Справа № 489/4358/25
Провадження № 1-кс/489/3512/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

26 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

30.05.2025 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві внесено до ЄРДР за №0003269 відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

В подальшому, постановою від 22.10.2025 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

05.12.2025 до слідчого судді надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого від 22.10.2025 про закриття кримінального провадження. Скарга обґрунтована тим, що прийнята постанова передчасна та необґрунтована. Висновок слідчого ґрунтується виключно на поясненнях одного з учасників наведеної пригоди, а саме водія автомобіля КАМАЗ ОСОБА_5 , які з урахуванням можливості його притягнення до відповідальності за наслідками такої пригоди та заподіяння смерті іншому учаснику ДТП ОСОБА_6 позбавлені об`єктивних ознак неупередженості та об`єктивності. Встановлення швидкості руху згаданих транспортних засобів безпосередньо впливає на вихідні дані при проведенні судових експертиз стосовно перевірки обставин ДТП, зокрема його механізму та причинно-наслідкових зв`язків. Висновки судово-автотехнічної експертизи від 15.10.2025 №3597-34-25, у тому числі по дослідженню обставин та механізму ДТП, мають сумнівний та упереджений характер, у зв`язку з чим потребують додаткової перевірки. Існує відеозапис ДТП з камери відеоспостереження на будинку ОСОБА_7 . Крім того, слідчий має можливість провести додатковий огляд слідів зіткнення автотранспортних засобів, які зафіксовані на їх частках, що були при зіткненні, та надати їх у розпорядження експертів, сформулювавши відповідні запитання. Слідчий має можливість призначити комплексну судово-автотехнічну та судово-фізікотехнічну експертизу стосовно з`ясування швидкості автотранспортних засобів за наслідками дослідження сили удару транспортних засобів під час їх зіткнення. ОСОБА_3 не була залучена в якості потерпілої та не викликана на допит до слідчого, хоча повідомляла його, що має відеоматеріали, де відображено рух автомобілів і момент ДТП. Дане відео спростовує покази ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 здійснив виїзд від шиномонтажу з бічної (другорядної) дороги. Згідно з показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які допомагали вантажити ВАЗ на евакуатор, ліве колесо було в нерухомому стані, заблоковане, зі слідами тертя рудого кольору, а у висновку авто-технічної експертизи автомобіль визнаний у працездатному стані. ОСОБА_3 не було відомо про існування Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та вказаний Витяг нею не отримувався, у результаті чого вона була позбавлена можливості ознайомлюватися з відповідним кримінальним провадженням, подавати клопотання. Винесена слідчим постанова не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

У судовому засіданні скаржниця та її представник вимоги скарги підтримали. Представник додатково вказав на відсутність у постанові посилання на те, який елемент складу кримінального правопорушення відсутній, а також порушення підслідності кримінального провадження, оскільки розслідуванням займалося ДБР, а не поліція. Скаржниця пояснила, що була присутньою на місці ДТП, спілкувалася зі слідчим, місцева мешканка показувала всім присутнім, у тому числі слідчому, відео з камери відеоспостереження на будинку, яка зафіксувала момент ДТП. На відео автомобіль ОСОБА_6 їхав головною дорогою, а не виїхав з другорядної, як зазначено в постанові. Слідчий сказав, що залучить ОСОБА_3 як потерпілу та викличе на допит, проте не зробив цього, а коли вона поїхала до слідчого відділу, то отримала вже постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності. Просив відмовити в задоволенні скарги з підстав пропуску строку на оскарження постанови. Відсутність слідчого, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

На запит суду через канцелярію суду слідчим надано матеріали кримінального провадження №0003269.

Заслухавши пояснення скаржниці та її представника, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя виходить з такого.

Щодо дотримання строку оскарження постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що на підставі ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 отримала копію постанови про закриття кримінального провадження 23.10.2025 та у десятиденний строк оскаржила її до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, який ухвалою від 07.11.2025 повернув скаргу у зв`язку з її непідсудністю цьому суду. В оскаржуваній постанові зазначена адреса ТУ ДБР, яка належить до Центрального району м. Миколаєва, тому скаржниця була впевнена в тому, що оскаржувала до належного суду. Ухвала про повернення скарги отримана ОСОБА_3 18.11.2025 та оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, який 04.12.2025 залишив без змін ухвалу суду першої інстанції. Того ж дня, 04.12.2025, скаргу було подано до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_3 оскаржила постанову слідчого у процесуальний строк, але не до того суду в зв`язку з незнанням про зміну адреси органу досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає, що строк на подачу скарги ОСОБА_3 був пропущений з причин, які можливо визнати поважними, а тому строк має бути поновленим.

Щодо всебічності та повноти проведення досудового розслідування, слідчий суддя виходить з того, що за визначенням ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Згідно з частиною шостою вказаною статті, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи.

В порушення вказаних норм ОСОБА_3 , як дружина загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_6 , не була залучена в якості потерпілої та, відповідно, не могла реалізувати своє процесуальне право подавати клопотанням, знайомитися з матеріалами кримінального провадження, подавати докази тощо. При цьому, ОСОБА_3 наполягає на наявності доказів, які не були досліджені під час розслідування, відеозапис з камери спостереження, на якому зафіксовано момент ДТП та вивчення якого може мати значення для кримінального провадження.

Крім того, як свідчать надані слідчим матеріали кримінального провадження, очевидцем ДТП був ОСОБА_10 , у якого відібрано лише письмові пояснення 30.05.2025, проте його не було допитано в якості свідка. До того ж, ОСОБА_11 зазначив, що автомобіль Ніва, д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на трасу в напрямку м. Миколаєва та через 10-20 метрів здійснив різкий розворот у напрямку м. Вознесенська, не надавши перевагу в русі автомобілю КАМАЗ. У письмових поясненнях від 30.05.2025 ОСОБА_5 словосполучення «виїхавши з другорядної на головну» закреслив та зазначив, що автомобіль Ніва рухався у зустрічному напрямку та здійснив поворот ліворуч, не надавши йому перевагу в русі. Разом з тим, до ЄРДР внесено відомості про те, що ОСОБА_6 не надав перевагу в русі під час виїзду з другорядної дороги.

В оскаржуваній постанові зазначено, що камер, інших свідків (окрім ОСОБА_5 ) та очевидців ДТП не виявлено, що не узгоджується з наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_10 , якого не допитано в якості свідка, та доводами ОСОБА_3 щодо наявності відеозапису з камери спостереження з фіксацією моменту ДТП.

Наведені обставини в сукупності свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування.

Решта доводів скарги представника ОСОБА_3 не впливає на викладені вище висновки, оскільки слідчий суддя не ставить під сумнів висновки проведених у кримінальному провадженні експертиз, а також не може втручатися у повноваження слідчого щодо визначення виду експертиз, які необхідно провести, та поставлених експерту питань.

Щодо дотримання підслідності слідчий суддя виходить з того, що відомості до ЄРДР внесено за фактом ДТП за участю військовослужбовця, а тому досудове розслідування розпочато саме слідчим органом ДБР, що відповідає п. 3 ч. 4 ст. 216 КПК України. І лише після проведення комплексу заходів досудового розслідування можливо встановити ким вчинено таке правопорушення. А тому проведення досудового розслідування слідчим органом ДБР не призвело до порушення вимог КПК України.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (статті 9, 283, 284 КПК України).

Положеннями статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Таким чином, встановлені під час розгляду скарги обставини вказують на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Викладене є підставою для скасування постанови слідчого від 22.10.2025 про закриття кримінального провадження №0003269.

У зв`язку з цим, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 284, 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєва, ОСОБА_12 від 22.10.2025 про закриття кримінального провадження №0003269, внесеного 30.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1