Справа № 203/8421/25
Провадження № 1-кп/0203/2553/2025
В И Р О К

іменем України

21 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 25 жовтня 2025, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посадісапера розмінування 2 відділення 2 взводу розмінування 2 роти розмінування військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи на час скоєння розслідування час 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 , будучи військовослужбовцем зазначеної військової частини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел щодо незаконного отримання права керування транспортним засобом, який видається органом МВС України, шляхом придбання у невстановленої особи завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія тракториста-машиніста категорії С, з метою подальшого його використання, всупереч Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2002 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, з метою незаконного отримання права керування транспортним засобом, восени 2024 року, перебуваючи у м. Павлоград, Дніпропетровської області, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, де у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, що полягає на встановленні порядку оформлення документів, які видаються державною установою.

Так, восени 2024 року, перебуваючи у м. Павлоград Дніпропетровської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у мережі «Інтернет» за допомогою пошукової системи «Google», знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія, після чого, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, а саме посвідчення водія, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, надав свої особисті анкетні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, свою фотографію та іншу особисту інформацію, для подальшого внесення до виготовленого на сертифікованому бланку ВХХ № 741456, заповненого на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Після цього ОСОБА_3 , маючи бажання отримати офіційний документ, а саме посвідчення водія, що забезпечує право на керування автомобілем та іншими транспортними засобами, однак не бажаючи проходити реєстрацію у відповідній установі згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, вирішив придбати у невстановленої особи завідомо підроблений документ, з метою подальшого його використання.

В подальшому, восени 2024 року, ОСОБА_3 у невстановленій досудовим розслідуванням дату та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що полягає на встановленні порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керування транспортними засобами, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво в підробці офіційного документа, а саме посвідчення водія, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, надав свої особисті анкетні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, свою фотографію та іншу особисту інформацію, для подальшого внесення до виготовленого на сертифікованому бланку НОМЕР_3 , заповнений на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим фактично набув завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, який почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою його використання, та за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини, матеріальний та сімейний стан особи.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є проступками, він раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проживання та несення служби характеризується позитивно, вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити найменш суворий вид покарання, передбачений у санкціях ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - штраф. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - штраф в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч.4 ст.358 КК України - штраф в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертизи №СЕ-19/104-25/41863-ДД від 06.11.2025 року які складають 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Скасувати арешт на вилучене 25 жовтня 2025 року під час проведення огляду, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане на ім`я « ОСОБА_3 »», накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 29 жовтня 2025 року.

Речові докази:

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_4 , видане 07.03.2024 на категорії В, яке знаходиться в спеціальному пакеті ICR 0242354, долучене до матеріалів кримінального провадження №0000108 від 25.10.2025, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний диск, DVD-R, який поміщено до паперового конверту та опечатано відеозапис бодікамер, інв. №799843, №798766 з назвами «export-xhzln.mp4, «export-59ey0.mp4», долучений до матеріалів кримінального провадження №0000108 від 25.10.2025, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідування обставини.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1