Єдиний унікальний № 946/171/26
Провадження № 1-кп/946/278/26
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

29 січня 2026 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тамиш Очамчирського району Абхазії, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ст. 348 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 14 січня 2026 року надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ст. 348 КК України. Ухвалою від 16 січня 2026 року було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. 314 315 КПК України.

Прокурор, обвинувачений, його захисник, потерпіла ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Від прокурора надійшло клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту обвинуваченого, потерпілих.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого провести підготовче судове засідання, прийшов до висновку про проведення засідання без участі вказаної особи відповідно до ст. 325 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області на підставі ухвали Одеського апеляційного суду, судом не встановлені підстави для закриття кримінального провадження, або для його зупинення, також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору, суд заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду, який необхідно здійснювати за участю осіб, про виклик яких заявив клопотання прокурор.

Відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів. Тому хоча ч. 3 ст. 31 КПК України і передбачене здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, судом присяжних за клопотанням обвинуваченого, про що, а також особливість і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних обвинуваченому прокурором було письмово роз`яснено, але з урахуванням введеного в Україні воєнного стану та того, що склад суду визначено вже після його введення та набрання чинності ч. 10 ст. 615 КПК України, якою визначений особливий режим судового розгляду в умовах воєнного стану, це кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 в силу наведеної ч. 10 ст. 615 КПК України має бути здійснено в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох суддів, незалежно від наявності клопотань обвинуваченого про його здійснення судом присяжних. Саме тому під час підготовчого судового засідання судом в порядку ст. 384 КПК України не роз`яснювалося обвинуваченому ОСОБА_10 можливість та особливість розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних.

Крім того, від прокурора надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 з клопотанням не погодились, вважають, що достатнім буде застосувати до обвинуваченого домашнього арешту.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого у подальшому продовжувався ухвалами слідчих суддів від 26 вересня 2025 року, 19 листопада 2025 року та 12 січня 2026 року до 05 лютого 2026 року, з огляду на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень наведеної ч. 3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, а саме покарання у виді довічного позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого (45 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, стосовно обвинуваченого.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані потерпілий, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , а також того, що йому відомі відомості про потерпілих та свідків, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого.

Також, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив декілька особливо тяжких злочинів, суд погоджується, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не розпочатий, потерпілі та свідки ще не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, - до 27 березня 2026 року.

Виходячи з наведеного у ч. 4 ст. 183 КПК України формулювання, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Від учасників судового провадження інших клопотань, зокрема, про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надійшло.

Керуючись ст. 314 316, 370 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ст. 348 КК України, в залі судових засідань Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: місто Ізмаїл Одеської області, вулиця Клушина, 2, на 19 лютого 2026 року на 14 годину.

Судовий розгляд здійснювати колегіально у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , потерпілих, яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 березня 2026 року.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, залишити без змін.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В інший частині ухвала оскарженню не підлягає

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1 Суддя ОСОБА_2 Суддя ОСОБА_3