ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
Провадження № 1-кс/932/6374/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб у кримінальному провадженні, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001352 від 27.10.2025, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Кодаки, Дніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України

установила:

До слідчої судді надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого старший слідчий зазначає, що 26.10.2025 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Добробут», який розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Платонова, буд. 3а, при цьому достовірно знаючи, що на всій території з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є непомітними для інших, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав з торгівельних вітрин магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майно, яке належить ФОП « ОСОБА_6 », а саме: мережевий фільтр 3 роз. 3 носії 2 м. з вимикач в кількості 1 шт., вартістю 159.00 грн.; лійка душ масажна 3 режима (made in CHINA), в кількості 1 шт. вартістю 149.00 грн.; рушник махрові Лазня Спорт (Домашній текстиль Est. 1993), в кількості 1 шт., вартістю 299.00 грн.; газ шторм 100 м. «Storm King», в кількості 1 шт., вартістю 44.00 грн.; стрічка ізоляційна, 50 м. (Rugby autoelectric material штрих код 79, товщина 0,13 мм, шир. 19 мм, довжина 50 м.) у кількості 3 шт., вартістю 19.00 грн. за шт., на загальну суму 57.00 грн.; набір 3 серветок 30*30 ф подвійна 7328 (Microfiber Cleaning towel), артикул: 7328, розмір 30*30 см.), в кількості 1 шт. вартістю 79.00 грн.; труси ч/б1770 (LINGERIELOFT) в кількості 6 шт., вартістю 109. 00 грн. за шт., на загальну суму 654.00 грн.; труси ч/бр. шорти (Coluin klain made in CHINA) в кількості 6 шт., вартістю 93.00 грн. за шт., на загальну суму 558 грн.; труси ч. мікс Ах (UOMO) в кількості 5 шт., вартістю 55.00 грн. за шт., на загальну суму 275.00 грн.; труси ч. шорти селфі темно сірі (SELFIE MENS UNDERWEAR), в кількості 1 шт., вартістю 96.00 грн.; труси ч. шорти селфі сині (SELFIE MENS UNDERWEAR) в кількості 11 шт., вартістю 96.00 грн. за шт., на загальну суму 1056.00 грн.; шкарпетки СН темно клас. (THERMO SKY), в кількості 5 шт., вартістю 32.00 грн. за шт., на загальну суму 160.00 грн.; шкарпетки ч. СН трекінг махр. DARIATEKS, в кількості 4 шт., вартістю 32.00 грн. за шт., на загальну суму 128.00грн.; корзина купівельна (SB 22 з 2 ручками )в кількості 1 шт., вартістю 150 грн., чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 3864.00 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, направився до виходу з магазину, в цей час, злочинні дії ОСОБА_5 були помічені продавцем магазину, який відразу побіг за останнім та став вимагати від ОСОБА_5 зупинитися.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали очевидними для оточуючих, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії, ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

29 жовтня 2025 року старшим слідчим СВ ВП №4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_5 бажав самостійно здійснювати свій захист, прохав обрати нічний домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчою суддею встановлено наступне.

Як вбачається з клопотання та наданих до нього доказів, слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001352 від 27.10.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо обґрунтованості підозри

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час оцінки доказів у своїй сукупності, слідча суддя, з урахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколом допиту потерпілої, протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Разом із тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях особи вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.

Також стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний може здійснити спробу перешкодити кримінальному провадженню шляхом здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, із метою змінити їх показання на свою користь чи схилити до відмови від давання показань.

При цьому під час оцінки ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із того, що показання свідків та потерпілих, як тих, що вже допитані під час досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч.2 ст.84 КПК України) та можуть мати важливе значення у контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні; встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків, потерпілих передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст.ст.23, 224 КПК України). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний не працевлаштований та не має законного джерела прибутку.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, окрім викладеного, враховує також вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення; вік та стан його здоров`я; наявність в підозрюваного постійного місця проживання; наявність сім`ї, на утриманні має двох малолітніх дітей; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; репутацію та майновий стан, а також те, що ОСОБА_5 є таким, що не має судимості.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, особисте зобов`язання є занадто м`яким запобіжним заходом, який не можливо застосувати враховуючи тяжкість вчиненого та наявність ризиків; особисту поруку не можливо застосувати через те, що на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказують слідча та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно з ч.2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

На підставі викладеного, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчої та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього запропонованих слідчою у клопотанні процесуальних обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором у судовому засіданні, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду, із встановленою періодичністю за викликом слідчого, прокурора та/або суду, у зазначену ним дату; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; заборонити підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

постановила:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, окрім випадку необхідності відвідування лікувального закладу або укриття під час повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду, із встановленою періодичністю за викликом слідчого, прокурора та/або суду, у зазначену ним дату;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 28.12.2025 включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати уповноважений орган Національної поліції за місцем зареєстрованого місця проживання підозрюваного ( АДРЕСА_2 ):

- негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 ;

- негайно повідомити суд про взяття на облік підозрюваного ОСОБА_5 ;

- періодично навідувати житло, визначене в ухвалі слідчого судді, із метою контролю поведінки підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку необхідності залишити житло, він повинен отримати відповідний дозвіл на це слідчого, прокурора, слідчого судді або суду залежно від стадії кримінального провадження.

В іншому випадку - залишення житла без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та може бути підставою для ініціювання питання слідчим, прокурором щодо його зміну на іншій, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному.

Повний текст ухвали проголошено 03 листопада 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_7