ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

представника власника майна - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 , подане в рамках кримінального провадження №0001633 від 25.04.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 382, ст. 356, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 388 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, а саме на приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2023 належить ОСОБА_7 , іпн. НОМЕР_1 , із забороною відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином цим майном, з метою збереження речового доказу, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначала, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001633 від 25.04.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст.382, ст. 356, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.04.2014 до Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області з прокуратури м. Черкаси надійшли заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про те, що адміністрація кредитної спілки «Альянс» не виконує рішення суду.

Крім того, встановлено, що службовими особами Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції не вжито необхідних заходів для встановлення надходження коштів на рахунок кредитної спілки «Альянс» та не звернено стягнення на наявне майно КС «Альянс». Прокуратурою міста встановлено, що кредитна спілка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснює господарську діяльність, про що свідчить інформація надана державною податковою інспекцією у м. Черкасах, згідно якої кредитна спілка «Альянс» до державної податкової інспекції у м. Черкасах за 2013 рік подано податковий звіт про використання коштів неприбуткових установ та організацій, відповідно до якого задекларовано дохід в сумі 2 269,8 тис. грн., витрати в сумі 1 693 тис. грн., крім того, кредитною спілкою «Альянс» надано довідку про підтвердження руху вищевказаних коштів.

Також, до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали за зверненням ОСОБА_17 щодо повернення вкладених ним коштів до кредитної спілки "Альянс», але у травні 2010 року йому було відмовлено.

19.05.2017 до Черкаського відділу поліції ГУНП у Черкаській області надійшла заява від народного депутата України про те, що до нього надійшло звернення від ОСОБА_18 щодо неправомірних дій службових осіб кредитної спілки "Альянс", що виразилось у невиконанні судових рішень.

09.08.2018 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшла колективна заява від вкладників кредитної спілки "Альянс" ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 щодо вчинення відносно них неправомірних дій.

Окрім цього, до СУ ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.07.2023, справа №711/4305/23, відповідно до якої судом зобов`язано уповноважену особу слідчого управління ГУНП в Черкаській області, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі колективної заяви ОСОБА_17 та інших від 23.06.2023 щодо факту легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом посадовими особами КС «АЛЬЯНС» та ЦВ ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) об`єкту приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та іншого майна КС «АЛЬЯНС» .

17.07.2023 кримінальні провадження № 0001633 та 0000258 об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер № 0001633.

В ході досудового розслідування долучено до матеріалів кримінального провадження інвентаризаційну справу на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з інвентаризаційною справою встановлено, що об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 введений в експлуатацію відповідно до рішення за № 1203 від 23.09.2005 «Про затвердження державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництва об`єкта до експлуатації «Адміністративно-господарча будівля по вул. Лазарєва, 6/1 - черга будівництва, позиція Б-2», замовником будівництва є ТОВ «НСЛ Ко», код 25208457, директором є ОСОБА_21 .

28 липня 2005 року заключено договір № 2 про пайову участь у будівництві укладений між ТОВ «НЛС Ко» в особі директора ОСОБА_21 , що діє на підставі статуту, з одного боку, та ОСОБА_7 , іпн. НОМЕР_1 , відповідно до предмету договору у пайове будівництво адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. Ціна договору 456 294, 00 грн. Строк виконання договору діє з моменту підписання і до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до акту прийому-передачі нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 від 12 липня 2006 року ТОВ «НЛС Ко» в особі директора ОСОБА_21 та ОСОБА_7 , виконуючи умови договору про пайову участь у будівництві № 2 від 28.07.2005, підписали даний акт про наступне: сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8.

До матеріалів кримінального провадження долучено технічний паспорт на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення за яким здійснювалась діяльність кредитної спілки «АЛЬЯНС» НОМЕР_2 , замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколів загальних зборів кредитної спілки «АЛЬЯНС» 25770354 ОСОБА_7 є заступником голови спостережної ради кредитної спілки «АЛЬЯНС» 2577035.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2023 приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 .

Прокурор зазначала, що крім, вищезазначеної інвентаризаційної справи, до матеріалів кримінального провадження в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів, на підставі ухвали Придніпровського районного суд м. Черкаси від 20 вересня 2021 року вилучено копії цивільної справи № 712/11048/13 за позовом ОСОБА_22 , та долучено наступні документи, які в ній містилися:

- договір № 2 про пайову участь у будівництві від 28 липня 2005 року, укладений між ТОВ «НЛС Ко» в особі директора ОСОБА_21 , що діє на підставі статуту, з одного боку, та Кредитної спілки «АЛЬЯНС» в особі голови правління ОСОБА_23 , що діяв на підставі статуту, відповідно предмет договору пайове будівництво адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. Ціна договору 456 294, 00 грн. Строк виконання договору діє з моменту підписання і до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Тобто ідентичний договір, що був укладений із заступником спостережної ради ОСОБА_7 .

Також долучено акт прийому-передачі нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , від 12 липня 2006 року ТОВ «НЛС Ко» в особі директора ОСОБА_21 та Кредитної спілки «АЛЬЯНС» в особі голови правління ОСОБА_23 , що діяв на підставі статуту, виконуючи умови договору про пайову участь у будівництві № 2 від 28.07.2005, підписали даний акт про наступне: сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8.

Долучено акт приймання -передачі нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що передається ОСОБА_22 за угодою про припинення зобов`язання передачею відступного від 27.08.2013.

