Березівський районний суд Одеської області
24.09.2025
Справа № 494/617/21
Провадження № 1-кп/494/31/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24,09.2025 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Березівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000345 від 21.09.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Березівського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_6 , являючись фізичною особою - підприємцем, проводячи свою діяльність відповідно класифікації виду економічної діяльності (скорочена назва КВЕД): 10.20 «Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків»; 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами»; 47.89 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами»; 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», організував будівництво складських приміщень на території належної йому земельної ділянки за адресою: Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. Пристанційна 17 в, кадастровий номер: :02:006:0068.

Порушуючи вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, а саме:

-пункту 7.1.6 ДБН А.3.2-2-2009, в якому зазначено, що: «Роботодавець, який експлуатує вантажопідіймальні крани та технологічну оснастку до них, повинен забезпечувати відомчий нагляд, утримання їх у справному стані та безпечну експлуатацію згідно з вимогами нормативних документів або укласти договір зі спеціалізованою організацією на виконання цих робіт»;

-пункту 7.1.16 ДБН А.3.2-2-2009, в якому зазначено, що: «Для забезпечення безпечного виконання робіт вантажопідіймальними кранами необхідно розробити проекти виконання робіт кранами, технологічні карти щодо складування вантажів, навантаження і розвантаження рухомого складу, з якими повинні бути ознайомлені (за власноручним підписом) працівники, відповідальні за безпечне виконання робіт кранами, машиністи кранів, стропальники»;

7.1пункту 8.3.1 ДБН А.3.2-2-2009, в якому зазначено, що: «Вантажно- розвантажувальні роботи та складування вантажів із застосуванням вантажопідіймальних кранів і машин на стаціонарних складах, будівельних майданчиках, базах необхідно виконувати згідно з вимогами НПАОП 63.11-7.01 та технологічних карт, розроблених і затверджених на підприємстві (організації), що проводить зазначені роботи»;

-пункту 8.3.2 ДБН А.3.2-2-2009, в якому зазначено, що: «Особа відповідальна за виконання вантажно-розвантажувальних робіт, зобов`язана організовувати ведення робіт з додержанням правил-безпеки, а саме: допускати до використання справні вантажопідіймальні механізми, такелаж, пристосування, риштовання, інший вантажно- розвантажувальний інвентар, а також роз`яснювати робітникам послідовність виконання операцій, значення сигналів, що подаються, властивості матеріалів і конструкцій, що призначені до навантаження (розвантаження)»;

-пункту 8.3.9 ДБН А.3.2-2-2009, в якому зазначено, що: «Під час виконання вантажно-розвантажувальних робіт вантажопідіймальними кранами власник або організація, що виконує роботу, зобов`язані:

не допускати перебування сторонніх осіб у зоні виконання робіт;

не допускати опускання або піднімання вантажу на транспортний засіб, в якому перебувають люди;

у місцях постійного навантаження і розвантаження транспортних засобів повинні бути улаштовані стаціонарні естакади чи навісні площадки для стропальників»;

-пункту 14 глави 1 розділу II Правил охорони праці під час вантажно- розвантажувальних робіт, в якому зазначено, що: «Не допускаються до роботи працівники без відповідних засобів індивідуального захисту...»;

-пункту 1 глави 1 розділу III Правил охорони праці під час вантажно- розвантажувальних робіт, в якому зазначено, що: «Вантажно- розвантажувальні роботи повинні проводитися під керівництвом посадової особи або працівника, відповідального за безпечне проведення цих робіт»;

-пункту 2 глави І розділу III Правил охорони праці під час вантажно- розвантажувальних робіт, в якому зазначено, що: «Посадова особа або працівник, відповідальний за безпечне проведення вантажно- розвантажувальних робіт, повинен:

визначити спосіб навантаження і розвантаження; зробити розміщення робочої сили;

перевірити справність пристосувань і засобів індивідуального захисту; встановити порядок обміну умовними сигналами між стропальником, що подає сигнали, і машиністом підіймально- транспортного устаткування при провадженні робіт механічним способом;

провести інструктаж працівникам перед початком робіт»;

-пункту 7 глави 8 розділу III Правил охорони праці під час вантажно- розвантажувальних робіт, в якому зазначено, що: «Навантаження (розвантаження) великовагових і довгомірних вантажів за допомогою вантажозахоплювальних пристроїв необхідно робити за відсутності працівників у кабіні і в кузові транспортного засобу, який знаходиться під завантаженням (розвантаженням)»;

-пункту 2 розділу IV Правил охорони праці під час вантажно- розвантажувальних робіт, в якому зазначено, що: «На кожній дільниці робіт вантажопідіймальних кранів для обв`язування, зачіплювання або підвішування вантажів роботодавець повинен призначити стропальників із числа працівників, які досягай 18 років та пройшли навчання в установленому порядку відповідно до вимог НПАОП 0.00-5.04-95»;

-пункту 1.11 розділу XIV Правил охорони праці на автомобільному транспорті, в якому зазначено, що: «Вантажно-розвантажувальні роботи вантажопідіймальними механізмами необхідно проводити тільки за відсутності людей (у тому числі водія) у кабіні (за винятком автомобілів- самоскидів, кабіна яких перекрита спеціальними захисними козирками) або у кузові транспортного засобу; вони повинні знаходитися поза зоною дії стріли або маневрування навантажувального механізму»;

-пункту 1.16 розділу XIV Правил охорони праці на автомобільному транспорті, в якому зазначено, що: «Якщо при навантаженні і розвантаженні виникає небезпека для осіб, які виконують цю роботу, її треба припинити і вжити заходів щодо усунення цієї небезпеки»;

-пункту 1 Додатку 3 до Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту, в якому зазначено, що до орієнтовного переліку робіт,

які для захисту голови (черепу) вимагають застосування відповідних засобів індивідуального захисту, а саме: захисних касок, шоломів, відносяться: «роботи з переміщення вантажів...»;

-пункту 3.16 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, в якому зазначено, що «Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці»;

-пункту 4.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, в якому зазначено, що «Посадові особи та інші працівники, безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженому наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 15.02.2005 № 232/10512, та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОЗ та Держнаглядохоронпраці України від 23.09.94 № 263/121 і зареєстрованому Міністерством юстиції України 25.01.95 з № 18/554 (далі - роботи підвищеної небезпеки), проходять спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці»,

20 вересня 2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_6 запросив для проведення вантажно - розвантажувальних робіт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , про що з останніми заключив усний договір.

Приблизно о 16:00 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували на території будівництва за вказаною адресою, де за вказівкою ОСОБА_6 здійснювали вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів, а саме розвантажували вісім залізобетонних плит для перекриття «ПТК» з вантажного автомобіля МЕRCEDES BENZ моделі 1840 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL моделі SN24 номерний знак НОМЕР_2 . Вказані роботи, згідно з пунктом 101 Переліку, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України №15 від 26.01.2005 відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

З метою виконання вказаних робіт, ОСОБА_10 , який має відповідну кваліфікацію та навички, сів за кермо підйомного крану «КРАЗ» та розвантажував залізобетонні плити, складаючи їх землю. В свою чергу, ОСОБА_7 , перебуваючи в кузові напівпричепу вантажного автомобілю, зачіплював крюки за залізобетонні плити, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись на землі, приймали плити та розчіпляли з них крюки.

Перебуваючи в кузові напівпричепу KOGEL моделі SN24 номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 почав відходити назад, щоб кранівник міг підняти вказану плиту та в цей час він наступив на виступаючу частину дерев`яної дошки між залізобетонними плитами, яка під ним обламалась та він, втративши рівновагу, впав з причепа на землю, при цьому вдарився головою об землю, в наслідок чого отримав травматичний шок, внаслідок закритого компресійного перелому тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку, що спричинив смерть ОСОБА_11 .

