення порядку внесення відомостей до ЄРДР.

Ці доводи є безпідставними, оскільки внесення відомостей до ЄРДР у даному кримінальному провадженні здійснено на підставі заяви ОСОБА_11 , як особи, яка повідомила про вчинення злочину, а не рапорту оперуповноваженого ОСОБА_12 , як про це зазначає захисник.

Доводи сторони захисту про недопустимість протоколу огляду місця події від 13.08.2023 за адресою: м.Харків вул.Семиградська, 36 та АДРЕСА_2 , через не встановлення власника домоволодіння АДРЕСА_2 .

Із матеріалів кримінального провадження убачається, що огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , проведено за письмової згоди ОСОБА_11 , яка фактично здійснювала догляд за домоволодінням потерпілої під час її відсутності (а.с.133-135 т.2).

Слід відзначити, що КПК України не ставить дійсність огляду місця події у залежність від попереднього документального підтвердження права власності на об`єкт нерухомості, а вимагає лише наявності законних підстав для проникнення на територію домоволодіння. Такі підстави були наявні - добровільна згода особи, яка мала фактичний доступ до домоволодіння та не заперечувала проти проведення огляду.

За таких обставин протокол огляду місця події складений у відповідності до вимог КПК України, а доводи захисника про його недопустимість є безпідставними.

Доводи сторони захисту про недопустимість протоколу огляду місця події від 13.08.2023 - ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_2 через відсутність добровільної згоди власника на огляд в особі ОСОБА_8 .

Ці доводи є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, огляд 13.08.2023 проводився не у житлі чи іншому володінні ОСОБА_8 , а на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу домоволодіння №38 по вул.Семиградській у м.Харкові. Така територія не є житлом чи іншим володінням обвинуваченого, а тому вимоги щодо отримання його добровільної згоди на проведення огляду не застосовуються.

Відповідно до положень ст.237 КПК України, огляд місця події як слідча дія проводиться з метою виявлення і фіксації слідів кримінального правопорушення та інших доказів, що можуть мати значення для кримінального провадження. КПК України не вимагає отримання згоди будь-якої особи на проведення огляду ділянки місцевості, яка є загальнодоступною та не має ознак житла чи іншого володіння.

Таким чином, твердження сторони захисту про необхідність отримання «добровільної згоди власника» для огляду відкритої території ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм кримінального процесуального закону і не відповідають обставинам справи.

Щодо зауважень захисника про нібито неправомірні дії працівників поліції щодо ОСОБА_8 під час проведення огляду, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки судом першої інстанції ці доводи були належним чином перевірені, оцінені та не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду речей від 14.08.2023 через порушення процесуального статусу вилученого майна.

Процесуальний статус вилучених речей, як тимчасово вилученого майна, не перешкоджає проведенню їх огляду, оскільки такі речі є речовими доказами відповідно до ст.100 КПК України, а слідчий має право проводити їх огляд та інші передбачені КПК України дії під час досудового розслідування.

Отже, проведення огляду речей 14.08.2023 не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, а тому твердження захисника про недопустимість відповідного протоколу є безпідставними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, питання достатності, належності та допустимості таких відомостей є предметом оцінки суду відповідно до ст.94 КПК України, а тому твердження захисника про відсутність доказової інформації у протоколі огляду речей також є безпідставними.

Що стосується доводів сторони захисту про безпідставну відмову у задоволенні клопотання про відвід прокурору, то, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, звернення прокурора до суду з клопотанням від імені потерпілої про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції жодним чином не свідчить про наявність у прокурора особистої зацікавленості в результатах кримінального провадження або його упередженого ставлення до обвинуваченого.

Таким чином, вказане клопотання було розглянуто судом першої інстанції у судовому засіданні відповідно до ст.350 КПК України, за результатами якого суд постановив вмотивоване рішення, діючи в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог кримінального процесуального закону (а.с.158-159 т.1).

Доводи сторони захисту про безпідставну відмову у витребуванні протоколу допиту свідка ОСОБА_10 є необґрунтованими.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, свідок ОСОБА_10 була допитана безпосередньо у судовому засіданні, а тому відповідно до вимог ст.23 КПК України суд дослідив її показання безпосередньо. Захисник не навела жодних даних, які б свідчили про існування істотних суперечностей між показаннями свідка у суді та показаннями, що містяться у протоколі її допиту під час досудового розслідування, або про неможливість з`ясування обставин кримінального провадження шляхом її допиту у судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів не бере до уваги наведені доводи захисника.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, кваліфікацію його дій правильною, а доводи апеляційної скарги сторони захисту про зворотне - безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 за доводами апеляційної скарги сторони захисту, не встановлено.

Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Разом з тим, визначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання, суд першої інстанції допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме послідовність застосування положень ст.ст.70, 71 КК України.

Як установив суд, вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.03.2021 обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений за дії, вчинені 17.11.2020, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, і йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

Крім того, вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23.04.2024 обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений за дії, вчинені 09.11.2014, за ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.12.2017, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; зараховано у строк покарання за даним вироком покарання відбуте повністю за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.12.2017 та вирішено вважати його повністю відбутим. Водночас, вирок Жовтневого районного суду м Харкова від 16.03.2021, яким обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст.75 КК України, вирішено виконувати самостійно.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 остаточного покарання за правилами ст.70 та ст.71 КК України, однак допустив помилку у послідовності їх застосування.

З урахуванням наведеного у цьому кримінальному провадженні суду першої інстанції спочатку належало призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.186 КК України, потім - визначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, за яким ОСОБА_8 засуджено вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23.04.2024, і після цього визначити остаточне покарання - за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, а саме: цього вироку за ч.4 ст.186 КК України та вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.03.2021.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.4 ст.186 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 23.04.2024, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком за ч.4 ст.186 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання - 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.03.2021 визначити ОСОБА_8 остаточне покарання - 7 років 1 місяць позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: