Справа № 405/68/26
провадження № 1-кс/405/234/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 08.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий звернувся до Подільського районного суду міста Кропивницького з вказаним вище клопотанням, яке посилаючись на обставини кримінального провадження просив задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав клопотання, відповідно до якого просив судовий розгляд здійснити у його відсутність.

Крім того, відповідно до поданого клопотання, слідчий просив розглянути клопотання без виклику осіб.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Крім того, беручи до уваги положення ст. 172 КПК України, зокрема ч.2 цієї статті, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, а тому слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання слідчого відповідно до наявних матеріалів.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000111 від 08.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, відповідно до якого на початку червня 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, житель м. Олександрії Кіровоградської області, ОСОБА_4 , не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, настирливо виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, достовірно знаючи про введення із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, обрав предметом протиправних посягань чуже майно, а способом заволодіння ним висунення власникам вимог передачі належного їм майна чи права на майно з погрозою застосування насильства над власниками та застосуванням такого насильства.

Продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, на початку серпня 2025 року, але не пізніше 07.08.2025, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_4 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 як особу до якої можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного йому майна чи права на майно, а підставою вимог нібито існуюче фінансове зобов`язання (борг) ОСОБА_7 перед ОСОБА_5 .

Так, 07.08.2025, близько 19 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_7 .

У ході спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , повідомили ОСОБА_7 про необхідність виплати ним їм грошових коштів в розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) гривень в якості оплати боргу, який нібито виник у нього перед ОСОБА_5 . В разі відмови від виплати «боргу», ОСОБА_4 та ОСОБА_6 погрожували нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У подальшому, 20.08.2025, близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , на автомобілі Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 знову прибули на зустріч з ОСОБА_7 та запросили сісти до них в автомобіль, на заднє сидіння, де знаходився ОСОБА_6 .

Коли ОСОБА_7 сів в автомобіль, ОСОБА_6 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, почав наносити удари кулаками в область шиї та грудей ОСОБА_7 , таким чином здійснюючи фізичний вплив на нього, що супроводжувався психологічним тиском з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які були направлені на отримання від ОСОБА_7 грошових коштів якості оплати неіснуючого боргу, сума якого на той момент зросла до 30000 (тридцяти тисяч) гривень.

У подальшому, 25.09.2025, о 15 год. 40 хв., перебуваючи біля ТЦ «Grand Plaza», що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, буд. 77, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 , який на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , повідомив, що ОСОБА_7 має виплатити їм хоча б половину боргу, щоб він ( ОСОБА_4 ) утримав ОСОБА_6 від нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У подальшому, 26.09.2025 , близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , на автомобілі Nissan Altima д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 знову прибули на зустріч з ОСОБА_7 та запросили сісти до них в автомобіль, на заднє сидіння, де знаходився ОСОБА_4 .

Після того як ОСОБА_7 сів в автомобіль, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, у зв`язку з невиплатою ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень запропонували йому як альтернативу виплаті коштів фактичну передачу у власність ОСОБА_6 права володіння та користування земельною ділянкою в обслуговуючому кооперативі садово-городньому товаристві «Івушка» (ОК СГТ «Івушка»), розташованою за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Виноградна, буд. 24 на території м. Олександрія, що належить дружині ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Коли на вищевказані умови ОСОБА_7 не погодився, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вивезли ОСОБА_7 у невстановлене в ході досудового розслідування місце, що являє собою лісосмугу за межами м. Олександрія в Олександрійському району Кіровоградської області, де, вийшовши з автомобіля, діючи за попередньою змовою, відповідно до заздалегідь обумовленого з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення психологічного тиску на ОСОБА_7 , ОСОБА_6 продемонстрував йому предмет, зовні схожий на гумовий кийок, який дістав з багажника автомобіля, а ОСОБА_4 продемонстрував запханий за власний пояс предмет зовні схожий на пістолет.

Отримавши остаточну відмову ОСОБА_7 від передачі права власності на вищевказану земельну ділянку, ОСОБА_4 , взявши до рук гумовий кийок у ОСОБА_6 , почав наносити ним удари по задній частині обох стегон ОСОБА_7 , внаслідок чого останні отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обох стегон, що супроводжувалось вимогами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо передачі грошових коштів або права власності на земельну ділянку.

Таким чином встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України.

Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що влітку 2025 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи реалізацію свого плану злочинної діяльності, залучив до реалізації злочинного задуму в якості співучасників ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначивши чітку роль кожного в досягненні результату злочинної діяльності.

Поінформувавши вказаних осіб, щодо своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 запропонував останнім спільну участь у їх реалізації шляхом вчинення вимагання із застосуванням при цьому до власників майна насильницьких дій та погроз вчинення насильницьких дій.

Усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_4 , спонукані корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 надали свою згоду на участь у спільній злочинній діяльності.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинної діяльності групи, визначив ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 та його цивільну дружину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 як осіб до яких можна вчинити вимогу з погрозою застосування насильства та/або насильство з метою отримання належного їм майна (грошових коштів), а підставою вимог підозру на здійснення даними особами злочинної діяльності, що полягала у виготовленні та продажі у мережі інтернет підробних документів на території м. Олександрія.

Так, 23.08.2025, близько 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_11 .

У ході спілкування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , повідомили ОСОБА_11 про те, що їм нібито відомо, що він з дружиною займається незаконною діяльністю, що полягає у виготовленні та продаж у мережі інтернет підробних документів, а тому, для того, щоб «працювати безпечно» вони тепер зобов`язані виплачувати їм щомісячно грошові кошти в розмірі 15% від свого доходу від незаконної діяльності.

Отримавши відповідь ОСОБА_11 про те, що вони такою діяльністю більше не займаються, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення фізичного та психологічного тиску на ОСОБА_11 , почали почергово та одночасно наносити удари останньому в область голови. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відвезли ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , який в ході особистого спілкування повторив вищевказану вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та повідомив, що у разі відмови ОСОБА_11 від даних умов, ОСОБА_9 продовжить наносити йому тілесні ушкодження.

У подальшому, 05.09.2025 близько 01 год. 15 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 телефонував на номер телефону ОСОБА_12 в інтернет-месенджері , а оскільки остання не піднімала слухавку, надіслав на номер телефону голосове повідомлення, в якому погрожував нанесенням їй та її чоловіку ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, пошкодженням майна (вікон будинку, де вони проживали), а також фізичною розправою над ОСОБА_11 в разі її відмови вийти на вулицю щоб поспілкуватись з ним.

Розцінюючи погрози ОСОБА_9 як реальні, побоюючись за життя та здоров`я своє та свого чоловіка, а також за цілісність майна, Нікель ( ОСОБА_13 ) зустрілась з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, з метою здійснення фізичного та психологічного тиску на неї та ОСОБА_11 , застосували відносно неї газовий балончик сльозогінної дії та повідомили вимогу того, щоб вона була завжди з ними на зв`язку і те, що є необхідність її зустрічі з ОСОБА_4 , на що остання вимушено погодилась.

У подальшому, 09.09.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спонукані злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибули на зустріч із ОСОБА_12 .

У ході спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, повідомили ОСОБА_12 , що у разі, якщо вона, її чоловік і його брат будуть продовжувати займатись протиправною діяльністю, направленою на виготовлення та продаж підробних документів, то вони мають надавати їм відсоток від свого доходу від такої діяльності.

Отримавши відповідь ОСОБА_12 про те, що такою діяльністю вони займатись не планують, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомили, що якщо їм стане відомо про те, що вони почали такою діяльністю займатись і не поставили їх про це до відома та не заплатили частину доходу, то ОСОБА_9 за їх відома та згоди продовжить їх переслідувати з метою отримання грошових коштів.

У подальшому, 01.12.2025 о 16 год. 26 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спонуканий злочинним умислом і корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний план відповідно до заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи за кермом автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 зустрівся з ОСОБА_11 , до яких о 16 год. 51 хв. приєднався ОСОБА_6 .

Зупинившись в одному із дворів житлових багатоквартирних будинків в м. Олександрії, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, о 16 год. 58 хв. 01.12.2025, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля та тимчасово пішов у невідомому напрямку, а ОСОБА_6 , на виконання власної ролі в заздалегідь обумовленому з іншими учасниками групи плані злочинної діяльності, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_4 , почав спілкування з ОСОБА_11 щодо необхідності передачі останнім грошових коштів.

Так у ході даного спілкування ОСОБА_6 повідомив, що у нього нібито є свідок того, що ОСОБА_11 реально продовжує займатись вищевказаною протиправною діяльністю, а тому останній має передати йому грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США в якості оплати факту здійснення своєї протиправної діяльності, а в разі відмови він та його цивільна дружина систематично отримуватимуть тілесні ушкодження від ОСОБА_9 та/або нього особисто.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчиненого повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вчиненого з поєднанням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Отже, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні вимог передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими, з погрозою пошкодження їхнього майна (вимагання), вчиненого повторно, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинених з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, вчинених з поєднанням насильства, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України.

Так, на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів у вказаному кримінальному провадженні, у порядку ст. ст. 276 278 КПК України, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України повідомлено ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Олександрія Кіровоградської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що у володінні ОСОБА_6 перебуває таке майно:

- житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Санкцією статті 189 частина 4 Кримінального кодексу України передбачено покарання позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна., у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане та застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Крім того, частиною 3 визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підстави і мета відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії кримінальним правопорушенням.

Отже, підсумовуючи зазначене вище, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, що на виконання завдання кримінального провадження, з метою забезпечення заходів кримінального провадження, виникла потреба у накладені арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14