Крім цього, в матеріалах судової справи міститься відповідь на претензію КС «Альянс» в особі голови правління ОСОБА_23 громадянину ОСОБА_22 , відповідно до якої КС «Альянс» приймала участь у пайовому будівництві нежитлового приміщення першого поверху адміністративно-господарчої будівлі загальною площею 121, 1 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_1 та вказаними документами підтвердили те, що приміщення за вищевказаною адресою є майном КС «Альянс» та не заперечувало передати належне КС «Альянс» майно, тобто нежитлове приміщення першого поверху адміністративно-господарчої будівлі загальною площею 121, 1 кв. м, що за адресою АДРЕСА_1 , в рахунок погашення боргу в сумі 1250467,77 грн. ОСОБА_22 .

Згідно угоди про припинення зобов`язання передачею відступного від 27.08.2013 та акту приймання передачі від 27.08.2013 нежитлове приміщення першого поверху адміністративно-господарчої будівлі загальною площею 121, 1 кв м, що за адресою: АДРЕСА_1, КС «Альянс» передано ОСОБА_22 .

На підставі вищевказаних документів, Соснівським районним судом м. Черкаси від 12 вересня 2013 прийнято рішення про визнання за ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на нежитлове приміщення першого поверху адміністративно-господарчої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв.м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8.

18.12.2013 апеляційним судом Черкаської області прийнято рішення про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.09.2013 за позовом ОСОБА_22 до КС «Альянс», отже нежитлове приміщення першого поверху адміністративно-господарчої будівлі загальною площею 121, 1 кв м, що за адресою: АДРЕСА_1 залишилось в КС «Альянс».

На підставі наведених обставин, орган досудового розслідування дійшов висновку про вчинення дій службовими особами КС «Альянс» спрямованих на приховування та маскування походження майна, а саме: нежитлового приміщення першого поверху адміністративно-господарчої будівлі загальною площею 121, 1 кв м, що за адресою: АДРЕСА_1, за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, будівництво якого здійснювалось за рахунок вкладників КС «Альянс».

03.12.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8.

Наполягаючи на необхідності накладення арешту на приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, прокурор звертав увагу на те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, відшкодування шкоди та запобігання відчуженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, слідчий суддя мотивував тим, що обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно відповідно до п.п. 1, 4 ч.2 ст. 170 КПК України клопотання не містить, оскільки прокурором під час розгляду клопотання не доведено, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, набуте незаконним шляхом або є об`єктом вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, а також у зв`язку з відсутністю у кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування завданої шкоди.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_10 оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу та запобігання відчуженню, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм ст.ст. 98, 170, 172 КПК України, висновки слідчого судді суперечать об`єктивно з`ясованим обставинам, які підтверджено доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні за наведених у ній підстав, міркування представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 , який подав заперечення на апеляційну скаргу, просив залишити скаргу без задоволення, а законну ухвалу слідчого судді без змін, мотивуючи тим, що правових підстав для арешту майна немає, слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна не допущено порушень КПК України, дотримано принципи повноти та всебічності розгляду, висновки слідчого судді щодо недоведеності, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є об`єктом кримінального правопорушення чи набуте незаконним шляхом, є обґрунтованими, власника майна ОСОБА_24 , який підтримав позицію адвоката, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Згідно з положенням п.1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Судове рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів справи вбачається та встановлено слідчим суддею, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001633 від 25.04.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 382, ст. 356, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 209 КК України.

У межах кримінального провадження 03.12.2025 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні та визначення їх місяця зберігання, нежитлові приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №455098624 від 04.12.2025, - за ОСОБА_7 26.12.2019 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8.

Обґрунтовуючи необхідність такого втручання у права власника майна ОСОБА_24 , прокурор мотивував необхідністю забезпечення збереження речового доказу, задля уникнення ризику його подальшого відчуження, оскільки воно було об`єктом кримінально-протиправних дій та набуте шляхом легалізації незаконним шляхом.

Натомість, слідчий суддя дійшов вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про відсутність об`єктивних даних, що вказане майно набуте злочинним шляхом або є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що нежитлові приміщення першого поверху адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 площею 121,1 кв. м. за номерами 2-1, 2-2, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, які постановою слідчого визнано речовим доказом, не відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки прокурором не доведено існування достатніх підстав вважати, що це майно було об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів враховує, що в даному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.04.2014, до цього часу жодній особі не повідомлено про підозру, цивільний позов не заявлено.

Також, з урахуванням того, що кримінальне провадження триває понад 11 років, право власності на нерухоме майно, на яке прокурор просить накласти арешт зареєстроване за ОСОБА_24 у 2019 році, даних, які б свідчили про спроби власника майна відчужити його будь-яким чином немає, тому заявлений прокурором ризик щодо можливого відчуження цього майна, колегія суддів вважає недоведеним.

Згідно з ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв законне та обгрунтовне рішення, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_24 .

Доводи апеляційної скарги прокурора є фактично аналогічними доводам клопотання про накладення арешту на майно та не спростовують правильності висновків слідчого судді.

Твердження апелянта про допущені слідчим суддею порушення вимог ст.ст.98, 170, 172 КПК України є безпідставними та не обгрунтовані в чому саме полягає порушення вказаних норм, натомість апеляційним переглядом не встановлено порушень кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання.

За наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що майно відповідає критеріям речових доказів, визначених у ст.98 КПК України, як не доведено і правових підстав для накладення арешту, а таке обмеження прав власника як накладення арешту на вказане у клопотанні майно на даний час є невиправданим втручанням у права власника майна.

Керуючись статтями 170, 171, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді