Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1777/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000059 від 21 серпня 2025 року про продовження строку дії раніше покладених процесуальних обов`язків, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, утримуючого неповнолітню дитину та дружину з інвалідністю, учасника бойових дій, працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

30 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії раніше покладених процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

З`ясувавши думку прокурора - в підтримку внесеного клопотання, а також згоду із клопотанням захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розслідується кримінальне №0000059 від 21 серпня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.332 КК України, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2025 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 листопада 2025 року, із альтернативою внесення застави, яку фактично було внесено, та покладенням наступних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, із встановленою останньою особою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні з приводу обставин розслідуваного кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші можливо наявні документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України на строк до 14 грудня 2025 року включно.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2026 року до шести місяців, тобто до 15 квітня 2026 року, для завершення якого необхідно: розсекретити матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також матеріали, на підставі яких їх було проведено; долучити матеріали виконаного доручення щодо встановлення інших осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення; перевірити причетність інших осіб до вчинення злочину; вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для повідомлення про зміну раніше повідомленої та про нову підозру; виконати інші слідчі дії, в проведенні яких виникне необхідність тощо.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків: переховування від органу досудового розслідування, суду; незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні; а також продовження аналогічної злочинної діяльності.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені ч.5 та ч.6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вміненому йому діянні доводиться: рапортом про вчинення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; матеріалами виконаного доручення; протоколом затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 14 жовтня 2025 року; іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Оцінюючи доводи прокурора, слідчий суддя також вважає, що продовжують існувати наступні ризики.

ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування встановлено свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Як вбачається із матеріалів подання однією із умов, що вплинули на діяння підозрюваного, була необхідність в подоланні матеріальних труднощів. При цьому також вбачається, що такий протиправний спосіб їх вирішення міг бути неодноразово застосований, а відтак необхідно визнати, що існує і обґрунтований ризик продовження підозрюваним аналогічної злочинної діяльності.

При цьому слідчий судді зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваної кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Зважаючи на існування суспільного інтересу в неупередженому завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, обставини вміненого діяння та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,182, 193,194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити до 04 квітня 2026 року включно, в кримінальному провадженні №0000059 від 21 серпня 2025 року,щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії наступних процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, із встановленою останньою особою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні з приводу обставин розслідуваного кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші можливо наявні документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1