Таким чином, дії фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 не відповідали вимогам зазначених вище нормативно-правових актів в частині того, що він допустив розвантаження залізобетонних плит з напівпричепу KOGEL моделі SN24, державний номер НОМЕР_2 , вантажного автомобілю «MERSEDES- BENZ 1840», державний номер НОМЕР_1 , за допомогою автокрану «КРАЗ» під час перебування в кузові зазначеного напівпричепу громадянина ОСОБА_7 , який не пройшов щорічне спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці, без інструктажу з охорони праці, без призначення особи, відповідальної за безпечне проведення робіт, без проекту виконання робіт або технологічних карт і вжиття заходів щодо усунення небезпек, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням нещасного випадку - смертельним травмуванням громадянина ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав. Пояснив, що подія мала місце 20 вересня 2017 року. До події він придбав земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 . Спочатку на такій нічого не здійснював, в подальшому виникла необхідність обгородити земельну ділянку. Для цього він знайшов ОСОБА_10 , вони обговорили вартість робіт, останній мав зібрати людей. Обвинувачений повідомив, що в усній формі вони домовились розгрузити плити. Показав де вигружати такі. Серед робітників були два кранівники. Загалом були присутні з робітників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Всі мали відповідні дипломи та досвід виконання таких робіт. ОСОБА_6 ствердив, що не розподіляв нікого по роботі, лише поставив машину з плитами. Працівники інколи працювали у нього, однак не на постійній основі. Бригада робітників працювала під керівництвом бригадира ОСОБА_16 . Обвинувачений повідомив, що він є фізичною особою підприємцем, однак по переробці морепродуктів, а не по будівництві. В день подій був на місці, привіз плити. Був присутній при розгрузці і бачив подію. На машині було 8 плит, загиблий перебував на машині та чіпляв крюки на плити. Розгрузили шість плит з кузова, який став на половину порожній, тоді ОСОБА_7 оступився і випав з борту машини. Спочатку дали йому воду. Обвинувачений повідомив, що викликав швидку. По приїзду швидкої було констатовано смерть ОСОБА_7 . Подальші роботи були зупинені. В цей день робітники не мали засобів захисту, хоча всі необхідні засоби були присутні в кабіні крану за сидженням. Засоби захисту ніхто не хотів одягати, так як було жарко у той момент. Сам кран обвинувачений ствердив, що належить йому. У такому містились дві каски та два жилети. ОСОБА_6 повідомив також, що оплатив похорони загиблому і дев`ять днів. Будь-який інструктаж працівникам не проводив, забезпечував лише фінансову сторону (оплату робіт). Будь-яких документів перед початком робіт не оформляли. Про необхідність виготовлення проекту технічних робіт не знав. Крім цього, обвинувачений повідомив, що за цільовим призначенням його земельна ділянка є для сільськогосподарських потреб. Будь-які роботи по розгрузці бетонних плит як фізична особа підприємець не здійснював.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала наступні покази. На місці події вона не була присутня. Загиблий являється її чоловіком. За освітою він був кранівник, спочатку працював на підприємстві, в подальшому зібрав бригаду та почав підпрацьовувати з кранівником ОСОБА_17 , бригадиром Можейко та їх зятем ОСОБА_18 . Вирішили працювати в ОСОБА_6 . Працювали приблизно два роки. Потерпіла наголосила, що чоловік часто працював на будівництві, тому знав всю техніку безпеки. Якщо б він мав на голові каску, то смертельний випадок би не наступив. Чи мав чоловік взагалі казку на роботі сказати не може, бо він про це не розказував. Про подію дізналась від доньки, яка дізналась від зятя, який зателефонував та повідомив, що сталось. Також відомо, що ОСОБА_17 робив штучне дихання, однак це не допомогло. Потерпіла також повідомила, що чоловік не працював по договору з обвинуваченим. Хоча чоловік працював на крані, однак в день події він був на розвантаженні, а краном керував ОСОБА_17 . Протягом роботи в ОСОБА_6 інших травматичних випадків не було. Кранівником чоловік працював з 28 років і до кінця життя. Зібрана їх бригада працювала приблизно десять років. Інші члени бригади також будівельники за освітою. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вже померли. Зарплатню чоловіка віддав обвинувачений потерпілій. Частково обвинувачений поміг, а саме оплатити обід на похоронах та дев`ять днів, однак як пояснила потерпіла людське житті значно дорожче. Робота чоловіка тривала з 08.00 год. ранку до 20.00 год вечора, працював без обіду. В ОСОБА_6 будували якість склади. Чому чоловік погодився працювати без каски, пояснити потерпіла не змогла.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, не дивлячись на невизнання ним вини, доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог статей 84, 85, 86, 87, 94 КПК України, які містяться у показах свідків та письмових доказах.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що подія відбувалась в жовтні-листопаді 2017 року більш точного місяця та дати не пам`ятає в м. Березівка Одеської області. Він з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та загиблим тестем ОСОБА_7 вигружали бетонні плити, краном в цей час керував ОСОБА_17 . Свідок зазначив, що він разом з Можейком перебували на землі, а загиблий ОСОБА_21 перебував в кузові та чіпляв плиту. В один момент він став на дерев`яний брусок, що був між плитами, який від цього зламався і потерпілий упав через борт на землю та зламав шию. Перший період після падіння був живий. ОСОБА_17 почав терміново роботи ОСОБА_22 штучне дихання. Обвинувачений ОСОБА_6 був поруч та бачив що відбувається. Далі обвинувачений викликав швидку медичну допомогу. Свідок повідомив, що їх бригада працювала без будь-якого договору з ОСОБА_6 , засоби захисту у них були відсутні. До моменту подій вони декілька років працювали в обвинуваченого. Будь-який інструктаж з ними не провидили. ОСОБА_17 та ОСОБА_22 по спеціальності були кранівниками. Можейко був прорабом, а свідок підсобником. Смерть ОСОБА_22 настала досить швидко. Засобів індивідуального захисту на нікому не було. Коли приїхала швидка, то констатувала смерть ОСОБА_22 . Свідок не зміг пояснити чому самостійно бригада не придбала засобів індивідуального захисту. Роботи проводились на висоті, тому засоби захисту потрібні були. Після загибелі ОСОБА_22 , вони перестали працювати у ОСОБА_6 . Також свідок повідомив, що ніколи вони не зверталась до обвинуваченого з проханням придбати засоби індивідуального захисту. Працевлаштованим у ОСОБА_23 ніхто офіційно не був. Обвинувачений керував діями бригади та давав їм роботу. До моменту подій випадків травматизму при роботі в ОСОБА_23 не було. Спеціальне навчання з охорони праці ніхто не проводив. Обвинувачений лише видавав рукавиці для роботи. Крім цього, свідок повідомив, що обвинувачений виплатив їм всю заробітну плату та допомагав з похоронами потерпілого ОСОБА_22 .

