Номер провадження: 11-сс/813/297/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.01.2026 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши в порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.01.2026, якою в межах к/п №000892 від 20.08.2025 стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_5 та стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 28.02.2026.

Згодом, 21.01.2026 від захисника ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на вказану ухвалу слідчого судді, в якій він просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту з період з 00 год до 06 год.

Дослідивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , суддя-доповідач дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом із тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня проголошення.

Водночас, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України встановлено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За обставинами цієї справи захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 02.01.2026 лише 21.01.2026, при цьому він не порушує питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до роз`яснень Об`єднаної палати ККС ВС від 27.05.2019, які містяться у постанові по справі № 461/1434/18: «За змістом ст. 376 КПК дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження. Оголошення слідчим суддею в порядку ч. 2 ст. 376 КПК лише резолютивної частини ухвали не впливає на визначений процесуальним законом порядок обчислення строку апеляційного оскарження».

З урахуванням викладених обставин суддя-доповідач констатує, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді від 02.01.2026 була подана з пропуском передбаченого законом строку, при цьому, захисник не просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, що є підставою для повернення йому апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, суддя-доповідач вважає, що зазначена апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.01.2026, якою в межах к/п № 000892 від 20.08.2025 стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту повернути захиснику ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_3 що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2