Справа № 496/1447/21
Провадження № 1-кс/496/1937/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування Постанови процесуального прокурора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 09.10.2025 року, самоусунення процесуального прокурора в провадженні, невиконання слідчим Одеського РУП № 2 своїх службових обов`язків (бездіяльність), відсутність проведення процесуальних слідчих дій, невиконання письмових вказівок прокуратури по кримінальним провадженням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 21.11.2025 року звернувся до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області зі скаргою в якій просить:

- Визнати невиконання Слідчим ОСОБА_5 Одеського РУП № 2 своїх службових обов`язків , відсутність слідчих дій та заходів у вищевказаних кримінальному провадженнях, а також вимог Біляївської окружної прокуратури та не розгляд їх та заяв клопотань у встановлений строк та ненаправлення рішень для оскаржування (злісне невиконання ч.З. ст 40-1 КПК України).;

- Надати можливість потерпілому ОСОБА_6 приймати участь у слідчих діях, ознайомити з протоколами слідчих та інших процесуальними діями,

- Скасувати Постанови процесуального прокурора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 09.10.2025 року, визнати самоусунення процесуального прокурора в провадженні процесуального прокурора ОСОБА_4 , складення та виконання плану слідчих дій та заходів в провадження для збирання доказів, на надання відповіді на скарги потерпілого та заяв-клопотань, які неодноразово ним подані, фактично не розглянуті та про результат розгляду йому не повідомлено у встановлений строк.;

- Визнати невиконання слідчими Одеського РУП № 2 своїх службових обов`язків, відсутність слідчих дій та заходів у вищевказаних кримінальних провадженнях, Визнати відсутність слідчих дій та заходів по розшуку коштів та майна , особливо у кримінальному провадженні № 0000280 від 03.04.2021 р. та зобов`язати вчинити дії в досудовому розслідувані та накласти арешт на викрадене майно. Визнати відсутність слідчих дій та заходів у кримінальному провадженні № № 0000280 від 03.04.2021 р. за ознаками та провести слідчі дії в досудовому розслідувані починаючи з огляду місця події в КП № 0000679 по ч.3 ст. 185 КК України.;

- Зобов`язати Процесуального прокурор особисто встановити працівників поліції, які незаконно вилучили у нього техпаспорт автомобіля «Нісан» і за незаконну винагороду передали ОСОБА_7 , яка здійснила незаконне привласнення 15 тис. гривень та передала поліціантам , які скоїли посадовий злочин при виконанні службових обов`язків. Встановити співробітників поліції, якіпередали угонщику технічний паспорт та страховку на автомобіль.;

- Вимагає дієвих заходів про притягнення злочинців до відповідальності.;

- Скасувати постанову процесуального прокурора про об`єднання КП №0000280 від 02.04.2021 року по противоправному об`єднані з КП № 0000679 по ч.3 ст. 185 КК України.

Свої вимоги в поданій скарзі мотивував наступним.

Не отримавши аргументованої відповіді та заходів на мою попередню скаргу, яка не розглянута в порядку ст.220 КПК України і є процесуальний документ, а не звернення в порядку ЗУ «Про звернення громадян», що ставить під сумнів компетентність та професійність, а також явні не кваліфікованість помилки процедури, яка є очевидною для професійних юристів, що є перевищення влади процесуальним прокурором та у зв`язку самоусуненням процесуального прокурора від контроля за слідством, для дотримання ч.3 ст.38 КПК України, знову звертається. Він звертався до звертався до Біляївської окружної прокуратури, в порядку ст. 220 КПК України проконтролювати вчинити певні дії підчас досудового розслідування та звернення до суду про отримання дозволів на слідчі дії, але процесуальний прокурор самоусунулися від контролю за проведенням слідчих дій слідчих , але відповіді необґрунтовані та конкретики.

Нагадує він ОСОБА_3 , жива людина з недоторканністю та інвалідністю, звертається зі скаргою про невиконання своїх обов`язків слідчого Одеського РУП № 2 в кримінальному провадженні №0000280 від 03.04.2021 року , з попередньою кваліфікацією злочину ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 286 КК України, а також злочинне перевищення своїх службових обов`язків , з корисних мотивів, посадових осіб, з внесенням в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, що привело до особливо великих збитків потерпілим заявникам.

Слідчий тільки визнав його потерпілим, незважаючи на його неодноразові заяви, свідомо не виніс рішення по всім клопотанням, які знаходяться в матеріалах справ з попередньою кваліфікацією злочину ч.1 ст. 191, ч.3 ст.185, ч.1 ст.286, ч.1 ст. 289 КК України, здійснити слідчі заходи вказані клопотаннях. Здійснив противоправну перекваліфікацію статті 191 в ст. 356 КК України до якої ОСОБА_8 не має відношення взагалі, а прокурор ОСОБА_9 умисне відмовляє в задоволенні його клопотань, скоючи злочинну недбалість, що суперечать навикам в супроводження КП. Не здійснював проведення слідчих дій по виявленню його майна та його упізнання, а також його поверненим та ознайомити з протоколом . Законом передбачено, що правоохоронний орган повинен спростувати презумцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішення, дій чи бездіяльності. Слідчий Не здійснював проведення слідчих дій по виявленню мого майна та його упізнання, а також його поверненям та ознайомити з протоколом. Ні одного слідчого заходу не здійснено, ігнорується його клопотання. Вважає, що слідчий та процесуальний прокурор взагалі ніяких дій про збирання доказів злочину не здійснюють, не проводить вищевказані заходи для повідомлення особі про підозру в вчинені злочину (ч,4 ст. 38 КПК України) прокурор самоусунувся Так що відсутній предмет оскарження бо вони не виконують свої службові обов`язки і тількі рішенням суду можливо їх зобов`язати розглянути заяви-клопотання.

Нагадує, що орган досудового розслідування і прокуратура використовуючи свої повноваження, зобов`язані повно і правильно оцінювати обставини, збирати докази допустимими, достовірними та достатніми наявні у справі факти з правильним застосуванням до встановлених фактів та доказів правові норми, прийняти відповідні процесуальні рішення, не зловживая владою ігнорувати процесуальні норми в процесі в прийнятті та оформленні відповідних рішень і процесуальних документів. В основі яких повинні бути визначені конкретні в інтересах служби та потерпілих публічні інтереси. Завдання прокурора є належний та ефективний контроль відповідальності таких дій органу досудового розслідування , які відповідають Конституції та законів України, принципам дотримання таким органом прав особи - потерпілого ОСОБА_3 , що звернулась за захистом прав та інтересів. Первинним елементом доказування з збирання доказів, що розглядається як урегульована КПК України діяльність уповноважених суб`єктів із пошуку та виявлення носіїв доказової інформації стосовно події правопорушення, пов`язаних нею обставин , вилучення та фіксації ( закріплення цієї інформації), а також вжиття заходів. Просить нагадати їм, що до ст. 40 КПК України слідчі несуть відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій не здійснюються. Однак слідчим ігноруються вказані норми, що ставить під сумнів їх службову відповідальність та професіоналізм, в порушення вимог КПК, його заяви , скарги та клопотання відповіді не здійснюються та відсутні процесуальні дії, передбачені КПК України. Вважає, що слідчий взагалі не реагують на ваші листи та до теперішнього часу відповідей не отримував, взагалі ніяких дій про збирання доказів злочину не здійснюють, не проводить вищевказані заходи для повідомлення особі про підозру в вчинені злочину, прокурор самоусунувся , бо мною було подано клопотання як слідчому, дізнавачу так і до процесуального прокурора але до теперішнього часу мої заяви - клопотання не розглянута ними та відповіді від них не отримав. Порушено мої права, передбачені статтею 3 Конституції, тому маючи статус міжнародного публічного права-людина, права якої порушені. Загальної декларації прав людини та основоположних свобод, вважаю дискримінацію його, він не згодний з упередженим відношенням до самоусунення від виконання своїх обов`язком слідчого та процесуального прокурора. Неприпустимо виконання своїх обов`язків перенаправляти до суду та поліції. Презумцію винуватості покладено на суб`єкт владних повноважень та органу досудового розслідування і його обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення , дій чи бездіяльність про порушення прав Заявника та законних його інтересів, що посилює відповідальність посадових осіб правоохоронного органу при прийнятті рішення, вчинення інших дій чи допущену бездіяльність. Законом передбачено, що правоохоронний орган повинен спростувати презумцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішення, дій чи бездіяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Слідчий ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 до судового засідання не з`явився, надав до суду письмові заперечення на скаргу, в яких крім іншого зазначив про прохання розглядати справу без його участі.