Інші свідки сторони обвинувачення, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 допитані не були, так як на момент розгляду справи вони померли.

Крім показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 20.09.2017 року, відповідно до якого місцем проведення огляду є будівництво складський приміщень, яке розташоване по АДРЕСА_3 . На момент огляду вказана територія огороджена з фасадної сторони бетонними плитами червоного кольору, вхід здійснюється через металеві засувні ворота. З лівого боку розташований вантажний автомобіль Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору з напівпричепом з д.н.з. НОМЕР_3 . У вказаному причепі на момент огляду розташовані бетонні плити, до яких причіплений металевий трос. Трос висить на крюку підйомного крану, який розташований на автомобілі Краз, д.н.з. НОМЕР_4 . На момент огляду місця події з лівого боку напівпричепу (автомобіль розташований передньою частиною до вхідних воріт) біля першого колеса виявлено труп, який належить громадянину ОСОБА_7 1960 року народження. Вказаний труп лежить на спині, голова трупа розташована на відстані 1 метру від колеса напівпричепу. На момент огляду голова трупа лежить на білому поліетиленовому пакеті, на якому розташований светр чорного кольору. На момент огляду на трупові є ушкодження, а саме на голові (більше з правої сторони) є садина. Також на голові є рана бурого кольору, ззовні схожа на кров. На трупові одяг чоловіка: футболка синтетична синього кольору, чоловічі штани синього кольору, берци чорного кольору;

- висновком судово-медичного експерта № 96- Е, згідно з яким смерть ОСОБА_7 настала від травматичного шоку внаслідок закритого компресійного перелому тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку, на що вказують дані дослідження трупа (наявність перелому тіла IV шийного хребця з порушенням цілісності спинного мозку та крововиливом в м`які тканини навкруги перелому) та підтверджено даними гістологічного дослідження (порушення гемодинаміки в мікроциркуляторному ріслі у вигляді агрегації, еритроцитів, еритростазів в просвіті окремих судин). При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: садно та крововилив в м`які тканини тім`яної ділянки голови, закритий компресійний перелом тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку та крововиливом в м`які тканини навкруги перелому. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від удару об тверду поверхню внаслідок падіння з висоти вертикально головою вниз, на що вказує локалізація тілесних ушкоджень та характер перелому IV шийного хребця. Враховуючи ступінь проявлення трупних явищ температура тіла трупа на момент дослідження становила +21 градус, трупне заклякання значно виражене, трупні плями при натисканні бліднуть та відновлюють свій колір через 10 хвилин, відсутність гнильних змінень), можливо допустити, що з моменту смерті ОСОБА_7 до моменту дослідження трупа могло пройти в межах понад 16-24 годин, тобто, смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_7 в крові та сечі етиловий спирт не виявлений;

