Провадження № 1-кп/303/812/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі судового засідання ОСОБА_4 за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доробратово, Іршавського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює адвокатом, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби період доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби строком на 60 днів, оскільки ризики, які були підставами для застосування останньому даного виду запобіжного заходу, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти цим ризикам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник ОСОБА_6 , прохали суд обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У відповідно до ст..331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.3, п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо заявленого прокурором клопотання щодо продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання, оскільки 15 лютого 2026 року спливає строк застосування вказаного запобіжного заходу. Також, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Крім того, суд враховує те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні має двох неповнолітніх дітей, батька, який являється інвалідом другої групи по життєво, маму яка отримала ІІ групу інвалідності і потребує постійного догляду, що вказує на тісні соціальні зв`язки та обов`язку утримувати родину. Також обвинуваченим ОСОБА_7 не було порушено обов`язки, покладені на нього судом попередньою ухвалою суду, завжди вчасно з`являється в судові засідання, скарг на його поведінку від органів РУП до суду не надходило.

Тому суд вважає, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, як переховуванню обвинуваченого від суду, так і впливати на свідків, ризики чого є реальними та дійсними. До того ж, жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді нічного домашнього арешту відпала, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під нічним домашнім арештом та покладення на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків на два місяці.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 194, 201 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби строком на 60 днів, тобто до 10 квітня 2026 року включно.

Продовжити строк покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- не залишати місце реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та або/місця знаходження;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що за невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Встановити строк дії ухвали до 10 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3