Справа № 459/2774/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2412/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 21 серпня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

з участю адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді у задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за її заявою від 15.05.2025 року відмовлено.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 21 серпня 2025 року скасувати, прийняти нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 15.05.2025.

Зазначає, що оскаржена ухвала прийнята без участі ОСОБА_8 та її представника, копію ухвали отримали лише 25.08.2025.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що подана скарга на дії чи бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР вказує на те, що дії директора КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційний центр «Світанок» ОСОБА_10 містять ознаки кримінального проступку передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Вказує, що слідчий суддя прийшла до висновку про можливість вирішення питання про невнесення заяви до ЄРДР з того, що уповноваженим органом на предмет наявності складу правопорушення (адміністративного чи кримінального), результатом чого стало складання матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері антикорупційного законодавства, а саме вчинення дій в умовах конфлікту інтересів, та неповідомлення про наявність конфлікту інтересів. При цьому, спричинення такими діями матеріальної шкоди, наявність якої є необхідною для кваліфікації діяння особи за ст. 191 КК України (як злочину з матеріальним складом)- не встановлено.

Апелянт наголошує на тому, що крім адміністративного правопорушення дії ОСОБА_10 мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. ОСОБА_10 перебуваючи на посаді директора КЗ ЛОР Навчально-реабілітаційного центра «Світанок», з 01 червня 2023 року по 31 грудня 2024 року, необгрунтовано видавала розпорядження (накази) про виплату підлеглим працівникам, які є її близькими родичами премії на загальну суму 45039, 99 грн.

Своїми діями ОСОБА_10 вчинила розтрату, шляхом зловживання своїм службовим становищем коштів які належати до КЗ ЛОР «Навчально-реабілітаційного центра «Світанок» спричинивши збитки на вище наведену суму.

Вказані дії ОСОБА_10 повинні кваліфікуватися за ознаками, як злочин скоєний в умовах воєнного стану, що підпадає під ч. 4 ст. 191 КК України, дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Апелянт вважає, що заява ОСОБА_8 від 15.05.2025 року підлягає реєстрації в ЄРДР, так як містить відомості про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Прокурор ОСОБА_9 , який брав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи слідчим суддею встановлено те, що заявниця звернулась до Управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України з заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України директором Комунального закладу Львівської обласної ради «Навчально-реабілітаційного центру «Світанок» ОСОБА_10 .

Листом від 21.05.2025 року її повідомлено про скерування скарги Шептицькому РВП ГУ НП у Львівській області.

Листом Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області від 03.06.2025 року, який вона одержала 06.08.2025 року її повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за її заявою, оскільки ОСОБА_10 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дій в умовах конфлікту інтересів, а також притягнуто до дисциплінарної відповідальності, при цьому ознак кримінального правопорушення в її діях не встановлено.

Вирішуючи скаргу по суті, слідчий суддя виходив з того, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, гарантується ст. 61 Конституції України; цю ж засаду закріплює ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ч. 3 ст. 2 КК України та ст. 19 КПК України.

Так, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_10 притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачені ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Дії ОСОБА_10 були перевірені уповноваженим органом на предмет наявності складу правопорушення (адміністративного чи кримінального), результатом чого стало складання матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері антикорупційного законодавства, а саме вчинення дій в умовах конфлікту інтересів, та неповідомлення про наявність конфлікту інтересів. При цьому, спричинення такими діями матеріальної шкоди, наявність якої є необхідною для кваліфікації діяння особи за ст.191 КК України (як злочину з матеріальним складом) не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді.

Слід зазначити, що Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, належить врахувати, що Шептицький РВП ГУ НП у Львівській області це орган, який наділений спеціальною процесуальною компетенцією, направленою на прийняття, реєстрацію і розгляд заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, направлених на його адресу. Уповноважена особа Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області в межах своєї компетенції розглянула заяву ОСОБА_8 та дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки з викладених обставини у заяві ОСОБА_8 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 21 серпня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, дізнавача щодо невнесення відомостей до ЄРДР - залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах останньої- без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_4