- актом судово-медичного дослідження №4637/96, з якого вбачається, що в крові та сечі від трупа ОСОБА_7 етиловий спирт не виявлено;

- актом судово-медичного дослідження №976/96, з якого вбачається, що кров трупа ОСОБА_7 відноситься до групи (О)(і) з ізогемаглютинінами анти А і Анти В за системою АВО;

- актом судово-медичного-гістологічного дослідження №2762/96 трупа ОСОБА_7 , з якого вбачається, що нерівномірно виражений набряк головного мозку та м`яких мозкових оболонок. Нерівномірне виражене кровонаповнення внутрішніх органів. Порушення гемодинаміки в мікроциркуляторному руслі у вигляді агрегації еротроцитів в просвіті окремих судин. Помірний периваскулярний склароз, дистрофія, вигнищева фрагментація, нервіномірна гіпертрофія кардіоміоцитів, вигнищевий стромальний ліпоматоз, склероз дрібних артерій міокарда, паренхіматозна дистрофія печінки, нирок;

- висновком експерта №203706 судової експертизи безпеки життєдіяльності від 31.03.2021 року згідного якого вбачається, встановити, чи були забезпечені працівники необхідними засобами індивідуального та колективного захисту згідно з вимогами правил охорони праці та безпеки життєдіяльності і чи були ці засоби належним чином випробувані та справні, не уявляється можливим за причин, зазначених в дослідницькій частині висновку. Причинами настання 20.09.2017 нещасного випадку з громадянином ОСОБА_7 стали: допуск до роботи підвищеної небезпеки працівника, який не пройшов щорічне спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно - правових актів з охорони праці; перебування в кузові напівпричепу «KOGEL SN24», державний номер НОМЕР_2 , вантажного автомобілю «MERSEDES-BENZ 1840», державний номер НОМЕР_1 , громадянина ОСОБА_7 під час вивантаження з нього залізобетонних плит за допомогою автокрану «КРАЗ»; виконання розвантажувальних робіт за допомогою автокрану без проекту виконання робіт (ПВР) або технологічних карт (ТК) на виконання цих робіт; допуск працівників до ведення вантажно-розвантажувальних робіт за допомогою автокрану без проведення інструктажу з охорони праці; розвантаження залізобетонних плит з вантажного напівпричепу за допомогою автокрану без призначення особи, відповідальної за безпечне проведення робіт; не припинення робіт працівниками і не вжиття заходів щодо усунення небезпек. В даній ситуації дії ФОП ОСОБА_6 не відповідали вимогам: пунктів 7.1.6, 7.1.16, 8.3.1, 8.3.2, 8.3.9 ДБН А.3.2-2-2009 [1]; пунктів 1 і 2 глави 1 розділу III, пункту 7 глави 8 розділу III, пункту 2 розділу IV Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт [2], пунктів 1.11 і 1.16 розділу XIV Правил охорони праці на автомобільному транспорті [3]; пунктів 3.16 і 4.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці [5] в частині того, що він допустив розвантаження залізобетонних плит з напівпричепу «KOGEL SN 24» державний номер НОМЕР_2 , вантажного автомобілю «MERSEDES-BENZ 1840», державний номер НОМЕР_1 , за допомогою автокрану «КРАЗ» під час перебування в кузові зазначеного напівпричепу громадянина ОСОБА_7 , який не пройшов щорічне спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці, без інструктажу з охорони праці, без призначення особи, відповідальної за безпечне проведення робіт, без ПВР (ТК) і вжиття заходів щодо усунення небезпек, і з технічної точки зору знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням нещасного випадку - смертельним травмуванням громадянина ОСОБА_7 . Організація робіт з розвантаження залізобетонних плит з напівпричепу вантажного автомобілю за допомогою автокрану «КРАЗ» на території будівництва, розташованій по вулиці Пристанційній 12, міста Березівки, Одеської області, та порядок їх виконання не відповідали вимогам нормативно-правових актів з охорони праці. Питання стосовно того, чи відповідає організація та проведення інструктажу працівників нормативним вимогам, не має логічного сенсу за причин, зазначених в дослідницькій частині висновку. Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 не повинен був допускати розвантаження залізобетонних плит з напівпричепу «KOGEL SN24», державний номер НОМЕР_2 , вантажного автомобілю «MERSEDES- BENZ 1840», державний номер НОМЕР_1 , за допомогою автокрану «КРАЗ» під час перебування в кузові зазначеного напівпричепу громадянина ОСОБА_7 , який не пройшов щорічне спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці, без інструктажу з охорони праці, без призначення особи, відповідальної за безпечне проведення робіт, без ПВР (ТК). Роботи по розвантаженню залізобетонних плит з напівпричепу «KOGEL SN24», державний номер НОМЕР_2 , вантажного автомобілю «MERSEDES-BENZ 1840», державний номер НОМЕР_1 , за допомогою автокрану «КРАЗ», під час виконання яких 20.09.2017 смертельно травмувався громадянин ОСОБА_7 , відносяться до робіт з підвищеною небезпекою;

