Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4290/25
Провадження № 1-кп/644/660/25

У Х В А Л А
07 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого, секретаря судових засідань ОСОБА_4 , провів підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
у с т а н о в и в :
Справа підсудна Індустріальному районному суду м. Харкова. Підстав для закриття чи повернення обвинувального акту до прокуратури не встановлено, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.
Крім того, судом встановлено, що до ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з закінчення строку дії якого прокурор вважав доцільним його продовження, оскільки продовжують зберігатись ризики того, що обвинувачений, під загрозою суворого покарання, може здійснити спробу ухилитись від суду, а також, перебуваючи не в умовах попереднього ув`язнення, може вплинути на свідків та потерпілих або ж вчинити нове кримінальне правопорушення.
ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, вважали доцільним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Відповідно до вимог ст.ст. 178, 199 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути, як на вид запобіжного заходу, так і на підстави його продовження.
Направлення до суду для розгляду по суті обвинувального акту, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, свідчить про те, що обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення продовжує зберігатись.
Відтак, продовжують зберігатись ризики, які були встановлені судом при застосуванні на стадії досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, за яке, у разі доведеності його вини, може бути призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі, наявність непогашеної судимості за вчинення подібного злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, так як ОСОБА_5 не навчається, непрацевлаштований, утриманців не має, свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, відсутність законного джерела до існування та наявність в провадженні Індустріального районного суду м. Харкова кількох кримінальних проваджень щодо ОСОБА_5 , за якими він обвинувачується у вчиненні корисливих насильницьких злочинів, свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи не в умовах ізоляції від суспільства, може вчинити нове кримінальне правопорушення.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинне забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою і відсутність на даній стадії судового розгляду підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Крім того, при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею було зазначено, що застава не визначається, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства. За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 186 КК України, однією з кваліфікуючих ознак якого вказано вчинення злочину із застосуванням насильства, відтак у суду відсутні підстави для визначення розміру застави обвинуваченому. До того ж суд зауважує, що характер насилля не має правового значення для прийняття судом рішення про відсутність підстав для визначення розміру застави.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні о 16 годині 15 жовтня 2025 року.
Дію запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 05 грудня 2025 року в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1