В своїх запереченням вказає, що Слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 від 03.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ст. 356, ч.1 ст. 289 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.04.2021 року до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Біляївського районного суду 496/1447/21 від 01.04.2021 року, про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , про те, що його колишня дружина ОСОБА_7 , привласнила контейнер на ринку в м. Біляївка, який належить заявнику. 05.04.2021 року до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, надійшла ухвала Біляївського районного суду № 1-кс/496/428/21 від 01.042021 року про внесення відомостей до ЄРДР, щодо заяви ОСОБА_3 за фактом крадіжки грошових коштів. 06.042021 року до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судці Біляївського районного суду Одеської області № 496/1448/21 від 06.042021 року, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про незаконне заволодіння автомобілем «Nissan х-trail» р.н. НОМЕР_1 .

Варто зазначити, що відповідно до п.8 ч.2 ст. 40 КПК України передбачене повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України. Таким чином, керуючись п.8 ч.2 ст. 40, ст. 110 КПК України прийнято процесуальне рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст. 191 КК України на ст. 356 КК України. Крім того, статтею 303 КПК України чітко визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Серед вказаного переліку відсутнє рішення щодо зміни правової кваліфікації, а отже на досудовому розслідування зазначене рішення не може бути оскаржене. Частиною 3 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Аналогічно, відповідно до норм чинного законодавства, на стадії досудового розслідування не підлягає оскарженню постанова прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування.

Що стосується надання відповідей ОСОБА_3 на подані клопотання, то на всі клопотання, звернення та заяви були надані відповіді відповідно до норм чинного законодавства. Крім того, в межах зазначеного кримінального провадження проводились слідчі (розшуком) та процесуальні дії направлені на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Вживаються вичерпні заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, повного, швидкого, неупередженого дослідження обставин вчинення злочину та прийняття у кримінальному провадженні остаточного процесуального рішення з дотриманням розумних строків. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржника, оцінивши позицію слічого та дослідивши матеріали скарги з додатками і матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , з огляду на наступне.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Відповідно до вимог ч.1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінально-процесуальне право встановлює чітку процедуру (порядок, форму) провадження у кримінальних справах: послідовність стадій і умов переходу справи з однієї стадії в іншу, а обов`язковість процесуальної форми полягає в точному і неухильному виконанні учасниками кримінального судочинства її приписів. Це положення є одним з неодмінних умов законності провадження у кримінальній справі.

Згідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

При цьому, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Підстави здійснення слідчим суддею судового контролю передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, яка містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому розслідуванні.

Про те, що частина 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік, а не відкритий прямо вказує положення ч.2 ст. 303 КПК України, відповідно до якої скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

В даному випадку, перед слідчим суддею порушені питання, вирішення якого виходить за межі компетенції слідчого судді.

Частина 5 ст. 40 КПК України передбачає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Водночас, відповідно до ч.4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За ч.1 ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом (п.4 ч.2 ст. 36 КПК України).

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора (п.3 ч.2 ст. 39 КПК України).

Таким чином, надання слідчому, прокурору вказівок не уповноваженими КПК України особами, а слідчим суддею, у відсутності на те законних повноважень та не у встановленому КПК України порядку, який передбачає здійснення слідчим суддею судового контролю, є втручанням у процесуальну діяльність слідчого та прокурора, що прямо заборонено нормами КПК України.

Зазначені скаржником вимоги про:

- визнання невиконання слідчим ОСОБА_11 Одеського РУП № 2 своїх службових обов`язків, відсутність слідчих дій та заходів у вищевказаних кримінальному провадженнях, а також вимог Біляївської окружної прокуратури та не розгляд їх та заяв клопотань у встановлений строк та не направлення рішень для оскарження (злісне невиконання ч.3. ст 40-1 КПК України).;

- надання можливості потерпілому ОСОБА_3 приймати участь у слідчих діях, ознайомити з протоколами слідчих та інших процесуальними діями;