- висновком експерта №96/Е-21 (додатковим) трупа громадянина ОСОБА_7 , 1960 року народження з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: садно та крововилив в м`які тканини тім`яної ділянки голови, закритий компресійний перелом тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку та крововиливом в м`які тканини навкруги перелому, що є єдиним комплексом травми у вигляді закритого перелому тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупим твердим предметом, в тому числі від удару головою об тверду поверхню внаслідок падіння з висоти вертикально головою вниз, на що вказують морфологічні особливості та локалізація тілесних ушкоджень - садно та крововилив в м`які тканини тім`яної ділянки голови, закритий компресійний перелом тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку і могли утворитися під час падіння з висоти кузова грузового автомобіля та ударі головою об землю. Виявлене при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді закритого компресійного перелому тіла IV шийного хребця з розривом спинного мозку має ознаки тяжкого, небезпечного для життя в момент його отримання (пункт 2.1.3 ж/ «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), тобто, смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленим тілесним ушкодженням. Враховуючи морфологічні особливості тілесних ушкоджень (садно тім`яної ділянки вологе, червоного кольору, дно його нижче рівня навколишньої шкіри, волосся навкруги садна забруднене рідкою кров`ю перелом шийного відділу хребта з розривом спинного мозку), та дані гістологічного дослідження (зміни реологічних особливостей крові - наявність агрегації еритроцитів та стазів в окремих судинах) тілесні ушкодження могли бути отримані ОСОБА_7 в межах від декількох хвилин до близько 30 хвилин до моменту настання смерті, тобто, вони могли бути отримані у вказаний в постанові час в період з 18:00 год до 20:00 год 20.09.2017 року;

. витягом №50865061 від 25.12.2015 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з якого вбачається що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:006:0068 належить ОСОБА_6 , дата державної реєстрації земельної ділянки 30.01.2013 року;

- постановою слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 06.05.2001 року, про уточнення місця вчинення кримінального правопорушення, згідно якої визнано місцем вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 20.09.2017 року територію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , підстава витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0.8 га, кадастровий номер :02:006:0068, яка належить ОСОБА_6 ;

- договором купівлі-продажу від 25.12.2015 року з якого вбачається, що продавець ОСОБА_24 продав, а покупець ОСОБА_6 прийняв у власність земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , яка має кадастровий номер :02:006:0068, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено «поза розумним сумнівом» вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 272 КК України.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 272 КК України як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, особою яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людини. Аналізуючи доводи та заперечення сторони захисту суд вважає їх такими, що не відповідають дійсності та спростовуються доказами, зібраними у справі та вивченими у судовому засіданні.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_25 та його захисника адвоката ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо його невинуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, того що він не здійснював роботи по розгрузці бетонних плит як фізична особа підприємець, випадок з розгрузкою плит був одиничним, та не повинен був забезпечувати працівників засобами індивідального захисту, проводити інструктаж з техніки безпеки, то суд оцінює їх критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду кримінального провадження та спростовуються наведеними вище доказами: показами потерпілої, свідка, наявності в обвинуваченого розвантажувального крану на праві власності та іншими докзами.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, є пенсіонером, інвалідом 2 групи, на утриманні нікого не має, часто хворіє.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.ст. 66-67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілої, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_6 визнаний винним, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, які пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій по забезпеченню дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, періодично проходить лікування, частково відшкодував потерпілій кошти на поховання чоловіка, його ставлення до скоєного, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно роз`яснень, зазначених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слідує, що при призначені обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання не допускається.

На досудовому розслідуванні проведено ряд судових експертиз, витрати за які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, які пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій по забезпеченню дотримання правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництвах та в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, а саме: 24.09.2025 року

Стягнути з ОСОБА_23 на користь держави витрати за проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності №20-3706 від 31.03.2021 року в сумі 10983 гривень 04 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1