Провадження № 1-кс/742/1370/25
Єдиний унікальний № 742/5355/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилдуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 подану в порядку ст.206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2025 року адвокат ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить зобов`язати зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скарга аргументована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 02.10.2025 року , близько 7 години 15 хв. по дорозі на роботу був зупинений працівниками Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівькій області разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 та примусово проти його волі, був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.18 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Стаття 208 КПК України встановлює виключні випадки, за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ч.2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Таким чином, КПК України вимагає від слідчого судді при виконанні загальних обов`язків щодо захисту прав людини з`ясування наявності або відсутності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили та за відсутності підстав для затримання звільнити останнього.

Зі змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжного заходу, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку у ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуванням ними кримінального правопорушення у межах будь-якого кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження у порядку ст. 206 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання, затримання ОСОБА_3 відбулося не в межах кримінального провадження, а у зв`язку з його статусом військовозобов`язаного, тобто в межах виконання представниками ТЦК своїх адміністративних функцій, контроль за дотриманням яких, не входить в межи судового контролю слідчого судді.

Слідчий суддя не вправі надавати оцінку діям службових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання порядку проведення призову громадян України на військову службу.

Призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України і не є незаконним затримання особи.

Слідчий суддя вважає, що можливе недотримання представниками ТЦК адміністративної процедури залучення військовозобов`язаних до військового обов`язку та його проходження або можливе перевищення ними своїх повноважень під час їх здійснення, є підставою звернення не до слідчого судді в порядку передбаченому ст. 206 КПК України, а до відповідних правоохоронних органів та їх реагування в межах наданих їм повноважень чи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

Керуючись ст. 3 п. 18, 7, 8, 304 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на незаконність затримання - повернути заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4