- скасування Постанови процесуального прокурора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 09.10.2025 року, визнання самоусунення процесуального прокурора в провадженні процесуального прокурора ОСОБА_4 , складення та виконання плану слідчих дій та заходів в провадження для збирання доказів, не надання відповідей на скарги потерпілого та заяв-клопотань, які неодноразово ним подані, фактично не розглянуті та про результат розгляду йому не повідомлено у встановлений строк.;

- визнання невиконання слідчими Одеського РУП № 2 своїх службових обов`язків, відсутність слідчих дій та заходів у вищевказаних кримінальних провадженнях, визнання відсутності слідчих дій та заходів по розшуку коштів та майна, особливо у кримінальному провадженні № 0000280 від 03.04.2021 року та зобов`язання вчинити дії в досудовому розслідувані та накладення арешту на викрадене майно. Визнання відсутності слідчих дій та заходів у кримінальному провадженні № 0000280 від 03.04.2021 року та проведення слідчих дій в досудовому розслідувані починаючи з огляду місця події в КП №0000679 по ч.3 ст. 185 КК України.;

- зобов`язання процесуального прокурор особисто встановити працівників поліції, які незаконно вилучили у нього техпаспорт автомобіля «Нісан» і за незаконну винагороду передали ОСОБА_7 , яка здійснила незаконне привласнення 15 тис. гривень та передала поліціантам, які скоїли посадовий злочин при виконанні службових обов`язків. Встановити співробітників поліції, які передали «угонщику» технічний паспорт та страховку на автомобіль.;

- вимоги дієвих заходів про притягнення злочинців до відповідальності.;

- скасування постанови процесуального прокурора про об`єднання КП №0000280 від 02.04.2021 року по противоправному об`єднанні з КП №0000679 по ч.3 ст. 185 КК України.

Разом з тим його заява не містить жодного обґрунтування в чому саме полягає ця бездіяльність, оскільки незгода скаржника з ходом проведення слідчим розслідування не можна вважати бездіяльністю. Скаржник в своїй скарзі не посилається на конкретні клопотання які ним і коли подані і на які не отримано відповідей. Зокрема формулювання скаржника абстрактно своїх вимог не дозволяє з`ясувати в чому саме полягає бездіяльність органу досудового розслідування, оскільки жодним чином не підкріплена доказами ні в письмовому вигляді, ні в усному під час судового засідання.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 про доручення процесуальному прокурору особисто встановити працівників поліції, які незаконно вилучили у скаржника документи, то слідчий суддя звертає увагу скаржника, що слідчий суддя не може керувати слідчим та прокурором у кримінальному провадженні, віддавати їм прямих вказівок щодо тактики розслідування чи втручатися в їх дискреційні повноваження, його роль - здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, тобто він розглядає клопотання, скарги, дає дозволи на певні слідчі дії і перевіряє законність дій слідчого, прокурора, а не диктує, як йому проводити розслідування.

Незгода скаржника із процесуальними діями і рішеннями сторони обвинувачення, у будь-який інший спосіб, дій та рішень щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 року у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

При оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (ч.3 ст. 22 КПК України).

Стосовно позиції скаржника про протиправне об`єднання кримінальних проваджень № 0000280 та № 0000679, то слід зауважити, що право на об`єднання матеріалів кримінального провадження на етапі досудового розслідування це процесуальний інструмент КПК України (зокрема, ст. 217 КПК України), що дозволяє прокурору об`єднати в одне провадження справи щодо кількох підозрюваних у вчиненні одного правопорушення, або однієї особи у кількох, чи коли є зв`язок між діяннями, аби забезпечити повноту розслідування, уникнути суперечностей і оптимізувати процес. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Питання правомірності об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень вже неодноразово були предметами розгляду в скаргах ОСОБА_3 . Слід зазначити, що подання однотипних скарг заявником, який наділений обмеженими правами під час здійснення досудового розслідування, слідчий суддя сприймає як відсутність наміру здійснювати ефективну процесуальну взаємодію із органом досудового розслідування, яка була б спрямована на ефективне здійснення досудового розслідування, так і притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Доводи ОСОБА_3 викладені в скарзі зводяться до суб`єктивного тлумачення норм права, з вибірковим їх викладенням на свою користь. Ефективність захисту своїх інтересів не є тотожною досягненню бажаного для скаржника результату організації розслідування кримінального провадження, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей із використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, для відстоювання своєї позиції в передбачений законом спосіб.

З урахуванням наведеного, скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 11.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1